Справа № 761/811/22
Провадження № 1-кс/761/1162/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 210 400 000 006 90 від 23.09.2021,

в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_3 з клопотанням, в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту автомобіля «DEO NEXIA» д.н.з. НОМЕР_1 (вірний д.н.з. НОМЕР_2 ), ключі та свідоцтво про реєстрацію від вказаного автомобіля, а також мобільний телефон «SAMSUNG».
Обґрунтовуючи доводи свого клопотання заявник вказує на те, що 28.09.2021 слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за результатом розгляду клопотання слідчого відділу розслідування ОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 120 210 400 000 006 90 накладено арешт на майно, що було вилучене 23.09.2021 під час огляду відкритої ділянки місцевості на відставні 200 метрів від будинку АДРЕСА_1 , зокрема на автомобіль «DEO NEXIA» д.н.з. НОМЕР_1 (вірний д.н.з. НОМЕР_2 ), ключі та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля, а також мобільний телефон «SAMSUNG», які належать ОСОБА_3 із забороною відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Також, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки органом досудового розслідування не доведено, що спірний транспортний засіб, є предметом кримінального правопорушення, здобутий в результаті його вчинення або зберегли сліди вчинення кримінального правопорушення, а власник майна не має жодного статусу у кримінальному провадженні.
В судове засідання заявник та слідчий не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомленні належним чином та завчасно.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Встановлено, що 28.09.2021 ухвалою слідчого Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за результатом розгляду клопотання слідчого відділу розслідування ОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 120 210 400 000 006 90 накладено арешт на майно, що було вилучене 23.09.2021 під час огляду відкритої ділянки місцевості на відставні 200 метрів від будинку АДРЕСА_1 , зокрема на «DEO NEXIA» д.н.з. НОМЕР_1 (вірний д.н.з. НОМЕР_2 ), ключі та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля, а також мобільний телефон «SAMSUNG», які належать ОСОБА_3 із забороною відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно листа заступника начальника відділу ЧУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 кримінальне провадження № 120 210 400 000 006 90 об`єднане з кримінальним провадженням № 120 210 400 000 005 86 та передано за підслідністю до ГУНП в м. Києві.

Разом з тим, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, стороною обвинувачення не надано суду доказів на підтвердження того, що арештоване майно набуте в результаті вчинення кримінальних правопорушень, є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 206 КК України.

Зокрема, в слідчого судді відсутні відомості, що особа, майно якої арештоване є підозрюваним, обвинуваченим, особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, а саме, що вказане майно набуте кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Також, відсутні дані, що спірне майно належить особі яка має процесуальний статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про скасування арешту майна, що є співрозмірним меті яку прагне досягти орган досудового розслідування, а також зважаючи на досить тривалий період перебування майна під обтяженням, слідчий суддя вважає відсутніми ризиками, що слугували підставами для накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.132, ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровськавід 28.09.2021 у кримінальному провадженні № 120 210 400 000 006 90 від 23.09.2021 в частині накладення арешту на автомобіль «DEO NEXIA» д.н.з. НОМЕР_1 (вірний д.н.з. НОМЕР_2 ), ключі та свідоцтво про реєстрацію від вказаного транспортного засобу, а також мобільний телефон «SAMSUNG», які належать ОСОБА_3 .

Скасувати заборону відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: