Справа № 676/3846/22
Провадження № 1-кп/676/337/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового

провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 11 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000697 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Устя Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Жмеринського районного суду Вінницької області від 16 червня 2010 року за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 у період дії воєнного стану в Україні 23 червня 2022 року близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 помітив на стільці мобільний телефон марки «Sony» та прийняв рішення про його таємне викрадення.

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи що діє під час воєнного стану, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, зайшов через незачинені вхідні двері в квартиру АДРЕСА_2 , де із стільця, що знаходився у вітальній кімнаті вищевказаної квартири, таємно викрав мобільний телефон марки «Sony» моделі «Xperia Z3 Compact D 5803», IMEI: НОМЕР_1 , салатового кольору, вартістю 975 грн., в якому містилася micro SD-картка, об`ємом пам`яті 16 Gb, вартістю 180 грн., що належать потерпілому ОСОБА_4 , після чого, утримуючи вказане майно при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями, вчиненими в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1155 грн.

Вищевказаними умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся.

31 серпня 2022 року з урахуванням письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості, згідно із умовами якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнають свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставилося їм у вину, а також сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду із обвинуваченим про визнання винуватості, просила суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним і вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому, пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він цілком зрозумів права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав угоду та просив її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню за наступними підставами.

Так, відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як убачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вони беззастережно визнали себе винуватими, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом. Прокурор та захисник також розуміють наслідки затвердження даної угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, а його дії, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, судом кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_5 раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не лише тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно із ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими і призначення останнім узгодженої сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна слід скасувати. Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого. Питання про долю речових доказів та документів підлягає вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 серпня 2022 року між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять ) грн. 12 коп. витрат на залучення експертів (т.2, а.м.к.п.31).

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт на майно, яке зазначене в ухвалі слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2022 року (т.2, а.м.к.п.44).

Речові докази: мобільний телефон марки «Sony» моделі «Xperia Z3 Compact D 5803», IMEI: НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілому ОСОБА_4 (т.2, а.м.к.п.50).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1