Справа № 626/490/22
Провадження № 1-кп/626/116/2022
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

09 червня 2022 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №0000017 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Куніча Флорештського району Молдави, молдаванка, громадянка Молдови, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має професійно-технічну освіту, судима: 16.02.2022 року Красноградським районним судом за ч.3 ст.185 КК України на строк 3 роки позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,
- в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 03.01.2022 року, в вечірній час, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна прибула до домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де перебуваючи у дворі вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно для оточуючих, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки, користуючись тим, що двері в літній кухні, яку власниця використовувала для зберігання речей та в якій на той час зберігалося її майно, були не замкнені, шляхом вільного доступу проникла в приміщення, звідки таємно викрала алюмінієвий бідон б/у ємкістю 5 літрів, вартістю 390 грн. заповнений молоком коров`ячим, вартістю 150 гривень.
Довівши вказаний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 разом з викраденим залишили місце події, розпорядившись майном, яким вона заволоділи, на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій на загальну суму 540 гривень.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
При цьому від потерпілої ОСОБА_6 на ім`я прокурора Красноградської окружної прокуратури надійшла письмова заява в порядку абз.5 ч.4 ст.469 КПК України, відповідно до якої потерпіла добровільно та розуміючи всі наслідки, дала добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 .

На підставі даної заяви, 17.02.2022 року між підозрюваною ОСОБА_5 за участю її захисника ОСОБА_8 з однієї сторони та прокурором Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_9 за письмової згоди потерпілої з іншої сторони, була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Зі змісту даної угоди вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні даного злочину, за обставин викладених вище.

Поряд з цим, згідно даної угоди прокурор та обвинувачена за участю захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.3 ст.185 КК України та узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді 3-х років 1-го місяця позбавлення волі з застосуванням умовного терміну на підставі ст.75, 76 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину за ч.3 ст.185 КК України та надала суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що вона повністю розуміє свої права та характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні вважали, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила діючого КПК України та КК України, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також саму угоду, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до абз.5 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що при укладанні даної угоди про визнання винуватості, потерпіла ОСОБА_6 , яка відповідно до матеріалів кримінального провадження є єдиною потерпілою, надала прокурору письмову згоду на її укладання.

Також судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права передбачені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання, може реального його виконати.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 17.02.2022р., укладеної між прокурором за письмової згоди потерпілої та обвинуваченою за участю її захисника і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією ч.3 ст.185 КК України.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 вироком Красноградського районного суду Харківської області від 16.02.2022 року, який набрав законної сили, була засуджена до позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, а даний злочин скоїла 03.01.2022 року, тобто до ухвалення вироку від 16.02.2022 року, а отже остаточне покарання ОСОБА_5 має бути призначене за правилами ч.4 ст.70 КК України, тобто за сукупністю злочинів.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень. Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити узгоджену сторонами ОСОБА_5 міру покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75, 76 КК України. Після чого на підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75, 76 КК України.

При цьому оскільки відповідно до загальних положень ст.75 КК України, вона застосовується тільки один раз до загального призначеного покарання, в зв`язку з чим в резолютивній частині вироку, це положення закону буде застосовано після призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, тобто після застосування ч.4 ст.70 КК України.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до положень ст.100 КПК.

Судові витрати - відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)» від 25.03.2022 №14/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст.314, 469, 472-475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 лютого 2022 року, укладену між підозрюваною ОСОБА_5 за участю її захисника ОСОБА_8 з однієї сторони та прокурором Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_9 за згоди потерпілої, з іншої сторони.

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 3(трьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 16.02.2022р. більш суворим, призначеним за даним вироком та, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3(трьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1(один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази: алюмінієвий бідон б/у ємкістю 5 літрів, який належить ОСОБА_6 залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя