ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/3027/22 Номер провадження 11-сс/814/708/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харків від 08 червня 2022 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2022 року за №0000841, залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП у Харківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харків ОСОБА_6 , про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Харків, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,

застосовано захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено на нього обов`язки передбачені ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, перебування, навчання, роботи, на строк до 08 серпня 2022 року.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, особу ОСОБА_8 і недоведеність стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, щоб запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харків від 08 червня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та недоцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились і заявили клопотання про здійснення розгляду провадження за їх відсутності. Окрім того, прокурор долучив до клопотання супровідний лист №55-443вих-22 від 30 червня 2022 року, за яким у даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 і направлено його до суду.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У силу вимог ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як зазначено в ч.ч.1, 2, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

Якщо ж при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Харківським РУП №3 ГУНП у Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2022 року за №0000841 (а.п.5).

Досудовим розслідуванням установлено, що 05 червня 2022 року ОСОБА_8 в умовах воєнного стану по АДРЕСА_2 таємно викрав належний КП «МІСЬКЕЛЕКТРОТРАНССЕРВІС» контактний провід, довжиною 25 м, вартістю 6 314 гривень 56 копійок.
07 червня 2022 року слідчим ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч..4 ст.185 КК України (а.п.48).

08 червня 2022 року слідчий ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харків з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи наявністю: обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів (а.п. 1, 53).
Цього ж дня слідчий суддя за результатами розгляду клопотання застосував підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та поклав на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України (а.п. 77-78).
Розглядаючи клопотання, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, особу підозрюваного, який не судимий (а.п.52), не працює, одружений (а.п.56), має двох малолітніх дітей, одна з яких є інвалідом (а.п.55-74), постійне місце проживання за місцем реєстрації, та недоведеність стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 , щоб запобігти встановленим ризикам.

Із необхідністю застосування визначеного слідчим суддею запобіжного заходу підозрюваному погоджується і колегія суддів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У свою чергу, колегія суддів уважає наявним існування ризиків, визначених у п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені слідчим і прокурором, дають підстави вважати про існування певного ступеню ймовірності того, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, зокрема, зважаючи й на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, на що звертає увагу прокурор.

Ризики ж перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, учинення ним іншого чи продовження інкримінованого йому кримінального правопорушення стороною обвинувачення належним чином не обґрунтовано та не доведено з урахуванням усіх обставин провадження, в тому числі, й даних про особу ОСОБА_8 . Що стосується ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, то про його наявність не порушувалось питання в клопотанні органу досудового розслідування, тому доводи прокурора в цій частині є безпідставними.

Разом з цим, під час розгляду клопотання та апеляційної скарги слідчий і прокурор не довели обставину, передбачену п.3 ч.1 ст.194 КПК України - недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам.

Так, кримінальним процесуальним законом установлено презумпцію застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо не доведено, що він не є достатнім для досягнення мети запобіжного заходу. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид запобіжного заходу є недостатнім покладається на сторону обвинувачення. При цьому, законодавцем підкреслюється, що застосування запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.
Поряд із загальною та особливою складовими підставами для застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен також ураховувати обставини, зазначені в ст.178 КПК України, й оцінити їх у сукупності. До того ж, перелік таких обставин не є вичерпним.
Окрім зазначених вище даних про особу ОСОБА_8 , що були належним чином враховані слідчим суддею, колегія суддів також ураховує визнання підозрюваним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється (а.п.49-50), те, що в матеріалах провадження відсутня й прокурором не надано інформації про порушення чи невиконання ОСОБА_8 умов застосованого йому запобіжного заходу, а, отже, й апелянтом не обґрунтовано, чому за таких обставин неможливо досягти мети запобіжного заходу в умовах контролю за поведінкою підозрюваного не лише шляхом обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ураховуючи наведене вище, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу, пов`язаного з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, для належного контролю за його поведінкою з метою виконання завдань кримінального провадження.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Водночас слід зазначити, що в даному кримінальному провадженні за супровідним листом №55-443вих-22 від 30 червня 2022 року скеровано обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 до суду й оскаржувала ухвала втратила свою актуальність у розумінні положень Глави 18 КПК України з незалежних від суду апеляційної інстанції причин.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харків від 08 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4