Справа № 383/848/22
Номер провадження 1-кс/383/223/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання начальника Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000054 від 12.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту із забороною розпорядження та користування на: земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0484, загальною площею 27,3148 га, яка розташована за межами населеного пункту Береславка, на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району (бувшої Василівської сільської ради Бобринецького району) Кіровоградської області, та яка знаходиться у комунальній власності Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, з метою не допущення псування або перетворення земельної ділянки, на якій збереглись сліди вчиненого кримінального правопорушення; врожай сільськогосподарської культури соняшник, який знаходиться на вказаній земельній ділянці з метою не допущення його псування або знищення.

Необхідність накладення арешту прокурор пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000054 від 12.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, розпочатого за фактом самовільного зайняття невідомою особою земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0484, загальною площею 27,3148 га, засіявши сільськогосподарську культуру соняшнику на орієнтовній площі 13 га.

В ході досудового розслідування встановлено, що працівниками Кетрисанівської сільської ради було здійснено виїзд на обстежувану земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0484, загальною площею 27,3148 га, яка перебуває в комунальній власності Кетрисанівської сільської ради з цільовим призначенням «земельні ділянки під громадськими сіножаттями та громадськими пасовищами» (код КВЦПЗ: 01.19), яка знаходиться за межами населеного пункту Береславка, на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району (бувшої Василівської сільської ради Бобринецького району) Кіровоградської області. В результаті огляду комісією було встановлено факт часткового знищення природного рослинного покриву на земельній ділянці, кадастровий номер :02:000:0484, загальною площею 27,3148 га, з подальшим посівом соняшнику на орієнтовній площі 13 га. Обстежувана земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0484, є прилеглою до земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9104, загальною площею - 3968,9359 га, яка перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавча служби України (№37)» «бувший Устинівський район Кіровоградської області» та візуально встановлено, що зазначені земельні ділянки оброблені єдиним масивом шляхом засіву соняшнику, що слідує з показів свідків - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також копії акту обстеження земельної ділянки від 11.07.2022 року, проведеного працівниками Кетрисанівської сільської ради Кіровоградської області.

З огляду на вказані обставини прокурор зазначає, що є достатні підстави вважати, що невідома особа без правовстановлюючих документів здійснила самовільне зайняття земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0484, загальною площею 27,3148 га, що розташована за межами населеного пункту Береславка на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району (бувшої Василівської сільської ради Бобринецького району) Кіровоградської області.

Враховуючи, що зазначена земельна ділянка, а також врожай сільськогосподарської культури соняшника, який знаходиться на вказаній земельній ділянці є предметом та доказом вчинення кримінального правопорушення, з метою недопущення вчинення протиправних дій, які можуть бути виражені у пошкодженні, псуванні, знищенні, перетворенні, відчуженні, виникла необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку, а також врожай соняшнику, який знаходиться на зазначеній земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, земельна ділянка засіяна самовільно невідомою особою, власник посіву не встановлений, власник(користувач) суміжної земельної ділянки не допитувався, вважає, що врожай необхідно арештувати для його збору органом досудового розслідування з метою подальшого відшкодування за рахунок врожаю збитків, завданих незаконним зайняттям земельної ділянки, які будуть обраховані під час досудового розслідування.

Власник майна - земельної ділянки - представник Кетрисанівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, відповідно до положень ч.1 ст.172 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.

Особу можливого власника чи володільця посівів соняшнику прокурор не встановив, тому власник/володілець не викликався.

Вивчивши клопотання, його доводи та підстави для накладання арешту, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя згідно ч.2 ст.173 КПК України повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.5 ст. 173 КПК України, у разі задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя повинен зазначити: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Норми, наведені у ст.132 КПК України визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що підрозділом дізнання Відділенням поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000054 від 12.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, розпочатого за фактом того, що 11.07.2022 року до Відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що невідома особа, всупереч установленому законодавством порядку самовільно зайняла земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0484, загальною площею 27,3148 га, засіявши сільськогосподарську культуру соняшнику на орієнтовній площі 13 га.

Безпосередній об`єкт цього злочину - земельні відносини як суспільні відносини власності щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Об`єктивна сторона злочину полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки. Самовільне зайняття ділянки - це активні протиправні дії по заволодінню (захопленню) всупереч встановленому порядку земельної ділянки. Остання належить на праві власності іншій особі (фізичній чи юридичній), яка володіє нею на інших законних підставах (наприклад, на підставі договору оренди). Причому земельна ділянка для винної особи є чужою, вона не має необхідних і достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження ділянкою як власник чи як особа, якій надано право постійно чи тимчасово володіти і користуватися нею.

Аналізований злочин є злочином з матеріальним складом: для встановлення об`єктивної сторони цього злочину слід встановити не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків - спричинення її власнику чи законному володільцю значної шкоди. Шкода визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Злочин, передбачений ст. 197-1 КК, визнається закінченим з моменту самовільного зайняття ділянки і настання вказаних суспільно небезпечних наслідків.

У свою чергу, ініціатор поданого звернення не надав документів на право власності на врожай, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування таким майном. Про невставновлення особи, яка засіяла земельну ділянку та власника посівів, а значить і врожаю прокурор особисто підтвердив при розгляді клопотання, що свідчить про істотну неповноту та суперечить п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки не виконана вимога про необхідність зазначення таких відомостей. Прокурор не встановив особу власника/володільця, у зв`язку із чим неможливо забезпечити право на доступ до правосуддя, на справедливий суд, тощо. Виникає реальний ризик непоправного порушення майнових прав невстановлених спірних землекористувачів та їх суміжних власників/землекористувачів.

Ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у поданому прокурором клопотанні, становить непропорційний тягар. В клопотанні відсутні будь-які посилання на індивідуальні ознаки частини земельної ділянки, на які знаходяться посіви сільськогосподарської культури соняшнику, що заявлені до арешту.

Слідчий суддя звертає увагу, що реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0484, загальною площею 27,3148 га, за Кетрисанівською сільською радою відбулась лише 08.08.2022 року, що вбачається з інформації державного земельного кадастру (а.с.38). При цьому прокурором не надано витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів щодо існування можливих обтяження вказаної земельної ділянки правом інших користувачів.

Накладення арешту на врожай культур: соняшника, що належить невстановленій особі є результатом неефективної організації досудового розслідування, оскільки арешт без встановлення власника/володільця не забезпечить завдань в цьому кримінальному провадженні на виконання яких прокурор звернувся з вказаним клопотанням.

Крім того, посіви достатньо оглянути, заміряти, ретельно описати з участю спеціаліста, процесуально зафіксувати, провести експертні дослідження.

Судове рішення має бути чіткім та зрозумілим для виконання. Всупереч цьому, прокурор порушив п. 2 ч. 1 ст. 173 КПК України і в тексті поданого клопотання та під час судового розгляду не виправив зазначений недолік. Не зазначив переліку майна заявленого до арешту, тобто його кількісні та якісні характеристики (вага, вид, сорт, клас, щільність посівів, процент стиглості, стан вегетації). Цей недолік є самостійною підставою відмови у поданому клопотанні, а також неприйнятним і свавільним обмеженням власника у користуванні та розпорядженні його власністю. ( п.1 ст. 1 Першого протоколу).

Не буде розумним встановлення заборон щодо користування та розпорядження незібраним із земельної ділянки врожаєм рослин соняшника, оскільки сільгосппродукцію через вплив погодних умов буде зіпсовано.

У даному конкретному випадку прокурору роз`яснюється, що він, як представник демократичної правової держави вправі застосовувати чинну редакцію Методики розрахунку визначення розміру збитків і звернутись з цивільним позовом до винної особи.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт. Всупереч вказаній імперативній вимозі Закону, та принципу «юридичної визначеності» (у розумінні до вимог ст. 6 Конвенції та практики застосування рішень ЄСПЛ), прокурор не довів: власника чи володільця посівів; переліку та виду посівів (кількість, вид, сорт, клас, щільність посівів, процент стиглості, стан вегетації).

Така істотна неповнота стане приводом для зловживання процесуальними правами. Створить негативні наслідки, соціальне напруження для всіх учасників спірних правовідносин, та учасників кримінального провадження і зацікавлених осіб. Розгляд вимог у цьому клопотанні проводиться на засадах змагальності, диспозитивності (ст.ст. 22, 26 КПК України). До повноважень слідчого судді не належить компенсація недоліків дій/бездіяльності сторони обвинувачення (п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Не підтверджено ризиків переховування, знищення, перетворення речових доказів. Прокурор міг ретельно оглянути, зафіксувати, залучити спеціаліста, провести судові експертизи, реалізувати низку наданих йому повноважень спрямованих на збір і фіксацію доказів. Запропонований прокурором вид заходу забезпечення призведе до зупинення чи надмірного обмеження діяльності осіб або інших негативних наслідків, що суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч. 4 ст. 173 КПК України). Подане в цьому кримінальному провадженні клопотанням про накладення арешту на майно для забезпечення доказів під час проведення досудового розслідування є надмірним дискреційним заходом.

Земельна ділянка, яка є предметом кримінального правопорушення належить територіальній громаді - Кетрисанівській сільській раді Кропивницького району, уповноваженим представником якої є сільський голова.

З показань свідків можливо дійти висновку про здійснення посіву на частині вказаної земельної ділянки Державним підприємством "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавча служби України (№37)", однак ні сільський голова, ні керівник державного підприємства не допитувалися на предмет правомірності користування земельною ділянкою та наявністю чи відсутністю на це правовстановлюючих документів, орієнтовного розміру завданих збитків.

Таким чином, на даний час не встановлено усіх ознак складу можливого кримінального правопорушення, не доведено вимоги п.1 ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до якого існувала би обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому без з`ясування достатніх даних, необхідних для кваліфікації дій за ст.197-1 КК України старшим дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 винесено постанову 06.09.2022 року, якою визнано та долучено як речовий доказ у кримінальному провадженні земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0484, загальною площею 27,3148 га та рослини соняшнику, які фактично засіяні на земельній ділянці, кадастровий номер :02:000:0484, на площі 13 га.

Необхідність накладення арешту на посіви соняшнику прокурор обгрунтовує потребою недопущення псування або знищення сільськогосподарської культури з метою подальшого використання цього урожаю на забезпечення відшкодування завданих збитків.

При цьому органом дізнання не встановлено ні розмір завданих збитків, ні власника майна, на яке пропонується накласти арешт, ні підозрювану особу у вчиненні кримінального правопорушення, а прокурором при зверненні до суду з клопотанням не враховано підставу накладення арешту для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, визначену частиною 6 ст.170 КПК України, а саме: "У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження".

Як встановлено під час розгляду клопотання про підозру у вчиненні кримінального правопорушення жодній особі не повідомлено, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Таким чином, правова підстава накладення арешту на посіви (урожай) соняшнику відсутня.

Що стосується накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0484 загальною площею 27,3184 га, яка розташована на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області та яка знаходиться у комунальній власності Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

Так, у клопотанні прокурор вказує підставу застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження - з метою недопущення псування або перетворення земельної ділянки, на якій збереглися сліди вчиненого кримінального правопорушення.

Не дивлячись на те, що площа, яку прокурор вважає самовільно захопленою, становить 13 га., арешт просить накласти на всю земельну ділянку площею 27,3148 га., позбавивши тим самим потерпілу сторону (сільську раду) можливості користування власністю та розпорядження нею.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. (ч. 1 ст. 98 КПК України)

До нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення. (ч. 1 ст. 181 ЦК України).

Земельній ділянці присвоєний унікальний кадастровий номер з чітко визначеною площею та зовнішньою конфігурацією, індивідуальними технічними характеристиками і цільовим призначенням. На відміну від рухомих речей, нерухомому майну притаманна ознака незмінності. Шар ґрунту знаходиться у незмінному стані. Тому, для виконання завдань цього кримінального провадження: запобігання можливості його приховування, знищення, перетворення, достатньо оглянути і оформити протокол огляду. Прокурором не доведено існування будь-яких ризиків незаконного переоформлення зареєстрованого за Кетрисанівською сільською ради права власності на земельну ділянку на інших осіб, реєстрації речових прав на земельну ділянку, а встановлення заборон щодо неї не змінює місця її розташування та інших фізичних властивостей речового доказу, тому не потребує застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Вимоги ч.1 ст.173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З урахуванням обставин кримінального провадження, викладених прокурором у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правової підстави для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про накладення арешту із забороною розпорядження та користування на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0484, загальною площею 27,3148 га, яка розташована за межами населеного пункту Береславка, на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району (бувшої Василівської сільської ради Бобринецького району) Кіровоградської області, та яка знаходиться у комунальній власності Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, з метою не допущення псування або перетворення земельної ділянки, на якій збереглись сліди вчиненого кримінального правопорушення та на врожай сільськогосподарської культури соняшник, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0484, загальною площею 27,3148 га, яка розташована за межами населеного пункту Береславка, на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району (бувшої Василівської сільської ради Бобринецького району) Кіровоградської області з метою не допущення його псування або знищення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Апеляційне оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1