ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/5358/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/668/22 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Валках справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 30 09 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вказаною ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30 09 2022 року клопотання слідчого від 26 09 2022 року у кримінальному провадженні №0000044 задоволено.

До ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), в межах строку досудового розслідування на 60 днів, тобто до 26 листопада 2022 року.
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на необґрунтованість підозри, оскільки висновки ґрунтуються на нічим не підтверджених висновках про те, що ОСОБА_6 був офіційно призначений окупаційною владою одним з керівників своєї тимчасової цивільної адміністрації на окупованій територій Липецької ОТГ, уповноважений на представництво функцій країни-окупанта в сфері соціального захисту населення. А також за те, що він відповідає за отримання зберігання та видачу гуманітарної допомоги місцевим мешканцям і наділений владними повноваженнями щодо організації доставки, складського зберігання та реалізації зернових культур нового урожаю, зібраного на полях територіальної громади, в інтересах окупанта, та завоював прихильність в окупантів і має право підпису розпорядчих документів щодо надання пільг преференцій місцевим жителям.

Захисник вважає, що свідчення свідка ОСОБА_8 з приводу того, що ОСОБА_6 був призначений окупантами головою адміністрації Липців, виконував функцій сільського голови в с. Стрілече, організовував розподіл гуманітарної допомоги, проводив агітаційну роботу з метою подальшого проведення референдуму про приєднання окупованих територій до РФ, надавав допомогу військовослужбовцям країни-агресора у всіх господарських питаннях, викликають сумнів, оскільки мова про будь-які референдуми не йшла. Також вважає свідчення інших свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з цього приводу мають суперечливу інформацію, як і всі докази, додані до клопотання про обрання запобіжного заходу щодо посади, на яку, на думку захисника, нібито був призначений ОСОБА_6 . Як вважає захисник, слідством так і не встановлено, на яку саме посаду був нібито призначений ОСОБА_6 . Підозра, на його думку, ґрунтується на свідченнях свідків, жоден з яких не проживали і не перебували в с. Стрілече, де проживав ОСОБА_6 , а свідків, які б проживали в с. Стрілече і були об`єктивним очевидцем діяльності ОСОБА_6 слідством не допитано, хоча вони мали таку можливість. Крім того, вважає, що немає жодного письмового доказу про призначення ОСОБА_6 на будь-яку посаду, а також будь-яких документів щодо існування такої посади. У зв`язку з цим вважає ствердження про обґрунтованість підозри передчасними та перебільшеними.

Ризики, заявлені в клопотанні, вважає не доведеними, оскільки ОСОБА_6 виїхав з окупованої території з дружиною 11 09 2022 та20 09 2022 через Литву та Польщу заїхав в Україну, до Харкова. Після його приїзду з ним кілька днів проводились слідчі дії, потім він з`явився в черговий раз до слідчого за викликом з речами, розуміючи, що буде затриманий. Отже, маючи змогу залишитись в РФ, або, перебуваючи в Харкові, переховуватись від слідства після його початку, ОСОБА_6 не скористався такими можливостями, що спростовує ризик переховування від слідства та суду.

Необхідність незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків відсутня та слідчим не доведена. Свідчення свідків є суперечливими, достатньо прийнятими для побудови лінії захисту. З чотирма свідками: ОСОБА_12 , Борзих, Вакуленком та Ярмаком підозрюваний не знайомий.

Продовження підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється об`єктивно неможливе, оскільки с. Стрілеча, с. Липці деокуповані, отже, сприяння там окупаційній владі унеможливлене.

Існування ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень нічим не обґрунтоване, не доведене та є лише декларативними ствердженнями.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що застосування до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу не узгоджується з приписами, зазначеними в ч.6 ст. 176 КПК України, оскільки існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не доведено, додані до клопотання докази не свідчать переконливо про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, ОСОБА_6 одружений, сім`я має житло у Харкові та у с. Стрілеча, до кримінальної відповідальності підозрюваний раніш не притягувався. У зв`язку з чим, просить орати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Захисник підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.
Підозрюваний та прокурор в судове засідання не з`явились, були відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст. 135 КПК України належним чином повідомлені про дату та час та місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30 09 2022 року за відсутністю підозрюваного та прокурора, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, так як апеляційна скарга захисника підозрюваного не стосується погіршення становища підозрюваного.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000044 від 26 09 2022, за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.
27 09 2022 ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення про підозру у вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.
28 09 2022 слідчий звернувся до слідчого судді Київськогорайонного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 України, а саме у тому, що, будучи депутатом VII скликання Липецької сільської ради Харківської області, діючи в порушення вимог ЗУ «Про місцеве самоврядування», ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» та всупереч інтересів територіальної громади, яка делегувала йому свої владні повноваження під час виборів, у квітні 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Липецької ОТГ Харківської області добровільно був призначений на посаду голови т.зв. «Липецької адміністрації військово-цивільної адміністрації Харківської області», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади створеної на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим, в період часу з квітня по вересень 2022 року здійснював організацію сільськогосподарської діяльності на території Липецької ОТГ Харківської області у співпраці з представниками країни-агресора РФ проводив агітаційну роботу антидержавного характеру, організовувавши неправомірне вилучення сільськогосподарської техніки у місцевих мешканців та юридичних осіб Липецької ОТГ на користь т.зв. «Липецької адміністрації».

Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, слідчий вважав, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування і в подальшому, від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Також, ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинене кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджував зібраними в кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання. Враховуючи тяжкість покарання за скоєний ОСОБА_6 злочин та особу підозрюваного, вважав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30 09 2022 року задоволено вказане клопотання слідчого.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та вважав ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, заявлені в клопотанні підтвердженими, оскільки ОСОБА_6 є категорично негативно налаштованим проти військовослужбовців збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, має стійкі зв`язки з представниками держави-окупанта, які можуть надати допомогу у виїзді на територію іноземної держави або на тимчасово окуповану територію України та забезпечити переховування від органів досудового розслідування, а також може незаконно впливати на свідків у цьому провадженні у тому числі тих, що допитані в ході досудового розслідування, що підтверджується тим, що підозрюваному відомі анкетні дані мешкання свідків, що свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних підозрюваному показів в майбутньому. Крім того, судом враховано характер правопорушення та воєнний стан в Україні, що свідчить про можливість продовження підозрюваним вчиняти відповідні дії.
Посилання підозрюваного на те, що він має дружину-інваліда, суддя вважав такими, що не спростовують вищезазначених висновків суду і не свідчать про неможливість перебування підозрюваним в умовах тримання під вартою.
Суд врахував, що підозрюваний є депутатом Липецької сільської ради Харківської області, одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий.
Слідчий суддя вважав, що, враховуючи наявність ризиків, а також, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинений під час дії воєнного стану, а отже, у цій справі наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони життя, як інтересів суспільства, так і інтересів держави в цілому. Враховуючи, вищевикладене, сукупність обставин, вагомість наявних у справі доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, беручи до уваги наявність ризиків щодо незаконного впливу на свідків, можливості продовження підозрюваним вчиняти правопорушення, ухилятись від явки до слідства та суду, обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 неможливе, у зв`язку з чим, обрав ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та пред`явленою йому підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України. Характер повідомленої ОСОБА_6 підозри, а саме те, що він підозрюється, що будучи депутатом VII скликання Липецької сільської ради Харківської області, діючи в порушення вимог ЗУ «Про місцеве самоврядування», ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» та всупереч інтересів територіальної громади, яка делегувала йому свої владні повноваження під час виборів, у квітні 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Липецької ОТГ Харківської області добровільно був призначений на посаду голови т.зв. «Липецької адміністрації військово-цивільної адміністрації Харківської області», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади створеної на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим, в період часу з квітня по вересень 2022 року здійснював організацію сільськогосподарської діяльності на території Липецької ОТГ Харківської області у співпраці з представниками країни-агресора РФ проводив агітаційну роботу антидержавного характеру, організовувавши неправомірне вилучення сільськогосподарської техніки у місцевих мешканців та юридичних осіб Липецької ОТГ на користь т.зв. «Липецької адміністрації», дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Докази, що надані суду, вказують на доведеність вказаних у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, у якому йому повідомлено про підозру.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав особи та практиці Європейського суду з прав особи, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
З висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджується і апеляційний суд.
Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК, згідно яких суд вправі не визначати розмір застави.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав особи, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав особи, право особи на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінується підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у злочині, вчиненому під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає, що у цьому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони життя, а також інтересів суспільстваі держави в цілому.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою без визначення застави, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.
Суб`єктивні доводи апеляційної скарги сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри, не свідчать про незаконність рішення слідчого судді. Питання оцінювання доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину на цьому етапі провадження судом не вирішуються, оскільки вони підлягають розгляду при судовому розгляді по суті. Суд на цій стадії процесу, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо остаточної кваліфікації має бути вирішене органом досудового розслідування. Згідно практики ЄСПЛ, який у рішенні в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р. встановив значення терміну «обґрунтована підозра» як таке, за якого існують факти чи інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Колегія суддів не може погодитись з доводами захисника підозрюваного щодо непричетності ОСОБА_6 до дій, які вбачаються зі змісту оголошеної йому підозри, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах провадження, а також відомості, що досліджувались під час апеляційного розгляду вочевидь спростовують такі твердження.
З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.
За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків та не будуть ефективними для досягнення завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 30 09 2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу в виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 26 11 2022 року включно, без визначення застави, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3