Єдиний унікальний номер 722/660/22
Номер провадження 1-в/722/73/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 червня 2022 року м.Сокиряни

Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника ДУ

«Сокирянська ВК (№67)» ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого в залі суду в м.Сокиряни Чернівецької області клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подане клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечував вказуючи, що засуджений ОСОБА_5 не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений на даний відбуває міру кримінального покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину та не досяг необхідного ступеню виправлення передбаченого ст.81 КК України, а тому застосування умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Заступник голови спостережної комісії Дністровської РДА ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, натомість звернувся до суду з письмовою заявою провести розгляд справи без його участі. Вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 3 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, раніше не судимий, засуджений 15.07.2016 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ст.115 ч.1 КК України та призначено покарання у виді 10-ти років позбавлення волі. На підставі ст.72 ч.5 КК України ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з 30.09.2015 року по 15.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18.10.2016 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.07.2016 року в частині призначення покарання ОСОБА_5 залишено без змін, на підставі ст.72 ч.5 КК України було вирішено зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 30.09.2015 року по 18.10.2016 року розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно розпорядження вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області набрав законної сили 18.10.2016 року.

Строк відбування покарання засудженому відраховано з моменту його фактичного затримання, тобто з 30.09.2015 року. Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 12.09.2024 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 7 років 9 місяців 15 днів позбавлення волі, тобто більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 2 роки 2 місяці 15 днів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 30.09.2015 року. Під час перебування в державній установі «Торецька виправна колонія №2» Донецької області характеризувався посередньо. Режим відбування покарання та розпорядок дня установи не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Будучи особою пенсійного віку, залучався до робіт з благоустрою відділення соціально-виховної та психологічної служби установи та прилеглої до нього території. До виконання даних робіт ставився відповідально та з розумною ініціативою, за що в 4 (чотирьох) випадках заохочувався правами начальника установи.
До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» прибув 10.04.2022 року. До будь-якої оплачуваної суспільно-корисної праці не залучається, так як являється особою пенсійного віку.
За час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, товаришує із засудженими різної спрямованості. По відношенню до персоналу установи вживчивий, їхні вимоги намагається виконувати. Роботи з благоустрою установи виконує, однак потребує періодичного контролю за якістю виконання даних робіт.
Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні та в установі відвідує під контролем, реагує на них посередньо.
Соціально- корисні зв`язки на волі підтримує, взаємовідносини із рідними добрі. Згідно вироку суду завданих збитків немає. Вину у скоєнному злочині визнав.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Суд враховує, що засуджений ОСОБА_5 до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався.

Разом з цим, одним з елементів, необхідних для застосування до засудженого ст.81 КК України, є сумлінна поведінка.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_5 на заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні та в установі відвідує лише під контролем, реагує на них посередньо.

Засуджений ОСОБА_5 з 10.04.2022 року відбуває міру покарання в ДУ «Сокирянська ВК (№67)», а за такий короткий проміжок часу перебування в даній установі, засуджений не досяг необхідного ступеню виправлення та не може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Крім цього, ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, за яке призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі та до кінця його терміну відбування покарання залишається більше 2-х років.
Оцінюючи встановлені обставини в сукупності, суд вважає, що поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_5 протягом всього строку відбування покаранння в ДУ «СВК (№67)» не були сумлінними, зокрема він до суспільно-корисної оплачуваної праці не залучався, на даний час не бере участі у будь-яких програмах диференційованого виховного впливу, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні та в установі відвідує лише під контролем. За таких обставин, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ "СВК (№67)", думки прокурора, не відповідають відповідному ступеню, що дає підстави для однозначного висновку про унеможливлення у подальшому вчинення ним нових умисних кримінальних правопорушень.
В зв`язку з вищевикладеним, суд погоджується з висновком адміністративної комісії Сокирянської ВК(№67)» щодо визначення ступеня оцінки виправлення засудженого, з огляду на досліджені характеризуючи дані та матеріали особової справи.

Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом всього строку відбування покарання не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Також, суд вважає, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_5 може зазнати позитивних змін, що відповідатиме меті призначеного покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: