Єдиний унікальний № 946/2913/22
Провадження № 1-кп/946/425/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

15 серпня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого за наймем, такого, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

02.12.2013 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 70 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ухвали Малиновського районного суду м.Одеса від 26.06.2014 на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію» покарання скорочене на 1/2,

12.01.2017 Малиновським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК до позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, звільнений 25.02.2020 за відбуттям строку покарання;

19.10.2021 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк п`ять років, звільненого на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком на три роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.08.03.2022 в період часу з 15:30 до 15:50 години ОСОБА_3 , знаходячись біля торгівельного центру, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, підійшов до припаркованого автомобіля марки «Renault» державний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , та шляхом вільного доступу крізь незачинені двері проник до салону вищезазначеного автомобіля, звідки з гаманця, що знаходився на передньому сидінні, таємно викрав грошові кошти в сумі 8 500 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Статті (частини статті) КК, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
2.Кримінальний кодекс України

«Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
…

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб,
…

4. Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану,
карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
3.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого та заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

4.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, суму коштів, яким він заволодів, та пояснив, що 08.03.2022 він йшов по вул. Пушкіна у м. Ізмаїл, де біля магазину «Копійка» побачив, як у мікроавтобусі «Renault» передні двері не були повністю зачинені, а в автомобілі нікого не було. Відкривши двері автомобіля, на сидінні він побачив сумку, звідки з гаманця дістав 8 500 грн, після чого з місця події зник. Він встиг витратити лише 4 000 грн на продукти харчування та на ліки, після чого приблизно через годину, коли він перебував у центрі міста, до нього підійшли поліцейські, яким він видав решту суму коштів у сумі 4 500 грн та речі, які він придбав за викрадені кошти разом з чеками. На даний час він не відшкодував потерпілому шкоду, оскільки не мав можливості працювати, у зв`язку з тим, що спочатку відносно нього був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, а після цього він не міг знайти роботу, у зв`язку з воєнним станом. Просив суд надати йому шанс виправитися та відшкодувати потерпілому шкоду.

5.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
6.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

7.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст.92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання
8.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

9.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин проти власності.

10.Згідно медичних довідок, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

11.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , того, що він хоча і щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв його розкриттю, а також того, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання, але, натомість, того, що він після ухвалення відносно нього 19.10.2021 обвинувального вироку Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за вчинення умисного тяжкого злочину проти власності, за яким його було звільнено від відбування покарання з випробуванням, знов вчинив умисний тяжкий злочин також проти власності за цим вироком, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, але в нижніх межах санкції, оскільки таке покарання повністю досягне мети його застосування.

12.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує те, що кримінальне правопорушення за цим вироком він вчинив після ухвалення вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.10.2021, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк п`ять років, звільнений на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком на три роки. Суд також враховує те, що призначене ОСОБА_3 покарання по вказаному вироку не відбуте ним повністю.

13.У зв`язку із зазначеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення в період встановленого йому іспитового строку слід розцінювати як порушення ним умов застосування ст. 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

14.Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

15.Тому суд дійшов висновку про те, що в силу ч. 3 ст. 78 КК обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК, а саме за сукупністю вироків.

16.Вказані висновки суду повністю збігаються з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз. 4 п. 10 його постанови від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в редакції від 06.11.2009, відповідно до яких, виходячи з положень ч. 2 ст. 75 КК (в редакції 2001 р.), а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

17.Наведений висновок суду також співпадає з висновком Верховного Суду, що викладений у його постанові від 14.09.2021 у справі № 127/25037/17, згідно якому у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

18.Таким чином, в силу ст. 71, ч. 3 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК обвинуваченому ОСОБА_3 з повністю невідбутого ним покарання у виді п`яти років позбавлення волі, призначеного йому за попереднім вироком, слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, один місяць позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку
19.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, ухвалою слідчого судді від 26.04.2022 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який на теперішній час сплинув.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, з метою виконання вироку, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, ризик чого значно підвищується в умовах введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжувався у встановленому порядку, востаннє воєнний стан продовжений ще на 90 діб Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України №2263-IX від 22.05.2022, обвинуваченому ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, для чого його слід взяти під варту в залі суду.

20.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст.100 КПК.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2.У силу ст. 71 КК ОСОБА_3 з повністю невідбутого ним покарання у виді п`яти років позбавлення волі за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.10.2021 частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком один місяць позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_3 до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та один місяць.

3. ОСОБА_3 застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

4.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2022 арешт, та:

батон хлібу, скляну банку із баклажановою ікрою, 10 пачок цигарок «Ritm», електронний медичний термометр, льодяники від кашлю «Бронхо Веда», спрей для носу «Нокспрей», прокладки «Котекс», два блістера таблеток «Фамотидин Дарниця» у кількості 19 таблеток, дві плитки шоколаду «Schogetten» конфіскувати;

копії паспорту та ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути володільцю обвинуваченому ОСОБА_3 ;

чеки про здійснення купівлі предметів у кількості 8 шт. знищити;

грошові кошти в сумі 4 500 грн (номіналом 500 грн) вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 .

5.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2022 арешт на «DVD-R» диск із записом із камери відеоспостереження за 08.03.2022 з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Пушкіна, буд. 44/2/3, залишити без змін, та залишити вказаний диск із записом в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
7.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

8.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
9.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
10.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1