Справа № 522/2057/18
Провадження № 1-кп/522/1141/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000947 від 19.04.2019 р. та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001908 від 30.06.2016 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою. Так, в судовому засіданні прокурор наполягав на необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою та зазначив про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , заперечували проти продовження відносно обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що ризики відсутні. Крім того зазначили про те, що обвинувачений страждає на тяжке захворювання в зв`язку з чим просили обрати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу суд вважає за необхідне строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, згідно обвинувальних актів ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 289 КК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та останній перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у кримінальному провадженні яких на теперішній час ще не допитано, вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою особистої наживи так як він офіційно не працює.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Крім того, відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Оскільки на території України встановленокарантин, дію якого продовжено, а суддя який входить до складу колегії суддів, а саме суддя ОСОБА_6 знаходиться у відпустці, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність вирішення питання щодо строків тримання обвинуваченого під вартою головуючим по справі одноособово.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 331, 376, пунктом 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 04.12.2021 р. включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 600 грн., яку дозволити внести на депозитний рахунок, призначення платежу застава за ОСОБА_3 .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Зобов`язати уповноважених осіб міністерства юстиції України філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в Одеській області», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська, 37 надати належну медичну допомогу обвинуваченому ОСОБА_3 , повідомити суд про стан його здоров`я і про надання йому медичної допомоги.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі місць ув`язнення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1