Справа № 686/6623/22
Провадження № 1-кс/686/2844/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, старшого слідчого спеціальної поліції слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000074,

встановив:

До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. У кримінальному провадженні ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та існують передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме те, що перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати будь-які речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників даного кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий і прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримали, просили клопотання задовольнити.

Також наголосили на тому, що більш м`які запобіжні захоли не зможуть належним чином забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, адже підозрюваний є співробітником правоохоронного органу, слідчим і обізнаний із методами та засобами доказування у кримінальному провадженні, має зв`язки серед правоохоронних органів, а тому може вживати заходів для перешкоджання досудовому розслідування.

Підозрюваний і його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

При цьому підозрюваний ОСОБА_6 обставини, зазначені у клопотанні уцілому не заперечив, проте зазначив, що указаного кримінального правопорушення не вчиняв, походження грошових коштів, які сторона обвинувачення вважає неправомірною вигодою ним отриманою, йому невідоме.

Підозрюваний вважає, що у його діях можливі ознаки перевищення службових повноважень, однак не вимагання та отримання неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, вивчивши клопотання, долучені до нього матеріали та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Слідчий суддя установив, що слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074 від 28.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 стороною обвинувачення підозрюється у тому, що обіймаючи посаду старшого слідчого спеціальної поліції слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, будучи працівником правоохоронного органу, якому присвоєно спеціальне звання старший лейтенант поліції, являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, будучи старшим групи слідчих у кримінальному провадженні №0000600 від 22.03.2022 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (далі ОСОБА_6 ), умисно, діючи з єдиним умислом, за попередньою змовою з невстановленими на даний час співробітниками поліції та нотаріусами, з корисливих мотивів та всупереч інтересам служби, упродовж березня 2022 року на території м.Хмельницького під час зустрічей з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , почергово висунув останнім вимогу надання йому неправомірної вигоди у розмірі 1 000 доларів США, яку в подальшому збільшив до 2 000 доларів США, а також 3 500 гривень за вирішення питання щодо неподання ним до суду клопотання та не ініціювання перед прокурором у кримінальному провадженні та слідчим суддею міськрайонного суду питання накладення арешту на належну ОСОБА_7 на праві приватної власності частку квартири АДРЕСА_3 , а також за сприяння у її відчуженні з метою уникнення її подальшої конфіскації за вироком суду.

Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди, 29.03.2022 близько 16 год. 30 хв. поблизу будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_9 частину неправомірної вигоди у розмірі 3 500 гривень за сприяння у відчуженні належної ОСОБА_7 на праві приватної власності частки квартири АДРЕСА_3 .

30.03.2022 близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, знаходячись у салоні автомобіля «NissanQashqai» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований поблизу будинку АДРЕСА_5 , одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 2 000 доларів США, що по курсу НБУ на 30.03.2022 становило 58 509,8 гривень за вирішення питання щодо неподання ним до суду клопотання та не ініціювання перед прокурором у кримінальному провадженні та слідчим суддею міськрайонного суду питання накладення арешту на належну ОСОБА_7 на праві приватної власності частку квартири АДРЕСА_3 , а також за сприяння у її відчуженні з метою уникнення її подальшої конфіскації за вироком суду.

30.03.2022 р. об 18 год. 07 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано у порядку ст..208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

31.03.2022 р ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру та повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення і невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

На підставі ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У силу ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Згідно з ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується:

- повідомленням Хмельницького УВБ ДВБ НП України про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- протоколом прийняття заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується ОСОБА_8 від 28.03.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 28.03.2022, яка в ході допиту повідомила про обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 31.03.2022, яка в ході допиту повідомила про обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- протоколом обшуку автомобіля «NissanQashqai» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_6 від 30.03.2022, у ході якого:уводійських дверцятах автомобіля марки «Nissan» моделі «Qashaqai» реєстраційний номер НОМЕР_1 в кармані виявлено матеріали кримінального провадження №0000600 від 22.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, загалом на 196 арк; поблизу куліси передач виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А8» (модель названа ОСОБА_6 ) з забарвленням чорного кольору, серійний номер R58K44GJC7V; у переднх правих пасажирських дверцятах автомобіля марки «Nissan» моделі «Qashaqai» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кармані яких виявлено грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 20 штук з наступними серійними номерами 1. LB34874889H; 2. MB70340969B; 3. LL06259802E; 4. LL06259806E; 5. LK14160434B; 6. LL76734010E; 7. LB34478489P; 8. LL90380959G;

9. HB18094553L; 10. KL95838337D; 11. HA87040804A; 12. HA87040806A; 13. CB00929555E; 14. HF96721556C; 15. KD61206439A; 16. KF85572041C; 17. KB83409128K; 18. KB83409129K; 19. KF85572098C; 20. KB83409130K;

- протоколом затримання ОСОБА_6 від 30.03.2023;

- протоколом огляду місця події від 30.03.2022 яким зафіксованообстановку на місці події;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, враховує як положення, що передбачені КПК України, так і вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Між тим ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» суд зазначив, що серйозність обвинувачення може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень.

Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Водночас слідчий суддя беззаперечно погодитись з існуванням ризиків, про які вказує сторона обвинувачення, не може.

Європейський суд з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» вказав, що тільки одне посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедова проти Росії» Суд дійшов висновку, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Як слідує із клопотання, сторона обвинувачення просить врахувати, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що, на їх думку, підтверджує ризик, передбачений пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Разом із тим слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має, має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , має стійкі соціальні зв`язки за місцем проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, батьком яких він є.

Як слідує із клопотання, сторона обвинувачення просить врахувати ризик ймовірного впливу на свідків, втім вказаного ризику можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами у кримінальному провадженні.

Більше того, посилання прокурора в судовому засіданні на те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе забезпечити виконання останнім належно його процесуальних обов`язків, адже він є співробітником правоохоронного органу, не є ґрунтовним.

При цьому ризик перешкоджати встановленню обставин у кримінальному правопорушенні, вчинення дій, спрямованих на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які у них містяться, можуть бути доказами під час слідства та судового розгляду, доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування, на що вказує Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Яжинський проти Польщі».

Слідчий у поданому клопотанні вказує, що підозрюваному інкримінується умисний тяжкий корупційний злочин, вчинений під час воєнного стану.

Разом з тим, вказане не може слугувати підтвердженням наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, оскільки положеннями вказаної статті чітко визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя погоджується із ризиком перешкоджання ОСОБА_6 кримінальному провадженню, оскільки вимога та отримання неправомірної за вирішення питання щодо неподання ним до суду клопотання та не ініціювання перед прокурором у кримінальному провадженні та слідчим суддею міськрайонного суду питання накладення арешту на належну ОСОБА_7 на праві приватної власності частку квартири АДРЕСА_3 , а також за сприяння у оформленні документів для можливості її відчуження з метою уникнення її подальшої конфіскації за вироком суду, свідчать про можливість підозрюваного протидіяти розслідуванню і у цьому кримінальному провадженні.

Водночас, клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непропорційними меті, яка ставиться до його застосування.

Долучені до клопотання докази містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння та частково підтверджують ризики, при цьому в своїй сукупності це не може свідчити про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Відтак, слідчий суддя, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, не знайшов підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України.

Відтак, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло за місцем проживання підозрюваного цілодобово, у межах строку досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утриматись від спілкування із свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України. Вказане в сукупності із застосованим запобіжним заходом, повинні достатньою мірою гарантувати та забезпечити, у подальшому, належну його процесуальну поведінку у даному провадженні.

Саме такий запобіжний захід на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання покладених на підозрюваного обов`язків, належну посткримінальну поведінку ОСОБА_6 буде достатнім для проведення належного досудового розслідування, тобто буде дієвим.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- не відлучатися із АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утриматись від спілкування із свідками не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України (у разі наявності).

Ухвала діє до 30.05.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 і звільнити там його з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя