КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000189, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000189 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 10 вересня 2021 року в ході проведення огляду місця події поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 250 (двісті п`ятдесят) Євро; грошові кошти в сумі 29056 (двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят шість) доларів США.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що відповідно до ст.. 98, ч.10 ст.170, ч.2 ст.173 КПК України є підстави для накладення арешту на вказане майно, з метою його збереження, оскільки дане майно є предметом кримінального правопорушення та визнано речовими доказами.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування в накладенні арешту на грошові кошти, які належать її підзахисній.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України, вважає, що: доказів того, що вилучене майно, зокрема, грошові кошти містить сліди злочину та було знаряддям його вчинення чи було набуте кримінально протиправним шляхом матеріали провадження не містять, на що увагу слідчий суддя не звернув та прийшов помилкового висновку про те, що майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України.
Крім того апелянт посилається на те, що слідчий суддя не дав оцінку походження вищезазначених грошових коштів у ОСОБА_6 , зокрема те, що вказані кошти їй передав батько для придбання квартири.

Адвокат додає, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Адвокат у своїй апеляції посилається на рішення ЄСПЛ та вважає, що арешт вищезазначених коштів є неправомірним, необґрунтованим та підлягає скасуванню.

В судове засідання апеляційної інстанції учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялисьналежним чином, проте причину своєї неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у їх відсутність, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали провадження за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000189 від 08.09.2021 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування цілком слушно звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 10 вересня 2021 року в ході проведення огляду місця події поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти в сумі 250 (двісті п`ятдесят) Євро; грошові кошти в сумі 29056 (двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят шість) доларів США, оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку. Крім того постановою органу досудового розслідування від 10 вересня 2021 року вищезазначене майно визнано речовими доказами.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти в сумі 250 (двісті п`ятдесят) Євро; грошові кошти в сумі 29056 (двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят шість) доларів США можуть свідчити, у сукупності, про вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК Українита можуть бути набуті в результаті вчинення неправомірної діяльності.

Що стосується доводів апелянта про те, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна розглянуто без додержання вимог КПК України і тимчасово вилучене майно підлягало поверненню, то колегія суддів не бере їх до уваги, так як слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно вилученого ході проведення обшуку дотримався вимог ст. 170 КПК України, за якою арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів.

Твердження сторони захисту належності вказаних грошових коштів ОСОБА_6 повинні бути перевірені в ході досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення огляду не може прийматися до уваги.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

При цьому колегія суддів враховує можливість апелянта звернутись до слідчого судді районного суду в порядку ст. 174 КПК України для скасування арешту.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170- 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000189 та накладено арешт на майно, яке було вилучене 10 вересня 2021 року в ході проведення огляду місця події поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 250 (двісті п`ятдесят) Євро; грошові кошти в сумі 29056 (двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят шість) доларів США - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2149/2022

Єдиний унікальний номер 760/9177/21-к

Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8
Доповідач - ОСОБА_1