УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2022 року, якою стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Углове, Бахчисарайського району, громадянина України, без визначеного місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 08.02.2010 р. Бахчисарайським районним судом АРК за ст.186 ч.2, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121 та ч.2 ст.125 КК України,

-продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 07.08.2022 року включно.

учасники судового провадження:

обвинувачений: ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)
захисник: ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора, продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07.08.2022 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необгрунтованою.

Зазначає, що ризики вказані в клопотанні прокурора не були доведені, а також судом не врахована можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який може забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків передбачених кримінально-процесуальним законодавством та запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.
Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.2 ст.125 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2022 року клопотання прокурора задоволено. Продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які послужили застосуванню до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.2 ст.125 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, пославшись на відомості, що характеризують його особу, обставини вчинення кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, прийшов до висновку, що заявлені ризики прокурором продовжують існувати, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.2 ст.125 КК України.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності. Наразі ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, один з яких є тяжким злочином та йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
Крім того, судом врахована наявність підозри ОСОБА_5 у вчиненні аналогічного тяжкого злочину, що свідчить про наявність у обвинуваченого схильності до насильства та вказує на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

З матеріалів судового провадження також вбачається, що під час досудового розслідування справи ОСОБА_5 ухилявся від слідства, у зв`язку з чим оголошувався у розшук ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2021 р.

Також, судом першої інстанції враховано, що обвинувачений до затримання працівниками поліції не працював, офіційного доходу не мав, не має міцних соціальних зв`язків, у тому числі родини та утриманців.

Вищенаведене вказує на існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме про наявність ризику переховування від суду та вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень. Тому висновок суду першої інстанції про продовження існування зазначених ризиків є вірним.

Застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу не є доцільним, оскільки наявність місця проживання не є обставинами, які б давали можливість обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, та не є тим беззаперечним стримуючим фактором для забезпечення подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З урахуванням злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_5 та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК України, а також серйозність висунутого ОСОБА_5 обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу останньому на інший більш м`який запобіжний захід, про що просить апелянт.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 червня 2022 року, якою продовжено щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: