"13" квітня 2021 р. Справа № 363/833/22
УХВАЛА
Іменем України

13 квітня 2022 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 164 КК України,

встановив:

Представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0000134, прийняту 27 листопада 2020 року оперуповноваженим СКП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 .
В скарзі представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , стверджує, що рішення про закриття кримінального провадження № 0000134 прийнято протиправно, оскільки всебічного, повного та об`єктивного розслідування у кримінальному провадженні не здійснено, в постанові не зазначено про слідчі дії, які проводилися, а часткова сплата аліментів не є підставою для закриття кримінального провадження, тому наполягав на скасуванні даної постанови.

Адвокат ОСОБА_4 подав клопотання, в якому просив про розгляд справи за його відсутності.

Уповноважений на здійснення досудового розслідування та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибули, що не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

Вишгородським РУП ГУНП в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000134, розпочатому 29 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.
27.11.2020 року за результатами розслідування у кримінальному провадженні № 0000134 оперуповноваженим СКП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі статей 2 і 9 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ч.1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 298 КПК України досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.
Встановлено, що досудове розслідування проведено поверхнево, всі обставини, які підлягають доказуванню згадані в примітці ст. 164 КК України не встановлені.
Так, в ході досудового розслідування не встановлено.

Так, на досудовому розслідуванні необхідно було встановити:

-з якого часу на підставі якого рішення суду стягнуто аліменти і в якому розмірі;

-чи звернуто виконавчий лист про стягнення аліментів до примусового виконання і коли;

-чи працював боржник та чи отримував він дохід, в якому розмірі;

-за який період і в якому розмірі виникла заборгованість по сплаті аліментів;

-причини виникнення заборгованості;

-чи пов`язані причини виникнення заборгованості з умисними діями боржника, спрямованими на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо);

-в який період дитина проживала з батьком і перебувала на його утриманні.

Після встановлення цих обставин, їм слід надати належну оцінку з точки зору наявності або відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення.

Таким чином, рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно і необґрунтовано, досудове розслідування повно, всебічно і об`єктивно не проведено, а тому постанова про закриття кримінального провадження від 27.11.2020 року підлягає скасуванню.
Встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження отримана потерпілою лише 14 лютого 2022 року, а відтак строк на подачу цієї скарги згідно ч. 1 ст. 304 КПК України не є пропущеним.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303-307, 371-372 КПК України;

ухвалив:

скаргу задовольнити.

Постанову оперуповноваженого СКП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 27.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000134 розпочатого 29.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України скасувати.

Ухвала згідно вимог ст. 309 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя