КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №357/1914/22 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/2046/2022 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2022 року,
прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
На вирішення експертизи поставити наступні питання:
- чи страждала ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період інкримінованих їй діянь будь-яким психічним захворюванням, чи проявлявся у неї тимчасовий розлад психічної діяльності, внаслідок яких вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними? Якщо так, то до якої категорії хворобливих станів належить даний психічний розлад?
- чи страждає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час будь-яким психічним захворюванням, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними? Якщо так, то коли почалась ця психічна хвороба? Яка тривалість лікування вказаної хвороби?
- чи потребує ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування до неї примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме та чи немає в цьому протипоказань?
- чи має ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які-небудь психічні вади, через які не може самостійно реалізовувати своє право на захист?
- чи дозволяє психічний стан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час проводити із нею слідчі, процесуальні дії та приймати участь в судовому засіданні?
- якою є загальна психологічна характеристика ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (темперамент, індивідуально-психологічні риси характеру, нахили, потребно-мотиваційна сфера, навіюваність та схильність до впливу інших осіб тощо)?
- якими особливостями вирізнявся психологічний стан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час інкримінованих подій і як вона могда вплинути на об`єктивність сприйняття нею фактів та подій?
- чи страждає ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 хронічним алкоголізмом і якщо так, то чи потребує вона примусового лікування від алкоголізму та чи не протипоказане їй таке лікування?
- чи страждає ОСОБА_6 залежністю від наркотичних засобів і якщо так, то чи потребує вона примусового лікування від такої залежності та чи не протипоказане їй таке лікування?
Для забезпечення проведення стаціонарної судової психіатричної експертизи підозрювану Крижановську Яну Володимирівну, направити до КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім.акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради», помістивши її до КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім.акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» строком до 13.03.2022 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, підозрювана ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вона не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає її необґрунтованою та просить взяти до уваги висновок експертів судово-психіатричної комісії № 723 та вважати його остаточним.
Також апелянт звертає увагу на те, що слідчий ОСОБА_8 в своєму клопотанні про продовження строку досудового розслідування за 03.02.2022 року та в клопотанні про направлення ОСОБА_6 втретє на судову експертизу від 22.02.2022 року навмисно пропускає важливу інформацію з тексту, що правопорушення яке їй інкримінують за ч. 2 ст. 259 КК України, було здійснено в палаті медичного закладу під час стаціонарного лікування. Після введення їй лікарських медикаментів, на які відбулася реакція організму, що в подальшому призвела до тяжких наслідків її здоров`я та здійснення дзвінка на лінію 102.
Апелянт вважає, що приховування всіх подробиць події слідчим, це є злочином, який перешкоджає і унеможливлює проводити якісно розслідування, дотримуватися всіх законних норм та перешкоджає робити справедливі і обґрунтовуванні висновки.
На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що повний текст ухвали був виготовлений 25.02.2022, але його вона не отримала, тому що суд був зачинений, так як відбулось вторгнення Російської Федерації на територію України. Після чого ввели військовий стан по всій території України. Повний текст ухвали отримала 27.04.2022 року укрпоштою звичайним листом.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваної, яка підтримала подану апеляційну скаргу в повному обсязі та просила задовольнити її з наведених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформованого у постанові від 27 травня 2019 року у справі №461/1434/18, у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч.2 ст.376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її вступну та резолютивну частини, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. У разі, якщо повний текст було складено пізніше, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч.1 ст.117 КПК України.
Згідно ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
З урахуванням обставин, з яких апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження колегія суддів вважає їх обґрунтованими та приходить до висновку про поновлення строку підозрюваній ОСОБА_6 , на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2022 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 грудня 2021 року в 12 год. 21 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м.Біла Церква, вул. Карбишева 12, маючи умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, достовірно знаючи, що поширювана нею інформація є неправдивою, діючи з прямим умислом, розуміючи, що таке повідомлення викликає обстановку страху у населення, порушує громадську безпеку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, з мобільного телефону, марки «Sony XPERIA», з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із абонентського номеру НОМЕР_1 , зателефонувала на спеціальну лінію «102» ГУНП в Київській області області і повідомила про замінування Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Міська лікарня №3», що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Карбишева, 12, що є закладом охорони здоров`я. Цим самим ОСОБА_6 поширила завідомо недостовірну інформацію про підготовку вибуху, що в подальшому призвело до породження паніки та порушення нормального ритму життя населення, внесення дезорганізації у функціонування державних установ, а також до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.
Під час проведення обстеження працівниками вибухотехнічного відділу ГУНП в Київській області приміщення державної установи - Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «міська лікарня№3», жодних вибухових пристроїв, речовин або конструктивно схожих на них предметів не виявлено, тобто повідомлення про підготовку вибуху не підтвердилось.
Органами досудового розслідування суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення (злочину), за ч. 2 ст. 259 КК України, тобто в завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, якщо об`єктами завідомо неправдивого повідомлення стали заклади охорони, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.
Тим самим встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, якщо об`єктами завідомо неправдивого повідомлення стали заклади охорони здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.
15 грудня 2021 року за наявності достатніх доказів ОСОБА_6 було складене та вручене повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 259 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
11.02.2022 року постановою виконуючого обов`язків керівника Білоцерківської окружної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до 15.03.2022 року.
23.02.2022 року слідчий відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотання про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 259 КК України.
На вирішення експертизи поставити наступні питання:
- чи страждала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період інкримінованих їй діянь будь-яким психічним захворюванням, чи проявлявся у неї тимчасовий розлад психічної діяльності, внаслідок яких вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними? Якщо так, то до якої категорії хворобливих станів належить даний психічний розлад?
- чи страждає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час будь-яким психічним захворюванням, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними? Якщо так, то коли почалась ця психічна хвороба? Яка тривалість лікування вказаної хвороби?
- чи потребує ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування до неї примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме та чи немає в цьому протипоказань?
- чи має ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які-небудь психічні вади, через які не може самостійно реалізовувати своє право на захист?
- чи дозволяє психічний стан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час проводити із нею слідчі, процесуальні дії та приймати участь в судовому засіданні?
- якою є загальна психологічна характеристика ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (темперамент, індивідуально-психологічні риси характеру, нахили, потребно-мотиваційна сфера, навіюваність та схильність до впливу інших осіб тощо)?
- якими особливостями вирізнявся психологічний стан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час інкримінованих подій і як вона могда вплинути на об`єктивність сприйняття нею фактів та подій?
- чи страждає ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 хронічним алкоголізмом і якщо так, то чи потребує вона примусового лікування від алкоголізму та чи не протипоказане їй таке лікування?
- чи страждає ОСОБА_6 залежністю від наркотичних засобів і якщо так, то чи потребує вона примусового лікування від такої залежності та чи не протипоказане їй таке лікування?
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що після отримання та ознайомлення з висновком судово-психіатричного експерта № 723, встановлено, що у ньому наявні суперечності, які унеможливлюють прийняття слідчим рішення про подальший порядок досудового розслідування, а саме чи змінювати порядок досудового слідства відповідно до ст. 503 КПК України та скеровувати до суду клопотання про призначення примусових заходів медичного характеру до підозрюваної ОСОБА_6 , чи скеровувати до суду обвинувальний акт відносно підозрюваної ОСОБА_6 , оскільки згідно з висновком судового психіатричного експерта № 723, а саме пунктів «5. ОСОБА_6 за своїм психічним станом на даний час застосування до ней примусових заходів медичного характеру не потребує», але в той же час згідно пунктів «1. ОСОБА_6 в період, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого вона підозрюється, страждала на психічне захворювання Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії (F 23.0 за МКХ-10), «3. ОСОБА_9 в період, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого вона підозрюється, за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними», «4. ОСОБА_6 на даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тобто, відповідно цим пунктам, а також в цілому у вищевказаному висновку є суперечності.
Зокрема й те, що згідно з пунктом «1. ОСОБА_6 за своїм психічним станом страждала на психічне захворювання Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії (F 23.0 за МКХ-10). Слід зазначити, що в разі продовження прогресування хвороби під експертною не виключена можливість повторення у неї подібних психотичних станів, коли вона може становити суспільну небезпеку для оточуючих. А тому вона потребує лікування, для того щоб повністю виключити повторення або загострення у неї психічного розладу, який мав місце на момент вчинення нею злочину, тим самим не дати можливості останній вчинити подібний злочин.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що після отримання висновку судового - психіатричного експерта № 723, який є неоднозначним для прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні, необхідно проведення додаткової стаціонарної психіатричної експертизи, а також для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання в області психіатричної медицини, орган досудового розслідування вважає необхідним призначити по даному кримінальному провадженні психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам медичного закладу «Вінницької обласної клінічної психоневрологічної лікарні ім.акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради», що розташована за адресою: Вінницька область, Вінниця, вулиця Пирогова, 109.
З огляду на те, що строк проведення досудового розслідування закінчується 15.03.2022 року просив направити підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи на строк до 13.03.2022 року.
23.03.2022 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено вказане клопотання слідчого та призначено підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стаціонарну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам КНП «Вінницької обласної клінічної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради», яких попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.
З журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що при розгляді клопотання вислухано думку прокурора, слідчого, захисника та підозрюваної, з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та направлення ОСОБА_6 , до КНП «Вінницької обласної клінічної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради», для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції мотивував таку необхідність тим, що слідчим у клопотанні викладені та прокурором в суді доведені обставини, що дають підстави на час розгляду клопотання обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, а у матеріалах клопотання містяться відповідні докази, на які посилається слідчий у клопотанні, в тому числі показання самої підозрюваної, зафіксовані у протоколі допиту її як підозрюваної, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом огляду, відповідно до якого будь-яких предметів схожих на вибухонебезпечні виявлено не було.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 723 проведеної КНП Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» ОСОБА_6 на момент скоєння інкримінованих їй дій страждала на психічне захворювання - Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії. За своїм психічним станом вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_6 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. За своїм психічним станом на даний час вона може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує. За своїм психічним станом ОСОБА_6 може брати участь у слідчих діях та судовому засіданні.
Враховуючи, що питання, які слід з`ясувати щодо особи підозрюваної стосуються її поведінки під час вчинення інкримінованого злочину, слідчий суддя вважав за необхідне задовольнити клопотання та призначити у справі стаціонарну судову-психіатричну експертизу.
Відповідно до положень Конституції України та рішень ЄСПЛ "Де Вілде, Оомс і Версип проти Бельгії", "Реквеньї проти Угорщини" обмеження прав і свобод людини визнається допустимим якщо вони здійснені згідно з чинним законодавством і відповідають правилу збереження основного змісту прав і свобод.
Згідно ст. 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
Як зазначено у ч. 2 ст. 509 КПК України, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи, може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
Психіатрична експертиза може бути проведена амбулаторно та стаціонарно. Оскільки проведення стаціонарної психіатричної експертизи вимагає тривалого спостереження за особою та дослідження її здоров`я, така особа повинна бути ухвалою слідчого судді направлена до відповідного медичного закладу на строк до двох місяців.
Статтею 3 ЗУ "Про психіатричну допомогу" встановлена презумпція психічного здоров`я, а тому кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законодавством.
Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" судово-психіатрична експертиза у кримінальній справі є обов`язковою за наявності сумнівів, що випливають з матеріалів справи, стосовно осудності підсудного. За наявності сумнівів у здатності потерпілого, свідка, цивільного позивача чи відповідача в кримінальних справах правильно сприймати події, адекватно на них реагувати та вірно відтворювати їх у своїх показаннях суд може викликати в судове засідання експерта-психіатра для участі в допиті цієї особи. Призначення судово-психіатричної експертизи щодо таких осіб з поміщенням до медичного стаціонару допускається лише за їх згодою.
Європейським судом з прав людини в своїй усталеній практиці зазначено, що особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (рішення ЄСПЛ «Вінтерверп проти Нідерландів»).
Суд також наголошує на тому, що жодне позбавлення свободи особи, яка вважається психічнохворою, не може розглядатися як таке, що відповідає підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції, якщо воно було призначене без висновку медичного експерта. Це правило є застосовним навіть якщо метою тримання заявника є саме отримання медичного висновку (див. вищезазначене рішення у справі «Варбанов проти Болгарії»). Конкретні форма і порядок можуть відрізнятися залежно від обставин. У термінових випадках або у випадках, коли особу затримано внаслідок агресивної поведінки, прийнятним може бути отримання такого висновку одразу після затримання. В усіх інших випадках необхідною є попередня консультація з лікарем. Коли такої можливості немає (наприклад, у зв`язку з відмовою зазначеної особи з`явитися для проведення огляду), потрібно принаймні призначити проведення медичної експертизи на підставі документів з матеріалів справи, і якщо цього зроблено не буде, неможна стверджувати, що наявність у особи психічної хвороби було достовірно доведено.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування підозрюваній ОСОБА_6 було проведено судово-психіатричну експерту та відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 723 проведеної КНП Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» ОСОБА_6 на момент скоєння інкримінованих їй дій страждала на психічне захворювання - Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії. За своїм психічним станом вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_6 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. За своїм психічним станом на даний час вона може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує. За своїм психічним станом ОСОБА_6 може брати участь у слідчих діях та судовому засіданні.
Водночас описані у висновку експертизи обставини, інформація отримана та сприйнята слідчим суддею в ході судового розгляду дають слідчому судді підстави сумніватись у висновку експертизи та визнати обґрунтованими доводи прокурора.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що дійсно необхідно провести стаціонарну судово-психіатричну експертизу в умовах КНП «Вінницької обласної клінічної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» для встановлення психічного стану підозрюваної в момент вчинення кримінального правопорушення.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.
Колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у вищезазначених рішеннях.
З викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги підозрюваної не вбачає.
Керуючись ст. ст. 392, 405, 407, 418, 419, 422, 423, 509 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:
Поновити підозрюваній ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2022 року.
Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4