Номер провадження: 11-сс/813/590/22
Номер справи місцевого суду: 522/3029/22 1-кс/522/1360/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2022 року у кримінальному провадженні №0000040 від 26.01.2021 року, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255; ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, -

встановив:

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000204 від 28.04.2021 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.190 КК України, за фактом вчинення злочинів за обставин, викладених у клопотанні слідчого.
28.07.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених: ч. 1 ст. 255 КК України створення, керівництво злочинною організацією; та за ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинені повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинені організованою групою злочинною організацією , за обставин викладених у клопотанні слідчого.

28.07.2021 року підозрюваного ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави, строком до 25.09.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2021 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , без можливості внесення застави, строком до 21.11.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2021 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , без можливості внесення застави, строком до 24.12.2021 року.

22.12.2021 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси відмовлено у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , та застосовано до останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 28.01.2022 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладеними на нього зобов`язаннями.

В подальшому слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 з домашнього арешту на тримання під вартою.
Клопотання мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_8 порушив цілодобовий домашній арешт без дозволу та відома слідчого і прокурора у невідомий час самостійно покинув місце мешкання, за яким повинен був відбувати цілодобовий домашній арешт та злісно не виконує покладені на нього ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2021 обов`язки, а саме: порушив заборону цілодобового перебування у житлі за адресою: АДРЕСА_2 ; прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора та слідчого судді чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

27.01.2022 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000204 від 28.04.2021 року з домашнього арешту на тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 .
Обґрунтовуючи рішення про відмову в задоволенні клопотання, слідчий суддя послався на те, що слідчим та прокурором не доведено необхідності для зміни підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не доведено умисне порушення підозрюваним його умов.

В подальшому зазначена ухвала слідчого судді була оскаржена прокурором та залишена без мін ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.03.2022 року.

Оскільки в даному кримінальному провадженні була змінена підслідність кримінального провадження та на даний час кримінальне провадження №0000040 від 26.01.2021 року підслідне Приморському районному суду м. Одеси.

Слідчий звернувся з клопотанням про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що останній під час зміни йому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. Порушував покладені на нього обов`язки та не з`являвся у судові засідання, звертаючись із заявами про його відкладання у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, що свідчить про його наміри здійснювати будь-які з дій, передбачених ст.177 КПК України, шляхом уникнення від кримінальної відповідальності. Зокрема, у зв`язку з неможливістю завершення досудового розслідування, слідчий вважає, що доцільніше буде застосовувати до підозрюваного запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, строком до 30.05.2022 року.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість оскарженої ухвали, оскільки слідчим суддею не враховано, що підозрюваний порушував застосований відносно нього цілодобовий домашній арешт, та не виконував покладені на нього обов`язки, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не можуть бути мінімізованими в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційних скарг та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя правильно врахував, що досліджені в судовому засіданні докази свідчать про наявність, на даний час, фактів, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що останній міг вчинити інкримінований йому злочин.
Одночасно слідчий суддя не погодився з доводами клопотання про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прийшов до висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до останнього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, особливо в умовах воєнного стану.
Зокрема, слідчий суддя правильно встановив, що на даній стадії досудового розслідування, існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому злочинів та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, але вони є фактично мінімізованими.

Наявність обґрунтованої підозри обумовлює необхідність забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, слугують підставами для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані слідчим до клопотання докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував те, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, малолітню дитину на утриманні та цивільну дружину, має постійне місце проживання на території Одеської області та місце реєстрації та території України, при зміні запобіжного заходу здав відповідні документи для виїзду за кордону, на даний час здійснює волонтерську допомогу в умовах воєнного стану. Зокрема, перебуваючи під домашнім арештом не здійснював дії, передбачені ст.177 КПК. Неявка у судові засіданні, спростовується відповідними медичними довідками про погіршення стану здоров`я та невідкладної госпіталізації до лікарні.
Врахувавши наведені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором та слідчим не наведена неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Одночасно, слідчий суддя з достатньою повнотою мотивував своє рішення про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, як такого, що забезпечить виконанням останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК.

Що стосується доводів прокурора про існування потреби застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з посиланням на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, то вони на думку апеляційного суду є непереконливими, з огляду на таке.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, у грудні місяця 2021 року підозрюваному ОСОБА_8 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та до березня 2022 року, тобто до звернення слідчого з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не порушував покладені на нього обов`язки, та органом досудового розслідування та прокурором не було зафіксовано спроб підозрюваного переховування від органів досудового розслідування або суду, фактів впливу останнього на інших учасників кримінального провадження, а також вчинення інших дій направлених на перешкоджання досудовому розслідуванню. Слідчий суддя вірно встановив, що поважність причини неявки у судові засідання для обрання запобіжного заходу підтверджується медичними довідками про негайну госпіталізацію до лікарні, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Крім того, на даний час, в умовах воєнного стану, підозрюваний здійснює волонтерську допомогу біженцям та інші дії пов`язані з допомогою тимчасово переміщеним особам, що не було спростовано прокурором. Вказані обставини свідчить про щире бажання підозрюваного виправитись в умовах воєнного стану, а тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність нагальної потреби для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що поведінка підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, зокрема те, що органом досудового розслідування та прокурором не було зафіксовано порушень підозрюваним умов особистого зобов`язання, його добровільна явка до суду для розгляду питання про застосування запобіжного заходу, свідчать про відсутність у підозрюваного мети переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням наведеного апеляційний суд констатує, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів реального існування заявлених в клопотанні ризиків, які б вказували на те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, не забезпечує на даний час виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

За таких обставин, доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з посиланням лише на тяжкість обвинувачення, за відсутністю порушень підозрюваним умов перебування під особистим зобов`язанням, не є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Будь-яких порушень норм КПК під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК, За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 405,419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2022 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000040 від 26.01.2021 року, обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4