Справа № 297/1225/19
У Х В А Л А
13 липня 2022 року м. Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , Німеччина, громадянина Туреччини,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 та ч.3 ст.307 КК України,

з участю : прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
захисників ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Мукачівського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 та ч.3 ст.307 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2019 року за № 0000025.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, складеного у відповідності з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства.
Інші учасники судового розгляду заперечень щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта не висловили.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що необхідно призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акта.
Також до суду надійшло клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб.
Вказане клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 та ч.3 ст.307 КК України, тобто, вчинення закінченого замаху на контрабанду особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах, за попередньою змовою группою осіб, (ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України), а також придбання, зберігання, перевезення особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах з метою збуту, за попередньою змовою группою осіб (ч.3 ст.307 КК України). Відповідно до ст.12 КК України, вказані кримінальні правопорушення

Ст. 2 із 5
відносяться до особливо тяжких, санкція за вчинення яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, тому встановлені в ході досудового розслідування ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, продовжують існувати, зокрема, ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначені вище ризики з моменту обрання відносно обвинуваченого на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2019 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений, не зменшилися, натомість звільнення останнього з-під варти створить передумови для продовження ним злочинної діяльності, а тому є загроза у вжитті обвинуваченим всіх можливих заходів з метою уникнення ним кримінальної відповідальності та його виїзд за межі території України. На підставі вищенаведеного підстав для застосування до обвинуваченого більш м`яких видів запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, в даному випадку є неможливим.
Прокурор у судовому засіданні просив клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про обрання стосовно нього такого запобіжного заходу і запропонував надати можливість висловити позицію з даного приводу своїм захисникам.
Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що у клопотанні прокурора відсутнє належне обґрунтування необхідності обрання такого запобіжного заходу, викладені у ньому ризики переховуватися від суду та впливати на свідків є припущеннями. Враховуючи, що обвинувачений утримується під вартою тривалий час, прокурором не доведено наявність ризиків та неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а наявна лише підозра не може бути підставою для обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію захисника ОСОБА_5 та вказав на те, що в клопотанні прокурором не обґрунтовано вказані ризики, а саме відносно того, що обвинувачений буде переховуватися від суду, оскільки жодного доказу на підтвердження цього стороною обвинувачення не надано. Крім того, ОСОБА_3 не може знищити речові докази, оскільки такі знаходяться у матеріалах справи, а також обвинувачений не може впливати на свідків. Також прокурором не доведено наявність ризику щодо перешкоджання кримінальному провадженні у даній справі іншим чином. У зв`язку з чим, просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляд домашнього арешту.
Дослідивши клопотання прокурора, заслухавши відносно нього позицію учасників судового провадження, суд прийшов до наступного.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 19.05.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18.07.2022 року включно.
Відповідно до положення частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно вимог частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або

Ст.3 із 5
обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 та ч.3 ст.307 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України, є особливо тяжкими злочинами, за які передбачені в вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Вирішуючи питання щодо необхідності обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу (п.35, 51 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).
При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів та існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме він може: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У той же час, прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, знищити речі, які можуть бути використані як речові докази у кримінальному провадженні, зокрема, наркотичні засоби, оскільки всі речові докази у даному кримінальному провадженні вилучені органом досудового розслідування.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів повно і всебічно оцінив в сукупності всі обставини, зазначені в ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість показання у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні вказаних злочинів, відсутність постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків з огляду на відсутність місця проживання та роботи на території України.
Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від суду, незаконного впливати на свідків, експертів в цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є занадто м`яким і недоцільним.
Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає перебування обвинуваченого під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками, які заслуговують на довіру суду. Осіб, які поручилися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недоцільним і неефективним, так як останній є громадянином іншої держави, на території України постійного місця реєстрації та проживання не має.
Таким чином, враховуючи, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, що становить підвищену суспільну небезпеку, з урахуванням наявності ризиків, існування яких доведено, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Тому необхідно обрати

Ст. 4 із 5
відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
У відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
У даному кримінальному провадженні відсутніми є випадки, передбачені ч.4 ст.183 КПК України.
Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до вимог п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, конкретні обставини справи та особливу тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , відомості про його особу, який на даний час не має постійного місця роботи, протиправні дії з особливо великим розміром особливо небезпечних наркотичних засобів, які ставляться йому у вину, суд вважає за доцільне визначити заставу у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1040000 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на переконання суду, може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками. При цьому підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого не вбачається.
Одночасно, враховуючи доведені стороною обвинувачення обставини, у випадку внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 кілька обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
З додержанням вимог ч.4 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів, яке обвинувачений не заявив. Тому судовий розгляд вказаного кримінального провадження необхідно провести суддею одноособово.
Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 314, 315, 316, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 та ч.3 ст.307 КК України.
Судовий розгляд провести суддею одноосібно у відкритому судовому засіданні о
14 год. 15 хв. 21 липня 2022 року.
У судове засідання викликати на вказаний вище час та дату учасників кримінального провадження.
Клопотання прокурора про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Ст. 5 із 5
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 вересня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі 400 (чотириста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1040000 (один мільйон сорок тисяч) гривень.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , в разі внесення застави, такі обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом;
- не відлучатися з населенного пункту Закарпатської області, в якому він тимчасово проживатиме чи перебуватиме, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи перебування в Закарпатській області;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Головуючий ОСОБА_1