СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1143/22
ун. № 759/8733/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2022 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000415 від 11.02.2022 та за №0000648 від 04.02.2020 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.03.2020 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді 80 годин громадських робіт

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

особи стосовно, якої вирішується

питання про застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва 04.08.2022 надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , у період часу з 23.03.2019 по 07.12.2019 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань останньої.

Так, ОСОБА_9 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства в сім`ї, маючи не погашену та не зняту судимість за вчинення умисного злочину відносно своєї матері, належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин.

Так, у період часу з 23.03.2019 по 17.12.2019 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході виниклих розмов із своєю матір`ю ОСОБА_10 , яка також постійно проживає за вказаною адресою, умисно, систематично вчиняв відносно останньої дії фізичного насильства, які проявлялись у штовханні, приниженні її людської честі та гідності, шляхом ініціювання постійно триваючих словесних конфліктів, умисному нанесенні ударів та побоїв в різні частини тіла потерпілої.

Окрім цього, ОСОБА_3 , діючи умисно, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_8 , вчиняв відносно останньої дії психологічного насильства, що виражались у формі словесних образ з використанням нецензурних висловлювань, приниженні жіночої честі і гідності, залякуванні та погроз в бік потерпілої, вимаганні грошових коштів для власних потреб, в результаті чого, останній завдав систематичні психологічні страждання ОСОБА_8 у якої, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 217 від 14.04.2020, виявлено формування та фіксацію негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, побоюваннями, страхом за здоров`я членів родини, з очікуванням постійних конфліктів із старшим сином ( ОСОБА_3 ), що супроводжується зниженням загальної якості життя самої ОСОБА_8 та всієї родини (включно неповнолітніх дітей), та завдає додаткових страждань для відповідальної матері.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив домашнє насильство у сім`ї, тобто систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство, щодо своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань потерпілої, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України.

Водночас відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №274 від 14.07.2022 ОСОБА_3 ... страждає на даний час на стійкий хронічний психічний розлад: Шизофренія, параноїдальна форма (шифр F-20.00 зв МКХ-10). ОСОБА_3 за своїм психічним станом ... не може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно із ч. 3 ст. 19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

В матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані, що обвинувачений на час вчинення кримінального правопорушення страждав на стійкий психіатричний розлад та не міг усвідомлювати значення своїх дій на час вчинення кримінального правопорушення, однак наявні беззаперечні висновки експертизи, що на час розгляду кримінального провадження в суді він страждає на стійкий хронічний психічний розлад та не може усвідомлювати значення своїх дій.

Згідно ч. 1 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Елементами складу кримінального правопорушення являються:

?об`єкт злочину визначає спрямованість суспільно небезпечних діянь, які порушують кримінально-охоронювані відносини. Науковці виділять такі категорії, як безпосередній об`єкт (порушені суспільні відносини), предмет злочину (матеріальні цінності, на які посягає правопорушник) та потерпілий від злочину;

?об`єктивна сторона злочину зовнішній вираз злочину, який має відображення у конкретному діянні (дії або бездіяльності). Складається із самого діяння (обов`язкова ознака) та факультативних ознак наслідки, причинний зв`язок, обстановка, місце, час, спосіб, знаряддя і засоби вчинення злочину;

?суб`єкт злочину фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність. Виділяють також і категорію «спеціальний суб`єкт» особа, яка може бути лише суб`єктом злочину лише певного виду;

?суб`єктивна сторона характеризує злочин із внутрішнього боку через систему психічних процесів суб`єкта злочину. Обов`язково має виражатися через вину психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Як зазначено судом вище, обвинувачений ОСОБА_3 не являється осудною особою, тобто не є суб`єктом злочину.

Відсутність суб`єкта злочину, свідчить про відсутність складу кримінально правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Згідно ч. 3 ст. 512 КПК України у разі об`єднання в одне провадження кримінального провадження, яке здійснюється у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, та кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру вони розглядаються в судовому засіданні в одному кримінальному провадженні з додержанням вимог цього Кодексу. Після закінчення судового розгляду суд виходить до нарадчої кімнати для ухвалення вироку щодо обвинуваченого та ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Виходячи із вищевикладеного, на підставі положень ст. 512 КПК України, ч. 3 ст. 19 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, ч. 7 ст. 284 КПК України судом у даному провадженні було ухвалено та проголошено виправдувальний вирок.

Разом з тим, до Святошинського районного суду міста Києва 29.07.2022 надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2022 за № 0000415, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Згідно клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 , у період часу з 10.01.2021 по 21.02.2022 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння фізичного та психологічного страждання на грунті особистих неприязних відносин систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її фізичних та психологічних страждань, та погіршило якість життя потерпілої.

Так, 10.01.2021 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , висловлював в адресу своєї матері ОСОБА_8 , словесні образи та погрози, чим вчинив психологічне насильство, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Крім цього, 22.01.2021 близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_3 знаходячись по вищевказаному місцю проживання, повторно вчинив відносно своєї матері ОСОБА_8 дії психологічного та фізичного насильства, що проявилось у тому, що ОСОБА_3 словесно ображав потерпілу нецензурними словами, погрожував фізичною розправою та в ході конфлікту спричинив ОСОБА_8 тілесне ушкодження. Згідно довідки № 16286 з КНП «КМКЛ» № 7 у вигляді забою правої стопи.

Також, 03.01.2022 приблизно о 20 год. 00 хв. за місцем свого проживання ОСОБА_3 , повторно влаштував сварку зі своєю матір`ю, під час якої ображав останню та висловлювався в її адресу нецензурними словами, тобто вчинив дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах ОСОБА_8 , її принижені, та погрозах фізичною розправою над нею.

Також, 21.02.2022 приблизно о 03 год. 30 хв. перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_3 , повторно влаштував сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , під час якої ображав останню, лаявся, погрожував, тобто вчиняв домашнє насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_8 .

Отже, ОСОБА_3 , систематично вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_8 дії фізичного та психологічного насильства, що виражались у словесних образ з використанням нецензурних висловлювань, приниженні жіночої честі і гідності, залякуванні та погроз в бік потерпілої, в результаті чого, останній завдав систематичні психологічні страждання ОСОБА_8 , які призвели до формування та фіксації негативних психоемоцшних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я членів родини, що супроводжується погіршенням її соціального функціонування, зниженням якості життя самої ОСОБА_8 та всієї родини (включно неповнолітніх дітей), що завдає додаткових страждань для відповідальної матері.

Відповідно до ст. 510 КПК України кримінальне провадження, яке здійснюється у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, і кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути об`єднані в одне або виділені в окремі кримінальні провадження за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

На підставі ст. 510 КПК України, ухвалою суду від 08.08.2022 матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України об`єднано з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, в одне провадження.

У ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 має хронічну психічну хворобу, в зв`язку з чим по даному кримінальному провадженню йому було призначено та проведено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №274 від 14.07.2022 ОСОБА_3 страждав на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється та страждає на в даний час на стійкий хронічний психічний розлад: Шизофренія, параноїдальна форма (шифр F-20.00 зв МКХ-10). ОСОБА_3 за своїм психічним станом не міг на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється та не може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом. ОСОБА_3 за своїм психічним станом не може правильно сприймати обставини, які мають значення для справи, та надавати про них свідчення. ОСОБА_3 за своїм психічним станом не може приймати участь в слідчих діях та у судовому засіданні. ОСОБА_3 алкоголізмом або наркоманією не страждає та не потребує лікування від цих захворювань. Вживання ним психіатричних речовин має симптоматичний характер.

Вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння підтверджується:

-даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.02.2022, про те, що ОСОБА_3 систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 ;

-заявою ОСОБА_8 від 25.05.2022 про долучення до матеріалів кримінального провадження відеодоказів;

-даними протоколу огляду від 25.05.2022 та відеозаписом та фототаблицею до нього, на якому зафіксовано дії ОСОБА_3 , які носять характер домашнього насильства (психологічного та фізичного) відносно своєї матері ОСОБА_8 ;

- довідками КНП «КМКЛ №7» №16286, 16285 згідно яких встановлено наявність у ОСОБА_8 , забоїв та гематом;

-вимогою про судимість з якої вбачається, що ОСОБА_3 раніше судимий;

-довідкою КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 30.05.2022 № 460142 з якої вбачається, що ОСОБА_3 1993 року народження перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.02.2020;

-інформаціяю Київської міської психоневрологічної лікарні №4 стосовно того, що ОСОБА_3 відсутній на обліку у лікаря психіатра;

-характеристикою ДОП Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 , згідно якої стосовно ОСОБА_3 неодноразово складалися протоколи за вчинення домашнього насильства повторно;

-вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.03.2020 ЄУ№759/17558/19 згідно якого вбачається, що ОСОБА_3 притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України;

-висновком судово-психіатричної експертизи №179 стосовно потерпілої ОСОБА_8 , згідно якого у ОСОБА_8 за період з січня 2021 року до теперішнього часу на тлі тривалої психогенно-травмуючої ситуації виявлені ознаки змішаної тривожності та депресивної реакції в рамках розладів адаптації;

-висновком судово-психіатричної експертизи №274 від 14.07.2022 ОСОБА_3 страждав на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється та страждає на даний час на стійкий хронічний психічний розлад: Шизофренія, параноїдальна форма (шифр F-20.00 зв МКХ-10).

Дії ОСОБА_3 мають ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив систематичне домашнє насильство стосовно своєї матері.

Слідчий Святошинського УП ГУ НП у м. Києві звернувся до суду з клопотанням погодженим із прокурором про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності.

У судовому засіданні шляхом дослідження вищеперерахованих доказів, допиту потерпілої, законного представника, захисника, і особи, стосовно, якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру встановлено і знайшло підтвердження, що в період часу з 10.01.2021 по 21.02.2022 мало місце вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке вчинене саме ОСОБА_3 .

Проте, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №274 від 14.07.2022 ОСОБА_3 не може в даний час та не міг в період інкримінованих йому дій усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру примусового лікування в психіатричному закладі із посиленим наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Враховуючи, що ОСОБА_3 у стані неосудності вчинив суспільно - небезпечне діяння, яке згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів, за своїм станом потребує лікування, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру, передбачені ч. 4 ст. 94 КК України, у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішуватися питання про їх застосування, можуть бути застосовані такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Водночас від сторін кримінального провадження клопотань про застосування запобіжного заходу до особи, стосовно якої вирішуватися питання про застосування примусових заходів медичного характеру не надійшло, за таких умов суд позбавлений можливості за власною ініціативою вирішувати дане питання .

Оскільки по справі були призначені та проведені судові експертизи, то їх вартість відповідно до ст. 119 КПК України слід віднести за рахунок державного бюджету.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеногост. ст. 19, 92 - 94 КК України та керуючись ст. ст. 512, 513, 516 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, погоджене із прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Запобіжний захід до особи стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру не обирався.
Речові докази: DVD-диск, об`ємом пам`яті 4,7 гб. на якому міститься відеозапис де ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати віднести за рахунок коштів державного бюджету.

Арешт майна в кримінальному провадженні не накладався.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя ОСОБА_1