Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/264/22
Провадження № 1-кп/499/34/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2022 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району Одеської області кримінальне провадження №0000117 внесеного до ЄРДР від 07.03.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Іванівка Іванівського району Одеської області, проживаючого: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей маючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що у березні 2022 року, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання свого злочинного умислу, 06.03.2022 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 прибув за вищевказаною адресою. Упевнившись у відсутності власників та сторонніх осі, ОСОБА_4 шляхом застосування власної фізичної сили та зламу замикаючого пристрою відчинив вхідні двері будинку, які були зачинені та проник у житло. У продовження своїх злочинних дій ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, таємно, викрав виявлений у спальній кімнаті LED телевізор «SUMSUNG», модель UE32F6510AB вартістю 6371,00 грн. та два ігрових джойстики «Dual Shock PS4» загальною вартістю 980,00 грн., які належали ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 7351,00 грн. У подальшому ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 07.03.2022 року у ОСОБА_4 повторно виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання свого злочинного умислу 07.03.2022 року приблизно о 19 годині 05 хвилин ОСОБА_4 прибув за вищевказаною адресою. Упевнившись у відсутності власників та сторонніх осіб, ОСОБА_4 проник до житла через раніше пошкоджені ним двері. У продовження своїх злочинних дій ОСОБА_4 умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно , в умовах воєнного стану намагався викрасти цифровий музичний центр «SVEN» вартістю 3430,00 грн., який належав ОСОБА_6 , однак з незалежних від його волі причин не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як його злочинні дії були виявлені та припинені працівниками поліції.

В порядку встановленому ч.1 ст.474 КПК України у судовому засіданні прокурором було надано угоду про визнання винуватості від 26.09.2022 року, що укладена між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

При цьому потерпілий по вказаному кримінальному провадженні надав заяву, відповідно до якої не заперечує проти укладання такої угоди, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, просив справу слухати у його відсутність.

Враховуючи, що сторони під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, мотив і спосіб здійснення інкримінованого діяння за вказаних обставин, щиро розкаявся, тому суд розглянув справу відповідно до положень статей 314, 474 КПК України.

За угодою про визнання винуватості між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком з покладенням обов`язків, відповідно до ст.76 КК України.

Заслухавши думку сторін, а саме обвинуваченого, який просив угоду затвердити та думку його захисника, який не вбачав підстав для відмови у затвердженні угоди, розглянувши угоду про визнання винуватості, з`ясувавши обставини, суд при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону виходив з таких мотивів.

Сторони заявили, що вони цілком розуміють зміст, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Слід вважати правильною кваліфікацію вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, а саме крадіжка, поєднана з проникненням у житло та незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.75 КК України відповідає умовам допустимості прийняття такого рішення, оскільки щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданих збитків визнано обставинами, що пом`якшує покарання, обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Таким чином, зміст угоди не суперечать вимогам ст.ст. 470, 472 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладання угоди було добровільним, виконання обвинуваченим взятих за угодою зобов`язань та домовленостей щодо співпраці є можливим.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а обвинуваченого визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України із звільненням його на підставі ст.ст.75, 76 КК України від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладанням обов`язків.

Цивільний позов по справі не поданий.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Враховуючи, що судом визначено покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України, останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням, запобіжний захід у виді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання. Клопотань про зміну запобіжного заходу у судовому засіданні не надходило.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 26.09.2022 року між прокурором Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, призначивши йому покарання:

за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності зі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду з ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме з 07.03.2022 року по 27.09.2022 року, з розрахунку день за день.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази, а саме LED телевізор «SUMSUNG», модель UE32F6510AB, два ігрових джойстики «Dual Shock PS4» та цифровий музичний центр «SVEN» вважати повернутим за належністю.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Вирок з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити сторонам судового провадження та надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1