Справа №:755/2144/21
Провадження №: 1-кп/755/223/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні м. Києва кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005755, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України.
10 березня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, тобто до 12 травня 2022 року (включно).
Відповідно до вимог ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В судовому засіданні було обговорено питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки судове провадження, з урахуванням визначеного судом обсягу дослідження доказів у кримінальному провадженні, неможливо завершити до закінчення строку обраного щодо останнього запобіжного заходу.
Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою, на більш м`який, який не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника ОСОБА_4 .
Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинувачений, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілого, свідків.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Як вбачається з даних обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжують існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_5 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на потерпілого, свідків, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 2 місяці, тобто до 09 липня 2022 року (включно).
Суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вбачає підстав визначати розмір застави обвинуваченому, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке пов`язане із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 183, 331, 369 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київському слідчому ізоляторі» Міністерства юстиції України строком не більше двох місяців, тобто до 09 липня 2022 року включно.
Суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вбачає підстав визначати розмір застави обвинуваченому, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке пов`язане із застосуванням насильства.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, направити начальнику Державної установи «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: