Справа № 177/718/19
1-кп/214/148/22
У Х В А Л А
про зміну запобіжного заходу

16 березня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Усудовому засіданні прокурор просив продовжити тримання обвинуваченої під вартою на два місяці у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: така обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого їй особливо тяжкого злочину, не працює, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, на цей час не встановлено та не розшукано співучасників злочину, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачена, тому остання, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Обвинувачена проти задоволення клопотання прокурора заперечувала у зв`язку з недоведеністю у належний спосіб зазначених нею ризиків, пояснила, що вона тривалий час перебуває під вартою, має міцні соціальні зв`язки та на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, а також заявила клопотання про зміну відносно неї існуючого запобіжного заходу на більш м`який, так як під час дії воєнного стану вона має намір матеріально підтримувати своїх дітей та встати на захист своєї держави від військової агресії з боку Російської Федерації, а також повідомила суду, що, дійсно, вона вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення, а саме що вона дійсно приймала участь у нападі на потерпілого, однак не думала, що цей напад буде так розвиватись та приведе до таких жахливих наслідків.

Її захисник підтримала дане клопотання.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши його матеріали, приходить до такого.
Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що суд зобов`язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

20 січня 2022 рокуухвалою цього суду було продовжено тримання обвинуваченої під вартою до 20 березня 2022 року включно, а тому виникло питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою.

Отже, вирішуючи це питання, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Загальним правилом у практиці Європейського суду з прав людини є те, що особа, обвинувачена в правопорушенні, завжди має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання цієї особи під вартою.

Отже, саме держава в особі слідчого чи прокурора, які звертаються з клопотанням до суду, має довести необхідність тримання під вартою конкретної особи. Натомість суд вирішує питання про те, чи є достатні підстави тримати особу під вартою на основі принципу змагальності та повинен обов`язково виходити з презумпції на користь свободи.

При цьому, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.

Так, у своєму рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 року та «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що питання розумності тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно та має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, рівня переконливості аргументів заявника, викладених в його клопотанні про звільнення, що суди при вирішенні питання про тримання особи під вартою не повинні спиратись на суто абстрактний довід, враховуючи лише тяжкість скоєного, а також, що після спливу певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи зобов`язані навести інші підстави для продовжуваного тримання під вартою.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, відносно обвинуваченої 24 лютого 2019 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і з того часу, а саме більше трьох років, обвинувачена утримується під вартою, на цей розгляд справи майже закінчено та допитано потерпілого та всіх свідків, а тому, хоча обвинувачена і обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, суд уважає, що на цей час така обставина перестала бути підставою для тримання обвинуваченої під вартою, оскільки ризики, які існували раніше, зі спливом тривалого часу, на протязі якого обвинувачена перебуває під вартою, значно зменшились.

Разом з тим, як було встановлено в судовому засіданні, обвинувачена має місце проживання та двох неповнолітніх дітей.

А тому, зважаючи на все вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та про зміну відносно обвинуваченої існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 години до 06 години, що, на думку суду, як забезпечить виконання обвинуваченою покладені на неї процесуальним законом обов`язки, так і надасть обвинуваченій можливість допомагати своїм неповнолітнім дітям, що вкрай необхідно у той час, коли на території України точиться загарбницька війна, розв`язана проти неї Російською Федерацією.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 183, 315-317, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити.

Змінити діючий відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 години до 06 години, за адресою: АДРЕСА_1 , на два місяці, а саме до 16 травня 2022 року включно, із покладенням на неї наступних обов`язків:

- не відлучатись без дозволу суду за межі м. Кривого Рогу;

- прибувати до суду за його першим викликом;

- повідомляти суд про зміну місця проживання або реєстрації;

- не залишати з 22 години до 06 години квартиру АДРЕСА_2 .

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.

Заборонити ОСОБА_6 спілкуватися зі свідками у будь-який спосіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 21 березня 2022 року.