Справа № 308/3086/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах володільців майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000217, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 18 березня 2022 року надійшло клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах володільців майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2022 року, у кримінальному провадженні від 27.02.2022 за №0000217, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_4 посилається на те, що26 лютого 2022 року за адресою м. Ужгород, пл. Народна, навпроти будівлі медичного факультету ДВНЗ УжНУ, де був припаркований автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI державний номерний знак НОМЕР_1 було проведено огляд місця події де в вантажному відділенні вказаного транспортного засобу з правої сторони було виявлено коробку від телевізора марки LG в середині якої знаходилась чорна пластикова в середині якої було виявлено і вилучено: сорок три таблетки також в середині банки в поліетиленовому пакеті виявлено 26 (двадцять шість) поліетиленових ЗІП - пакетів із застібкою в середині яких знаходиться біла порошкоподібна речовина також під час огляду було виявлено та вилучено ряд мобільних телефонів та сім карток.

В ході даного огляду 26 лютого 2022 року працівниками поліції також було помічено автомобіль марки ВМW 530 державний номерний знак НОМЕР_2 за кермом якого перебував ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , під час огляду багажного відділення було виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки Ergo F181 IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 ;

-мобільний телефон марки «Iphone 11», які упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP 2169050.

- гаманець чорного кольору в середині якого знаходяться грошові кошти, а саме 3 (три) купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень, 6 (шість) купюр номіналом 200 (двісті) гривень, 3 (три) купюри номіналом 100 (сто) гривень, 2 ( дві) купюри номіналом 50 (п`ятдесят) гривень, 3 (три) купюри номіналом 20 (двадцять) гривень, одна купюра номіналом 1 (одна) гривня.

- гаманець чорного кольору в середині якого знаходяться грошові кошти, а саме 24 (двадцять чотири) купюри номіналом 200 (двісті ) гривень, 8 (вісім) купюр номіналом 100 (сто) гривень, 4 (чотири) купюри номіналом 50 (п`ятдесят ) гривень, 2 (дві) купюри номіналом 20 (гривень), 3 (три) купюри номіналом 10 (десять) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 5 (п`ять) гривень, 3 (три) купюри номіналом 1 (одна) гривня, 58 (п`ятдесят вісім) купюр номіналом 100 (сто) доларів США, 1 (одна) купюра номіналом 20 (двадцять) доларів США, 1 (одна) купюра номіналом 10 (десять) доларів США, 1(одна) купюра 1 (один) долар США, які упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP 2169048.

01 березня 2022 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатській області ОСОБА_1 було винесено ухвалу про накладення арешту на вилучені речі та грошові кошти, що не належать ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

На підставі вище наведеного заявник ОСОБА_4 , який діє в інтересах володільців майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просить клопотання задовольнити та скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 01 березня 2022 року.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити та скасувати арешт майна.

Заявник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримала та пояснила, що вона та її хлопець ОСОБА_6 , жодного відношення не мають до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Вони приїхали до м. Ужгород, тікаючи від війни, вилучені у них кошти, були призначені для влаштування у м. Ужгороді, інший грошей вони не мають, тому їх арешт дуже ускладнює їх перебування в м. Ужгороді.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скасування арешту майна не заперечив та залишив вирішення заявленого клопотання на розсуд суду, пояснив, що жодних слідчих та процесуальних дій з арештованим майном, а саме, автомобілем, грошима та телефонами не проводили, вказані предмети є речовими доказами .

Слідчий суддя, заслухавши учасників, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна, підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носять у собі тимчасовий характер.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою суду за клопотанням власника майна або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Встановлено, що 01 березня 2022 року року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у кримінальному провадженні від 27.02.2022 за №0000217 заступника начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , було накладено арешт на майно вилучене під час огляду місця події за адресою м. Ужгород, пл. Народна напроти будівлі медичного факультету ДВНЗ УжНУ 26 лютого 2022 року, а саме:

- сорок три таблетки світло коричневого кольору овальної форми довжиною два сантиметри, які упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP 1177799,

- 26 (двадцять шість) поліетиленових ЗІП - пакетів із застібкою в середині яких знаходиться біла порошкоподібна речовина які упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP 2169049, яйцеподібної форми брусок з пресованої речовини білого кольору кристалічної покриття глазурно жовтого кольору яке упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP 1177798;

- мобільний телефон марки «Samsung M317F IMEI59733, IMEI НОМЕР_5 »;

- картону коробку в середині якої мобільний телефон марки Ergo F186 IMEI НОМЕР_6 , IMEI НОМЕР_7 ;

- сім картка оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» універсальний номер НОМЕР_8 ;

- коробку білого кольору в середині якої знаходиться розтер ZTE які упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP 3125754 .

- автомобіль марки ВМW 530 державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_9 НАЛЕЖИТЬ ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки Ergo F181 IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 11», які упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP 2169050;

- гаманець чорного кольору в середині якого знаходяться грошові кошти, а саме 3 (три) купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень, 6 (шість) купюр номіналом 200 (двісті) гривень, 3 (три) купюри номіналом 100 (сто) гривень, 2 ( дві) купюри номіналом 50 (п`ятдесят) гривень, 3 (три) купюри номіналом 20 (двадцять) гривень, одна купюра номіналом 1 (одна) гривня.

- гаманець чорного кольору в середині якого знаходяться грошові кошти, а саме 24 (двадцять чотири) купюри номіналом 200 (двісті ) гривень, 8 (вісім) купюр номіналом 100 (сто) гривень, 4 (чотири) купюри номіналом 50 (п`ятдесят ) гривень, 2 (дві) купюри номіналом 20 (гривень), 3 (три) купюри номіналом 10 (десять) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 5 (п`ять) гривень, 3 (три) купюри номіналом 1 (одна) гривня, 58 (п`ятдесят вісім) купюр номіналом 100 (сто) доларів США, 1 (одна) купюра номіналом 20 (двадцять) доларів США, 1 (одна) купюра номіналом 10 (десять) доларів США, 1(одна) купюра 1 (один) долар США, які упаковано до спеціального пакету НПУ №PSP 2169048.

Клопотання заявника аргументовано тим, що даному випадку, відсутній суспільний інтерес в тому, щоб позбавляти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 права володіння та користування вищевказаним майном, так як останнє не має будь-якого значення для кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0000200 за ч. 2 ст. 199 КК України.

Варто зазначити, що в кримінальному провадженні існує два види інтересів: суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції; особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так, у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності створюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування, жодній особі підозру у вказаному провадженні не оголошено, зокрема і заявникам. Жодних слідчих та процесуальних дій з арештованим майном не проводилось та на час розгляду клопотання не проводиться. Тобто стороною обвинувачення не доведено необхідність подальшого втручання у володіння заявниками своїм майном.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належним їм майном, та враховуючи, що сторона обвинувачення при вирішенні клопотання поклалась на розсуд суду, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, щодо скасування арешту з автомобіль марки ВМW 530 державний номерний знак НОМЕР_2 , слідчий суддя вважає зазначити наступне.

Як вже було зазначено вище, арешт майна може бути скасовано ухвалою суду за клопотанням власника майна або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Однак, як встановлено в судовому засіданні заявник ОСОБА_5 інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_4 не є власником вищевказаного транспортного засобу, а тому вона та її представник не можуть бути суб`єктами звернення, із клопотанням про скасування арешту з вказаного транспортного засобу. Тому враховуючи, що з вказаним клопотанням звернувся не належний суб`єкт звернення, слідчий суддя не розглядаючи клопотання в розумінні підставності скасування арешту з транспортного засобу, прийшов до висновку, що в цій частині у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання захисника задовольнити частково.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 01.03.2022 року на майно яке належить:

громадянину ОСОБА_6 , а саме:

-мобільний телефон марки Ерго;

-мобільний телефон марки «Iphone 11»;

-гаманець чорного кольору в середині якого знаходяться грошові кошти, а саме 3 (три) купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень, 6 (шість) купюр номіналом 200 (двісті) гривень, 3 (три) купюри номіналом 100 (сто) гривень, 2 ( дві) купюри номіналом 50 (п`ятдесят) гривень, 3 (три) купюри номіналом 20 (двадцять) гривень, одна купюра номіналом 1 (одна) гривня;

громадянці ОСОБА_5 , а саме:

-гаманець чорного кольору в середині якого знаходяться грошові кошти: - 24 (двадцять чотири) купюри номіналом 200 (двісті ) гривень, 8 (вісім) купюр номіналом 100 (сто) гривень, 4 (чотири) купюри номіналом 50 (п`ятдесят ) гривень, 2 (дві) купюри номіналом 20 (гривень), 3 (три) купюри номіналом 10 (десять) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 5 (п`ять) гривень, 3 (три) купюри номіналом 1 (одна) гривня, 58 (п`ятдесят вісім) купюр номіналом 100 (сто) доларів США, 1 (одна) купюра номіналом 20 (двадцять) доларів США, 1 (одна) купюра номіналом 10 (десять) доларів США, 1(одна) купюра 1 (один) долар США.

Вищевказане майно повернути ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , або уповноваженій ними особі.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 25.03.2021 року об 13 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1