Справа №303/671/21
№1-кп/303/637/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні об"єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 296 ч.1, 187 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб.
Необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 прокурор обгрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України, оскільки останній обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 296 ч.1, 187 ч.3 КК України, а тому є достатні підстави ввважати, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання може незаконно впливати на потерпілих та свідків; наявний ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Прокурор вважає, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м"яких запобіжних заходів, не пов"язаних з ізоляцією від суспільства, не забезпечать виконання ним покладених на нього процесуальних обов"язків.
Крім того, прокурор зазначає, що ОСОБА_4 29.03.2018 засуджений Мукачівським міськрайонним судом за ст. 187 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном 2 роки 6 місяців. Однак, у період іспитового строку він вчинив ряд кримінальних правопорушень. Вироком Мукачівського міськрайонного суду від 18.06.2020 ОСОБА_4 засуджено за ст. 125 ч.2 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці та за сукупністю із вироком суду від 29.03.2018 на підставі ст.ст. 71, 72 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Зазначений вирок суду 21.03.2022 набув законної сили і ОСОБА_4 відбуває покарання за цим вироком у вигляді позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, посилаючись на те, що має на утриманні неповнолітніх дітей, житловий будинок, в якому мешкає його сім"я, потребує капітального ремонту після пожежі, зобов"язується з"являтися на виклики суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримала доводи обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до слідуючого висновку.
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд має перевірити обставини, зазначені у ч.3 ст. 199 КПК України на предмет того чи виправдовують вони подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, підстави та ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на підставі яких обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судом встановлено, що підстави та ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України на даний час не відпали та продовжують існувати, будь-яких даних стороною захисту про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України суду не надано.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» Європейський суд зазначає, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до ст.183 КПК України, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 . Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило.
З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього та подальшого ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі, суд, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який засуджувався за вчинення насильницького злочину, передбаченого ст. 187 ч.1 КК України та фактично відбуває покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду від 18.06.2020 у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушеннь, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 296 ч.1, 187 ч.3 КК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196-199, 331, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора- задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 22 липня 2022 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1