Справа № 199/5032/22
ВИРОК
іменем України

01.08.2022 м. Дніпро Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000480 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2022, відносно:

ОСОБА_3 , яка народилась у 1976 році липня місяця 13 дня у м. Дніпропетровськ, громадянка України, Українка, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованої, маючої на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої у квартирі АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

Обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6
обвинувачена ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 11.06.2022 приблизно о 22:00 годині, проходила через підземний перехід залізничної платформи «193 км.», який розташований по вул. Каруни в м. Дніпро.
В той же час, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаному підземному переході залізничної платформи, на сходах побачила банківську картку Райффайзен Банк Аваль № НОМЕР_1 на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказану банківську картку ОСОБА_3 , підняла зі сходів банківську картку Райффайзен Банк Аваль № НОМЕР_2 та утримуючи її при собі направилась до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
Далі, ОСОБА_3 , 12.06.2022 приблизно о 06:00 годині, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 ., побачила, що банківська картка Райффайзен Банк Аваль № НОМЕР_1 обладнана технологією безконтактної оплати та вирішила, що на розрахунковому рахунку, який прив`язаний до вищевказаної банківської картки можуть знаходитись грошові кошти.
В той же час, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, які знаходяться на розрахунковому рахунку банківської картки Райффайзен Банк Аваль № НОМЕР_1 , що належать потерпілому ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 12.06.2022, приблизно о 06.25 годині, утримуючи при собі банківську картку Райффайзен Банк Аваль № НОМЕР_1 , що належать потерпілому ОСОБА_6 , прийшла до магазину автозаправної станції «БРСМ», що розташована за адресою: місто Дніпро, вулиця Каруни, 93-Г, де з корисливих мотивів, використовуючи вказану банківську картку, яка обладнана технологією безконтактної оплати, здійснила 1 (одну) транзакцію оплати за куплений нею товар на касі автозаправної станції «БРСМ», на загальну суму 264 гривень 79 копійок, тим самим таємно викрала грошові кошти, які знаходились на вищевказаній банківській картці та належать потерпілому ОСОБА_6 .
Далі, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи злочинну діяльність, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 12.06.2022 приблизно о 06.28 годині, продовжуючи перебувати біля каси магазину автозаправної станції «БРСМ», що розташована за адресою: місто Дніпро, вулиця Каруни, 93-Г, де з корисливих мотивів, використовуючи банківську картку Райффайзен Банк Аваль № НОМЕР_1 , яка належать потерпілому ОСОБА_6 та обладнана технологією безконтактної оплати, здійснила 1 (одну) транзакцію оплати за куплений нею товар на касі автозаправної станції «БРСМ», на загальну суму 314 гривень 75 копійок, тим самим таємно викрала грошові кошти, які знаходились на вищевказаній банківській картці та належать потерпілому ОСОБА_6 . Доводячи свій єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану до кінця, ОСОБА_3 , 12.06.2022 приблизно о 06.30 годині, утримуючи при собі куплений нею, за допомогою банківської картки «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , товар, на касі автозаправної станції «БРСМ», що розташована за адресою: місто Дніпро, вулиця Каруни, 93-Г, зникла з місця вчинення злочину.
Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченої ОСОБА_3 у суді.
Як пояснила ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, вона визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачена, підтвердила обставини про час і місце вчиненого нею кримінального правопорушення. ОСОБА_3 суду пояснила, що вона дійсно 11.06.2022 близько о 22.00 годині проходила через підземний перехід залізничної платформи «193 км.», який розташований по вул. Каруни в м. Дніпро, де на сходах побачила банківську картку «Райффайзен Банк Аваль» та забрала її собі. 12.07.2022 року, зранку, на касі автомобільної заправки «БРСМ» що розташована за адресою: місто Дніпро, вулиця Каруни, 93-Г, вона декілька разів розрахувалась нею за товар. Після того пішла додому.

При цьому, прохала суд суворо не карати, врахувати щиросердне каяття.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання нею своєї вини, показами потерпілого ОСОБА_6 та письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_6 , у судовому засіданні пояснив, що він дійсно 11.06.2022 у підземному переході залізничної платформи «193 км.», який розташований по вул. Каруни в м. Дніпро, втратив банківські картки і 12.06.2022 він від банку отримав смс повідомлення про 2 платежі із його банківських карток, на суми 263,79 та 314.75 гривень, що були здійснені на АЗС «БРСМ» розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Каруни, 93г. Станом на день розгляду справи у суді спричинена йому шкода не відшкодована.

21.06.2022 до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_6 та просив вжити заходи по встановленню осіб, винних у незаконному заволодінні та розтраті його грошових коштів у розмірі 614 гривень та притягти їх до відповідальності.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22.06.2022 слідчим у присутності двох понятих та обвинуваченої ОСОБА_3 була оглянута ділянка місцевості поблизу 5 поверхового будинку біля 1-го під`їзду за адресою вул. Каруни, 69 у місті Дніпрі. Біля під`їзду знаходиться ОСОБА_3 , яка добровільно видала для огляду зі своєї сумки одягненої на неї дві банківські картки: «Райффайзен Банк Аваль» «Visa Gold» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 та «Приватбанку» НОМЕР_3 «KDV». Вказані банківські карти були вилучені до паперового конверту.
Відповідно до постанов про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання від 23.06.2022 року: в якості речового доказу визнано дві банківські картки: «Райффайзен Банк Аваль» «Visa Gold» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 та «Приватбанку» 453946 «KDV» та вирішено зберігати в матеріалах кримінального провадження у паперовому конверті; відеозаписи з камер відеоспостереження приміщень АЗС «БРСМ» розташованого за адресою м. Дніпро, вул. Каруни, 93г, надані начальником АЗС - ОСОБА_8 та вирішено зберігати в матеріалах кримінального провадження; чек про розрахунок за товар банківською карткою «Райффайзен Банк Аваль № НОМЕР_1 , за адресою м. Дніпро, вул .Каруни, 93г від 12.06.2022 в період часу 06.26 та 06.29 на загальну суму 263,79 та 314.75 гривень та роздруківку «скрін-шот» на одному аркуші А4 з картки «Райффайзен Банк Аваль № НОМЕР_1 , яка оформлена на ім`я ОСОБА_6 . Дані речові докази вирішено зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом і вирішення питання про них від 24.06.2022 року, в якості речового доказу визнано виписку по карті «Райффайзен Банк Аваль № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 про проведення банківських операцій. Даний речовий доказ вирішено зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Згідно історії по картковому розрахунку с 01.05.2022 по 23.06.2022 останніми безготівковими платежами від 12.06.2022 року були у приміщенні АЗС сума у валюті транзакції становили 264,79 гривень та 314,75 гривень.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.06.2022 року свідок ОСОБА_9 у присутності двох понятих впізнав під фотознімком № 3 на якому зображена ОСОБА_3 , особу, яка 12.06.2022 у приміщенні автозаправної станції БРСМ за адресою м. Дніпро, вул. Каруни, 93Г, де розраховувалась за покупки банківськими картками.

Відповідно до протоколу перегляду відеозапису від 27.07.2022 року за участі обвинуваченої ОСОБА_3 та понятих було переглянуто відеозапис з камер спостереження «АЗС БРСМ» за адресою м. Дніпро, вул. Каруни, 93г, обвинувачена ОСОБА_3 після перегляду вказаного відеозапису, підтвердила що на вказаному відеозаписі зображена саме вона.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченої складу інкримінованого їй злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаної в суді обвинуваченої у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснила, що вона добре розуміла протиправність своїх дій, як і добре розуміла їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.
2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 і її умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.
3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки її каяття і сприяння розкриттю злочину висловлене вже після викриття її злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні ОСОБА_3 до вчиненого нею злочину відсутнє, оскільки обвинувачена не надала критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала, але з метою пом`якшити свою персональну відповідальність, офіційно не працевлаштована, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, за місцем мешкання скарг не надходило, має на утримані малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

Вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, позицію потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду, обвинувачена просила суворо не карати, також суд враховує відсутність обставин що пом`якшують покарання та обтяжують покарання обвинуваченій, дані про особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Разом із наведеним, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , без реального відбування покарання та звільнення від відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Таким чином, призначення покарання без застосування положень ст.ст. 75,76 КК України, буде досить суворим, враховуючи особу обвинуваченої, буде суперечить вимогам ст.65 КК України і не бути сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.
5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні не обирався.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченій іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- відеозаписи із камер відеоспостереження, АЗС «БРСМ»; чек про розрахунок за товар банківською карткою «Райффайзен Банк Аваль № НОМЕР_1 ; роздруківку «скрін-шот» на одному аркуші А4 з картки «Райффайзен Банк Аваль № НОМЕР_1 ; виписку по карті «Райффайзен Банк Аваль № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 про проведення банківських операцій зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- дві банківські картки «Райффайзен Банк Аваль» «Visa Gold» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 та «Приватбанку» НОМЕР_3 «KDV» повернути за належністю потерпілому ОСОБА_10 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11