печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ),

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 )

перекладача ОСОБА_10

розглянувши у судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000120, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2021, за обвинуваченням ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва під головуванням суді ОСОБА_1 перебуває вказане кримінальне провадження.

23.06.2022 ухвалою Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора та продовжено тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_11 під вартою до 21.08.2022 включно.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи клопотання, зазначила, що ОСОБА_12 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, з конфіскацією майна. Зазначила, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених прокурор вважала неможливим, як і визначення розміру застави. До матеріалів кримінального провадження долучила письмові клопотання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на його необгрунтованість. Так, адвокат зазначає, що ризики мають бути реальними, а не абстрактними. Ризик переховуватися від суду обґрунтовується лише з урахуванням тяжкості можливого покарання. Також захисник зазначив, що обвинувачений ОСОБА_12 може проживати у свого товариша за адресою: АДРЕСА_1 . Ризик впливу на свідків спростовується з огляду на те, що ОСОБА_12 не володіє українською мовою, крім того, на даний час частина свідків вже допитана. Окрім того, захисник зазначив, що за час перебування у СІЗО у ОСОБА_6 погіршився стан здоров"я та належне лікування у слідчому ізоляторі не може бути забезпечене. З огляду на вказане, захисник просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та, у разі задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Окрім того, адвокат долучив до матеріалів справи медичні документи, що підтверджують наявність проблем зі здоров"ям у ОСОБА_6 .

ОСОБА_12 підтримав позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_13 в судове засідання не з?явився через проходження амбулаторного лікування.

Судом відповідно до вимог КПК України обвинуваченому ОСОБА_14 був залучений захисник для проведення окремої процесуальної дії адвокат ОСОБА_5 . Так, адвокат заперчувала проти задоволення вказаного клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість заявлених ризиків. Так, просила застосувати до обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, або заставу.

ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників провадження, додатково дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд надходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_15 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_12 . Крім того, суд враховує, що обвинувачений є громадянином іншої держави, а саме Республіки Туреччина, та має постійне місце проживання на її території, в свою чергу не має постійного місця проживання, місця роботи та міцних соціальних зв`язків в Україні, що підтверджує існування відносно нього ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Посилання захисника ОСОБА_4 на можливість проживання обвинуваченого ОСОБА_6 у свого товариша у м. Києві жодним чином не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Серед іншого, суд вбачає наявність існування ризиків впливати на свідків, експертів, оскільки у даному кримінальному провадженні частина свідків та експерти не допитані, що робить ймовірною можливість ОСОБА_15 здійснювати тиск на останніх, не тільки безпосередньо, а й опосередковано, оскільки він обвинувачується у вчинені злочину в співучасті із іншими особами. Посилання захисника на неволодіння обвинуваченим українською мовою не спростовують вказаний ризик.

З огляду на конкретний характер та тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, суд вважає наявним в провадженні ризик продовження злочинної діяльності.

У зв`язку з вказаним, суд вважає, що контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченого шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу - неможливий, а тому наявні підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду.

Суд враховує також положення ст. ст. 182, 183 КПК України та вважає, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину, який є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, відсутні підстави для визначення ОСОБА_15 розміру застави.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_14 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 . Крім того, суд враховує, що обвинувачений є громадянином іншої держави, а саме Республіки Туреччина, та має постійне місце проживання на її території, в свою чергу не має постійного місця проживання, місця роботи та міцних соціальних зв`язків в Україні, що підтверджує існування відносно нього ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Наявність можливості проживати в орендованій квартирі не спростовує наведених висновків та не запобігає ризику переховуватись від суду.

Серед іншого, суд вбачає наявність існування ризиків впливати на свідків, експертів, оскільки у даному кримінальному провадженні частина свідків та експерти не допитані, що робить ймовірною можливість ОСОБА_14 здійснювати тиск на останніх, не тільки безпосередньо, а й опосередковано, оскільки він обвинувачується у вчинені злочину в співучасті із іншими особами.

З огляду на конкретний характер та тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, суд вважає наявним в провадженні ризик продовження злочинної діяльності.

У зв`язку з вказаним, суд вважає, що контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченого шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу - неможливий, а тому наявні підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час судового розгляду.

Суд враховує також положення ст. ст. 182, 183 КПК України та вважає, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину, який є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, відсутні підстави для визначення ОСОБА_14 розміру застави.

Оцінюючи доводи адвоката ОСОБА_4 щодо незадовільного стану здоров"я обвинуваченого ОСОБА_6 та неможливості отримання останнім належного лікування у слідчому ізоляторі, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Слідчий суддя вважає, що повідомлені обвинуваченим ОСОБА_16 та його захисником відомості стосовно ненадання обвинуваченому належної медичної допомоги вказують на можливе порушення вимог законодавства під час тримання під вартою останнього, а відтак враховуючи правову позицію, викладену в рішеннях ЄСПЛ «Кондратьєв проти України», «Муйсель проти Франції», згідно якої Суд зазначив, що національні органи влади не забезпечили заявникові належного медичного догляду, визнавши при цьому порушення ст. 3 Європейської конвенції з боку держави - відповідача, застосовуючи положення ч.6, 7, ст. 206 КПК України, вважає за необхідне зобов`язати керівництво Київського слідчого ізолятора, під вартою в якому перебуває обвинувачений, забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_6 та надати суду дані за наслідками проведення такого обстеження, із зазначенням поставленого діагнозу.

У разі необхідності, вказане обстеження здійснити із наданням медичної допомоги у закладі охорони здоров`я в порядку, передбаченому ЗУ «Про попереднє ув`язнення» та Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, що затверджений спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012.

На підстав ст. ст. 177, 183, 201, 206, 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під вартою задовольнити.

Продовжити до 14 жовтня 2022 року включно застосований до обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В порядку ст. 206 КПК України зобов`язати керівництво Київського слідчого ізолятора забезпечити проведення медичного обстеження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати суду дані за наслідками проведення такого обстеження, із зазначенням поставленого діагнозу.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1