ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5743/22
провадження № 1-кс/753/1048/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" червня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання керівника приватного підприємства «Валді - 2004», про скасування заборон та арешту на майно накладеного ухвалою слідчого судді від 22.01.2019 у кримінальному провадженні №0000077 від 24.04.2018 за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 190 КК України -

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, посилаючись на те, що арешт у вказаному кримінальному провадженню на нерухоме майно підприємства було накладено необґрунтовано, оскільки на частину майна підприємство набуло право власності ще до рішення суду, яке на думку органу досудового розслідування є підробним. Крім того, досудове розслідування триває більш ніж два роки і за цей час будь яких слідчих дій не проводилось, підозри нікому не пред`явлені, факт підроблення судового рішення не встановлений, і така невиправдана тяганина та обтяження порушує право власності підприємства.

Заявник просив розглянути клопотання в його відсутність, останнє підтримав.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, проте його неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

22.01.2019 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 у справі №753/1413/19 в рамках кримінального провадження №0000077 від 24.04.2018 за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 190 КК України накладено арешт на нерухоме майно заборонивши здійснювати будь які реєстраційні дії щодо нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Драйзера Теодора, 1 (нежилі будівлі літ. Б,И,К торгівельного призначення загальною площею 3513,2 кв.м.).

Згідно витягу з ЄРДР, витребуваного слідчим суддею, вбачається щокримінальне провадження №0000077 від 24.04.2018 за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 190 КК України закрито 23.11.2020 згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Хоча статтею 1 Протоколу № 1 не передбачено чіткого переліку процедурних вимог, зміст статті слід тлумачити таким чином, що особам, які постраждали внаслідок втручання у їх майно, повинна бути надана розумна можливість подати свою справу до відповідальних органів з метою ефективно оскаржувати ці заходи, посилаючись, в залежності від обставин, на неправомірність або свавільну й необгрунтову поведінку (G.I.E.M. S.R.L. and Others v. Italy (по суті) [ВП], § 302; Yildirim v. Italy (ухв.); AGOSI v. the United Kingdom, §§ 55 and 58-60; Air Canada v. the United Kingdom, § 46; Arcuriand Others v. Italy (ухв.); Rielaand Others v. Italy (ухв.)).

Встановлюючи, чи може така умова бути задоволена, суд повинен зайняти узагальнену позицію щодо застосованих процедур (AGOSI v. theUnited Kingdom, § 55; Bowler International Unit v. France, §§ 44-45; Jokela v. Finland, § 45; Denisova and Moiseyeva v. Russia, § 59; Microintelect OOD v. Bulgaria, § 44).

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться недоторканність права власності.

Згідно ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у п. 52 постанови від 30.06.2020 по справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19) питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що подальша потреба у арешті майна відсутня, оскільки кримінального провадження для забезпечення якого вживався відповідний захід не існує майже два роки. Зважаючи на те, що під час закриття кримінального провадження питання скасування вжитого заходу не порушувалось, що призвело до фактичного необґрунтованого обтяження майна власника ПП «Валді 2004» права якого не оспорені у встановленому законом порядку, такій захід підлягає скасуванню у судовому порядку.

Слідчий суддя не вважає за необхідне надавати оцінку доводам клопотання, у зв`язку з обставинами наведеними вище, а саме через те, що кримінальне провадження в межах якого накладений арешт закрито у зв`язку за відсутністю складу кримінального правопорушення і відповідна постанова не оскаржувалась. Таким чином оцінювати результат розслідування, а також його перебіг у даному випадку не є доцільним.

Керуючись ст. ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 22.01.2019 (справа 753/1413/19; провадження № 1- кс/753/750/19) в межах кримінального провадження № 0000077 від 24.04.2018 на нерухоме майно за адресою: м. Київ, вул. Драйзера Теодора, 1 (нежилі будівлі літ. Б, И, К торгівельного призначення загальною площею 3513.2 кв. м) та заборону здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: