Код суду 233 Справа № 233/61/22
Вирок
Іменем України
18 жовтня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Костянтинівка Донецької області, громадянин України, має середньо - технічну освіту, розлучений, на утриманні неповнолітніх дій немає, офіційно не працює, який мешкав до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1КК України, -
29 листопада 2021 року приблизно о 12 годині 48 хвилин в світлий час доби, водій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого:
2.1Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
a)посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
не маючи при собі посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи в порушення вимог п.2.9«а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого:
2.9 Водієві забороняється:
a) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;
перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в лівій смузі руху по проїжджій частині пр. Ломоносова, яка має дві смуги руху в кожному напрямку, в м.Костянтинівка, Краматорського району Донецької області, з боку вулиці Шмідта, в напрямку вулиці Ємельянова, зі швидкістю не менше ніж 81,8 км/год., діючи тим самим в порушення п.п.12.4, 12.9(б) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:
п.12.4: У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;
п.12.9 Водієві забороняється:
(б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Рухаючись вказаним напрямком, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого в районі перехрестя з вулицею Плотинною, перед ним, в лівій смузі руху став знижувати швидкість та зупинився попутний легковий автомобіль, водій якого пропускав двох пішоходів, які рухались пішохідним переходом, один за одним, справа наліво відносно напрямку їх руху, серед яких другою йшла потерпіла ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При проїзді вказаного пішохідного переходу, водій ОСОБА_10 , в порушення вимог п.п.10.1, 11.1, 11.4, 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
п.10.1: Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п.11.1: Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними;
п.11.4: На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;
п.18.4: Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;
діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи перешкод технічного характеру, об`єктивно маючи можливість виявити небезпеку для руху у вигляді пішохода ОСОБА_11 , та усвідомлюючи, що перед нерегульованим пішохідним переходом зменшив швидкість та зупинився попутний для нього транспортний засіб, не зменшив швидкість та не зупинився, після чого не переконавшись у безпечності виконуваного ним маневру на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, об`їжджаючи попутний транспортний засіб, який стояв перед пішохідним переходом та пропускав пішоходів, та на зустрічному боці дороги передньою лівою частиною керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка рухалась справа наліво відносно напрямку його руху, в зоні дії дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід», та яка в момент наїзду знаходилась лівою боковою стороною свого тіла до автомобіля під керуванням ОСОБА_10 ..
Після виїзду на призначений для зустрічного руху бік дороги та наїзду на пішохода ОСОБА_11 , водій ОСОБА_10 продовжив рух, та на правій смузі руху зустрічного напрямку дороги, передньою частиною керованого ним автомобіля скоїв зіткнення з лівою передньою частиною зустрічного автомобіля марки «BYD F-3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався проспектом Ломоносова, з боку вулиці Ємельянова, в напрямку вулиці Шмидта, зі швидкістю близько 20 км/год., та який при вказаній ДТП не постраждав.
В результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_11 отримала наступні тілесні ушкодження: масивна поєднана травма тіла, множинні переломи ребер до декількох анатомічних ліній зліва, перелом ключиці зліва, масивні переломи кісток черепа з ушкодженням твердої мозкової оболонки та множинними крововиливами під м`яку мозкову оболонку, закритий перелом великогомілкової та малогомілкової кісток зліва, синець на повіках правого ока з переходом на виличну ділянку та ділянку правої щоки, масивне садно в лобній області справа з переходом на тім`яну область, синець по задній поверхні правого ліктьового суглобу з раною на його фоні, садна на тильній поверхні правої кисті, синець по внутрішній поверхні лівого гомілковостопного суглобу з раною на його фоні, ділянка осадження епідермісу по зовнішній поверхні лівої гомілки в нижній третині, явища порушення мікроциркуляції у нирках. Зазначені ушкодження стосовно до живих осіб по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 в автомобілі швидкої медичної допомоги по дорозі в лікарню, внаслідок розвиненого у неї травматичного шоку, обумовленого вищевказаною поєднаною травмою тіла.
Допущені водієм ОСОБА_10 порушення вимог п.п.10.1,11.1,11.4,18.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно небезпечними наслідками у вигляді смерті ОСОБА_11 ..
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що дійсно він 29 листопада 2021 року приблизно о 12 годині 48 хвилин, після того, як до обідні придбав та випив майже пляшку горілки, посварившись зі своєю співмешканкою, він вирішив сісти за кермо та поїхати до с. Новоселівка, що у м.Костянтинівка, Донецької області, та керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з перевищенням швидкості дозволеної в межах населеного пункту, рухався, в лівій смузі руху, з боку вулиці Шмідта, в напрямку вулиці Ємельянова, по проїжджій частині пр. Ломоносова в м.Костянтинівка Краматорського району Донецької області, яка має дві смуги руху в кожному напрямку. Рухаючись вказаним напрямком, наблизився до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого в районі перехрестя з вулицею Плотинною. Перед ним, в лівій смузі руху став знижувати швидкість та зупинився попутний легковий автомобіль, водій якого пропускав пішоходів, які рухались пішохідним переходом. При проїзді пішохідного переходу, він не мав перешкод технічного характеру, але мав можливість виявити небезпеку для руху у вигляді пішохода, та усвідомлюючи, що перед нерегульованим пішохідним переходом зменшив швидкість та зупинився попутний для нього транспортний засіб, сам він не зменшив швидкість та не зупинився, після чого не переконавшись у безпечності виконуваного ним маневру, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, об`їжджаючи попутний транспортний засіб, який стояв перед пішохідним переходом та пропускав пішоходів, та на зустрічному боці дороги передньою лівою частиною керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка рухалась справа наліво відносно напрямку його руху, в зоні дії дорожнього знаку «Пішохідний перехід», та яка в момент наїзду знаходилась лівою боковою стороною свого тіла до його автомобіля. Після виїзду на призначений для зустрічного руху бік дороги та наїзду на пішохода ОСОБА_11 , він продовжив рух, та на правій смузі руху зустрічного напрямку дороги, передньою частиною керованого ним автомобіля скоїв зіткнення з лівою передньою частиною зустрічного автомобіля марки «BYD F-3».
Обвинувачений ОСОБА_10 цілком усвідомлює, що допущені ним порушення ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно небезпечними наслідками у вигляді смерті пішохода ОСОБА_11 ..
Свою вину обвинувачений ОСОБА_10 визнав у повному обсязі, кваліфікацію інкримінованого йому діяння не оспорював, щиро каявся та просив пробачення у матері загиблої потерпілої ОСОБА_8 .. Цивільний позов визнав у повному обсязі. Має намір на відшкодування усіх позовних вимог, однак, зазначив, що наразі така можливості в нього відсутня. Дуже шкодує, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, яка призвела до смерті доньки потерпілої та готов, за скоєне, понести покарання.
Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що подія сталася 29 листопада 2021 року. Загибла ОСОБА_11 , була її донькою та мешкала разом з нею. В той день, вона була на роботі. Її донька повинна була в цей день їхати на консультацію до лікаря ендокринолога. Після консультації донька завжди їй на Вайбер присилає результати візиту до лікаря ендокринолога. Але того разу не прислала. В той день, у її доньки було ще заняття з англійської мови. Коли прийшла додому після роботи біля 17-00години, двері в кімнату доньки були зачинені, подумала, що донька втомилась та лягла відпочити. До кімнати доньки вона зайшла вже о 17 годині 45 хвилин, але доньки там не було. Одразу почала їй телефонувати на мобільний телефон. На телефонний дзвінок відповів працівник поліції та повідомив, що її донька померла і порадив звернутись до травмпункту п`ятої лікарні. Дочекавшись сестру свого покійного чоловіка, вони одразу поїхали до лікарні. З лікарні їх направили до відділку поліції. Коли вони приїхали до відділу поліції, до них вийшов слідчий та повідомив, що вони оформлюють учасника ДТП та відділи їй речі її доньки, а побачила доньку вже коли її привезли на поховання.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні також повідомила, що обвинуваченого вона побачила перший раз лише в суді під час підготовчого судового засідання, жодних відшкодувань матеріального та морального характеру, до цього часу від ОСОБА_10 не отримувала, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила обвинуваченому призначити максимальний термін покарання визначений санкцією частини статті, за якою кваліфікують його дії.
Окрім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, враховуючи покази учасників судового розгляду, винуватість ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення у обсязі, встановленому вироком, також повністю доведена дослідженими судом наступними доказами.
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29 листопада 2021 року, огляду транспортних засобів, плану схеми та фото таблицею до нього, наїзд на пішохода відбувся на проспекті Ломоносова в м. Костянтинівка, в районі перехрестя з вилицею Плотинною, на пішохідному переході. Під час огляду встановлено, що покриття дороги асфальтоване, на момент огляду мокре. Число смуг для руху в напрямку огляду дві, їх ширина 6,95 м, число смуг для руху назустріч напрямку огляду дві, їх ширина 7,25 м. На проїжджій частині нанесені дорожня розмітка 1.14.1 «зебра», подвійна сполошна лінія 1.3. До проїжджої частини примикають: праворуч та ліворуч - бордюрний камінь. Далі за бордюрним каменем: праворуч та ліворуч тротуар і газон. Спосіб регулювання руху на цій ділянці згідно ПДР України дорожніми знаками та дорожньою розміткою. Ділянка дороги в момент огляду не освітлена ( на момент ознайомлення з протоколом огляду - освітлена). При огляді встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться на проїжджій частині проспекту Ломоносов, передньою частиною в напрямку лівого краю проїжджої частини ( по ходу огляду та напрямку його руху), при цьому відстань від вісі лівого переднього його колеса до лівого краю проїжджої частини складає 3,0 м, а відстань від вісі правого переднього його колеса до даного краю-1,9м. Відстань від вісі лівого переднього колеса даного автомобіля до ближнього по відношенні до нього краю проїжджої частини вул. Плотинної складає 25,8 м. Автомобіль марки «BYD F-3», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходиться правим заднім колесом за межами проїжджої частини зліва (по ходу огляду), іншими колесами на проїжджій частині проспекту Ломоносова, передньою частиною в напрямку вул. Плотинної, при цьому відстань від вісі правого заднього колеса до лівого краю проїжджої частини проспекту Ломоносова (по ходку огляду ) складає 0,3 м, а відстань від вісі правого переднього його колеса до даного краю 0,1м. Відстань від вісі лівого переднього колеса даного автомобіля до вісі лівого переднього колеса автомобіля марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 1,25 м. Сліди шин та сліди гальмування відсутні. Ознаки напрямку руху транспортних засобів встановлені по розташуванню транспортних засобів та зі слів водіїв. На проїжджій частині мається осип скла та фрагментів деталей транспортних засобів, розмірами 4.8м х 8.2м, яка знаходиться на смузі руху автомобіля марки «BYD F-3», частково під кузовами вищевказаних транспортних засобів. Відстань від початку осипу до вісі лівого переднього колеса автомобіля марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ» складає 5,8м. На проїжджій частині мається пляма бурого кольору, схожа на кров, розмірами 0,4м х 0,5м, яка знаходиться на відстані 0,25м від лівого краю проїжджої частини, та на відстані 9,9м від вісі лівого переднього колеса автомобіля марки ВАЗ 219060-110-40 СПГ. Під час огляду транспортного засобу ВАЗ 219060-110-40 СПГ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, сірого кольору, встановлено, що основні пошкодження аварійного характеру сконцентровані в передній частині кузова. Під час огляду транспортного засобу BYD F-3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року виписку, сірого кольору, встановлено, що основні пошкодження аварійного характеру сконцентровані в лівій передній частині кузова. З місця пригоди автомобіль марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки BYD F-3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вилучені та направлені на майданчик тимчасового утримання розташованого за адресою: м. Бахмут, 2-й пров.Садовий, 1а.
Відповідно до протоколу огляду предмету (флеш-карти пам`яті з відеозаписом ДТП від 30 листопада 2021 року, предметом огляду є флеш-карта «VERICO micro SD» з маркуванням TAPP32GD2035-LT. Під час перегляду вмісту флеш карти було виявлено файл «2021_1129_124356_014» формату «MOV», який містить запис кольорового зображення, зі звуком, тривалістю 05 хвилин 00 секунд. Відеозапис проводився відеокамерою реєстратора, встановленою в салоні автомобіля марки «BYD F-3», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 . В лівій нижній частині відеозапису мається маркування «2021_1129_124356_014», в другою. Після вказаного наїзду пішохід жінка внаслідок удару «підлітає» вгору, після чого трапляється її удар в лобове скло зазначеного автомобіля марки «ВАЗ», підкидання догори, після чого відбувається обертання тіла пішохода жінки, у повітрі, з рухом тіла в напрямку автомобіля з відео реєстратором, над його дахом, після чого пішохід пропадає з поля зору об`єктиву відео реєстратора. Далі в межах часової позначки «2021/11/29 12:48:17» автомобіль марки «ВАЗ» з реєстраційний номер НОМЕР_1 , продовжуючи рух на великій швидкості, після наїзду на пішохода виїжджає на смугу руху автомобіля з відео реєстратором, та передньою частиною свого кузова скоює зіткнення з лівою передньою частиною останнього. Звукових сигналів та звуку гальмування коліс на відео не зафіксовано.
Згідно з висновком експерта Костянтинівського відділення судово медичної експертизи КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово медичної експертизи» від 30 листопада 2021 року № 422 при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 , 1989 року народження, було виявлено: ОСОБА_14 поєднана травма тіла: множині переломи ребер до декількох анатомічним лініям зліва. Перелом ключиці зліва. ОСОБА_14 переломи кісток черепа з ушкодженням твердої мозкової оболонки та множинними крововиливами під м`яку мозкову оболонку. Закритий перелом великогомілкової та малогомілкової кісток зліва. Синець на повіках правого ока з переходом на виличну ділянку та ділянку правої щоки. Масивне садно в лобовій області справа з переходом на тім`яну. Синець по задній поверхні правого ліктьового суглобу на фоні якого рана. Садна на тильній поверхні правої кисті. Синець по задній поверхні правого ліктьового суглобу. Синець по внутрішній поверхні лівого гомілковостопного суглобу на фоні якого рана. По зовнішній поверхні лівої гомілки в нижній третині, ділянка осадження епідермісу. Явища порушення мікроциркуляції у нирках. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли буди виступаючи частини кузова транспортного засобу та частина дорожнього покриття в момент вчинення ДТП, при вказаних у постанові обставинах, по ступеню тяжкості стосовно живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Смерть постраждалої настала внаслідок розвиненого у неї травматичного шоку, обумовленого вищевказаною поєднаною травмою тіла, що знаходиться у прямому причинному зв`язку з виявленими тілесними ушкодженнями. При судово токсілогічному дослідженні крові від її трупа спирт етиловий не знайдено. Локалізація тілесних ушкоджень дає підставу вважати, що в момент первинного контакту з травмуючим об`єктом постраждала знаходилась лівою боковою частиною тіла до нього.
Відповідно до висновку експерта Донецького науково дослідного експертно-криміналістичного центру від 22 грудня 2021 року № СЕ-19/105-21/9367-ІТ:
1) Рульове управляння, гальмова система та ходова частина автомобіля марки ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходились в працездатному стані і будь-яких несправностей експлуатаційного характеру, які могли б сприяти мимовільній втраті курсової стійки даного автомобіля не виявлено, і тому, частина поставленого питання:-«…Якщо ні, то чи знаходились його несправності в причинному зв`язку з подією ДТП, коли виникли виявлені несправності, та чи міг ОСОБА_10 своєчасно виявити дані несправності і усунути їх до скоєння ДТП», втрачає сенс.
Встановити працездатність неушкоджених зовнішніх світлових приладів автомобіля ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не вдалося за можливе, з огляду на відсутність живлення в електромережі даного автомобіля.
2) Рульове управляння, гальмова система та ходова частина автомобіля марки BYD F-3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП знаходились в працездатному стані і будь-яких несправностей експлуатаційного характеру, які могли б сприяти мимовільній втраті курсової стійки даного автомобіля не виявлено, і тому, частина поставленого питання:-«…Якщо ні, то чи знаходились його несправності в причинному зв`язку з подією ДТП, коли виникли виявлені несправності, та чи міг ОСОБА_12 своєчасно виявити дані несправності і усунути їх до скоєння ДТП», втрачає сенс.
Встановити працездатність неушкоджених зовнішніх світлових приладів автомобіля «BYD F-3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вдалося за можливе, з огляду на відсутність живлення в електромережі даного автомобіля.
3) З огляду на виявлені візуальним оглядом пошкодження кузова автомобіля ВАЗ 219060-110-40 СПГ» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з врахуванням перебігу механізму події даної ДТП, з технічної точки зору, слід прийти до висновку, що наїзд на пішохода (первинний контакт) міг відбутися передньою лівою частиною кузову даного автомобіля.
4) З технічної точки зору, в момент зіткнення автомобілі ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і BYD F-3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , контактували між собою лівими передніми частинами кузовів та розташовувались відносно один одного під кутом, який складав близько 160°±5.
Відповідно до висновку експерта Донецького науково дослідного експертно-криміналістичного центру від 22 грудня 2021 року № СЕ-19/105-21/9544-ІТ:
1) З технічної точки зору, у дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був керувати автомобілем в населеному пункті зі швидкістю не більше ніж 50 км/г, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, якщо, перед нерегульованим пішохідним переходом, зменшує швидкість руху чи зупинився транспортний засіб, зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися та продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена небезпека, перед зміною напрямку руху ліворуч переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та відмовитись від виїзду на смугу зустрічного руху при наявних двох полос для руху у кожному напрямку, тобто, діяти відповідно до вимог п.12.4; п.12.9 (б) та п.18,4; п.10.1; п.11.1; п.11.4 Правил дорожнього руху України.
2) З технічної точки зору, в розглянутій дорожній ситуації, водій автомобіля марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , виконуючи вимоги п.18,4; п.10.1; п.11.1; п.11.4 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти наступ даної дорожньо-транспортної пригоди.
3) З технічної точки зору, в дорожній ситуації що склалася, водій автомобіля марки «BYD F-3», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був, при виявленні небезпеки для руху у вигляді автомобіля марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку почав вирушати на його смугу руху, вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки автомобіля, тобто діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.
4) З технічної точки зору, в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, водій автомобіля марки «BYD F-3», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , діючи відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти дану дорожньо-транспортну пригоду.
5) В діях пішоходів відсутній технічний аспект, тому оцінка дій пішохода не вимагає спеціальних знань в області авто техніки.
6) Оскільки водій автомобіля марки «BYD F-3», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , діючи відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти наступу даної дорожньо-транспортної пригоди, то з технічної точки зору, у дорожній обстановці що склалася, в його діях будь яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку з подією, що настала, не вбачається.
З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , які не відповідали вимогам п.18.4, п.10.1, п.11.1, п.11.4 Правил дорожнього руху України, знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій ОСОБА_10 , виконуючи вимоги вищезгаданих пунктів Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти дану дорожньо-транспортну пригоду.
З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , не відповідали вимогам п.12.4,п.12.9(б) Правил дорожнього руху України, оскільки він керував автомобілем у населеному пункті зі швидкістю більше ніж 50 км/г.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що занижують увагу та швидкість реакції від 29 листопада 2021 року заповненого на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що занижують увагу та швидкість реакції №103, складеному о 14 годині 10 хвилин 29 листопада 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_10 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до результату аналізу №495/1 на вміст алкоголю в сечі від 29 листопада 2021 року, у біоматеріалі ОСОБА_10 , вміст алкоголю в сечі становить 3,044%.
Постановою про визнання речовими доказами та передачі їх на зберігання від 29 листопада 2021 року, визнано:
автомобіль марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 17 листопада 2012 року, належить ОСОБА_13 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
Постановою про визнання речовими доказами та передачі їх на зберігання від 29 листопада 2021 року визнано:
Відповідно до ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2021 року накладено арешт на вилучений в ході огляду 29 листопада 2021 року автомобіль марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 17 листопада 2012 року, належить ОСОБА_13 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання, розташованому на території двору адміністративної будівлі №2 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, м .Бахмут, 2-й пров. Садовий, 1а.
Відповідно до ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2021 року накладено арешт на вилучену в ході огляду 29 листопада 2021 року флеш-карту пам`яті «VERICO micro SD» з маркуванням TAPP32GD2035-LT, яка належить ОСОБА_12 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження.
Вищевказані докази, дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку, встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.
За статтею 8КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ч.1 ст.22КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Як убачається із законодавчого визначення, злочином може бути визнано лише протиправне, суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч.1ст.11КК України). Звідси одним з елементів складу злочину може бути визнано певну поведінку людини, свідомий та вольовий вчинок, а не певний стан особи.
Диспозиція ст.286-1ККУкраїни сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, на сам перед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.
Диспозиція частини 3 ст.286-1КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Відповідно до п.1.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Вищенаведені порушення Правил дорожнього руху України, допущенні водієм ОСОБА_10 перебувають у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді смерті потерпілої.
Суд оцінює зібрані та дослідженні по кримінальному провадженні докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.
Дослідженні в судовому засіданні докази суд вважає:
належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження;
допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання;
достовірними, оскільки вони не суперечать один одному та доповнюють один одного.
Оцінюючи зібрані та досліджені, безпосередньо в судовому засіданні, докази по кримінальному провадженню з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за критеріями, визначеними ч.1 ст.94КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 в інкримінованому кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії за ч.3 ст.286-1КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_10 , згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_10 , відповідно до ст.12КК України, є тяжким злочином.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_10 судом встановлено, що він уперше притягається до кримінальної відповідальності, однак протягом останнього року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема за такі правопорушення, як порушення ПДР України, розпивання алкогольних напоїв в громадських місцях, двічі за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері, що деякою мірою мінімізує власну відповідальність обвинуваченого за вчинені правопорушення, має місце мешкання, адреси реєстрації не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, розлучений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні - не має, працездатний, але офіційно не працевлаштований та не знаходиться на обліку в Центрі зайнятості, стабільне джерело доходу відсутнє, на диспансерних обліках закладів охорони здоров`я у м. Костянтинівка - не перебуває.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_10 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середні, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_10 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Згідно з ст.66КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд визнає щире каяття.
Згідно ст.67КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
При визначенні застосування необхідного покарання обвинуваченому ОСОБА_10 судом, взято до уваги правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).
Враховуючи особливості кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність тих обставин, що його обтяжує, з урахуванням даних щодо особи ОСОБА_10 , його критичного ставлення до скоєного та готовність нести покарання, форму вини обвинуваченого, який вчинив тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, зокрема - керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, без водійського посвідчення, перевищуючи максимальну швидкість руху в межах населеного пункту, порушуючи правила проїзду нерегульованого пішохідного переходу, тим самим грубо порушивши правила безпеки дорожнього руху, створивши серйозну загрозу життю і здоров`ю для його учасників, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, за якими протиправні дії обвинуваченого призвели до смерті людини, зважаючи на те, що відповідно до статтей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений, додержуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, приймаючи до уваги позицію потерпілої з цього приводу, яка, в наслідок протиправних дій обвинуваченого, втратила єдину дитину(доньку), а тому прохала суд обрати ОСОБА_10 найсуворіший захід примусу, в сукупності з іншим дає суду підстави вважати, що в даному випадку, відповідно до принципу справедливості, який є однією із ключових засад всієї системи права, й особливе місце посідає цей принцип у кримінальному праві, де однією із складових принципу справедливості виступає співрозмірність вчиненого особою злочину та призначеного за нього покарання, обвинуваченому ОСОБА_10 слід призначити покарання у виді позбавлення волі наближене до вищої межі визначеному санкцією ч.3 ст.286-1КК України, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний термін передбачений санкцією вказаної статті (частини статті), приходячи при цьому до переконання, що виправлення обвинуваченого, в силу тяжкості і обставин вчиненого, не можливо без ізоляції від суспільства, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, призведе до позитивних змін в його особистості, а також створить у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відвирне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого ОСОБА_10 стати на шлях виправлення.
Також, слід зазначити, що при ухваленні вироку та призначенні покарання судом врахована посередня характеристика ОСОБА_10 у загальносоціальному плані, його посткримінальна поведінка в судовому засіданні, яка спрямована на залагодження своєї провини перед матір`ю загиблої, а також наміри на відшкодування шкоди. Однак зазначене, як і висновок органу пробації щодо середнього ризику небезпеки для суспільства, не знижують тяжкості й небезпечності злочину, вчиненого ним за встановлених обставин. Варто підкреслити, що жодна із наведених захистом обставин, не можуть нівелювати стан алкогольного сп`яніння особи, яка знаючи про відповідні заборони все ж таки вирішила сісти в такому стані за кермо, піддаючи небезпеці як себе, так і інших осіб, що становило високу небезпеку для суспільства та як наслідок діяння, спричинило смерть потерпілої.
До того ж, судом критично сприймається висновок Органу пробації, який вважає, що виправлення ОСОБА_10 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, оскільки за приписами частини першої статті 75КК України, у разі засудження особи за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння звільнення від відбування покарання з випробуванням не застосовується.
Крім того, з урахуванням всього вищенаведеного, з огляду на відсутність у справі достатньої сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, підстав для застосування статті 69КК України, суд не вбачає.
Тож, на переконання суду покарання у виді позбавлення волі наближене до вищої межі визначеному санкцією ч.3 ст.286-1КК України, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний термін передбачений санкцією вказаної статті (частини статті), повністю відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи, ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення та даним про його особу.
Вирішуючи питання про заявлений цивільний позов, суд приходить до такого.
Згідно з ч.1 ст.128КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, із застосуванням норм ЦПК України.
Розглядаючи питання щодо заявленого потерпілою ОСОБА_8 цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1167ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Згідно із ч.2 ст.1167ЦП України - моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до положень частини 3 ст.23ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Положеннями частини 4 наведеної вище норми права передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
З огляду на положення частини 5 ст.23ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
У п.9 згаданої вище Постанови Пленуму ВСУ зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, навівши відповідні мотиви.
В своїй позовній заяві потерпіла ОСОБА_8 обґрунтовує наявність моральної шкоди тим, що внаслідок винних дій обвинуваченого ОСОБА_10 , вона втратила єдину доньку, яка була її опорою і підтримкою, зазнала та в теперішній час зазнає душевних страждань через непоправну втрату і як наслідок, її звичайний спосіб життя змінився. З даним ствердженням позивача суд погоджується та вважає, що в своїй позовній заяві потерпіла навила достатньо доводів для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди.
Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи обставини: доведеність винуватості вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 кримінального правопорушення, внаслідок якого була спричинена смерть ОСОБА_11 , суд вважає, що після втрати потерпілою ОСОБА_8 доньки, вона безумовно отримала стрес, зазнала фізичних та душевних страждань, а тому суд вважає, що визначений позивачем розмір моральної шкоди у сумі 150000 гривень 00 копійок є справедливим, виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням також того, що людське життя є не поновлюваним, а тому і втрата близької людини є тяжкою моральною травмою, після якої людина потребує тривалого часу для відновлення нормального ритму життя та адаптації у суспільстві.
Розглядаючи питання про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення на користь потерпілої ОСОБА_8 витрат на правову допомогу, суд керується наступним.
Відповідно до частини другої статті 120КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно із частиною першою статті 124КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Відповідно до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №Ж594 від 03 грудня 2021 року Адвокатське об`єднання «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автомоміч»» надає правову допомогу у справі щодо захисту інтересів потерпілого та цивільного позивача у кримінальній справі за обвинувальним актом щодо ОСОБА_10 про вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1КК України.
Відповідно до частини третьої статті 133ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Згідно із частиною другою статті 137ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Виходячи із наданих доказів, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, який, на переконання суду, є співмірним із наданими адвокатом послугами на представництво інтересів потерпілої ОСОБА_15 ..
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.ст.122,124КПК України слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , з якого стягнути на користь держави витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 2059 гривень 44 копійки.
На підставі ч.4 ст.174КПК України, підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2021 року на вилучений в ході огляду 29 листопада 2021 року автомобіль марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 17 листопада 2012 року, належить ОСОБА_13 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ., а також підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2021 року на вилучену в ході огляду 29 листопада 2021 року флеш-карту пам`яті «VERICO micro SD» з маркуванням TAPP32GD2035-LT, яка належить ОСОБА_12 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до п.14 ст.368КПК України, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, роз`яснення, викладені у Листі ВССУ «Про судову практику застосування судами першої інстанції та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», обраний обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст.366-368,371,374,376,395КПК України, суд,
ОСОБА_10 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8(вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10(десять) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту взяття під варту з 29 листопада 2021 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою засудженому ОСОБА_10 , як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Цивільний позов позивача ОСОБА_8 заявлений до відповідача ОСОБА_10 «про відшкодування моральної шкоди та процесуальних витрат на правову допомогу» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 150000 (сто п`ятдесят тисяч ) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових авто-технічних та транспортно-трасологічної експертиз, в загальному розмірі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійки.
накладений ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 грудня 2021 року на вилучену в ході огляду 29 листопада 2021 року флеш-карту пам`яті «VERICO micro SD» з маркуванням TAPP32GD2035-LT, яка належить ОСОБА_12 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження.
- автомобіль марки «ВАЗ 219060-110-40 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на майданчику тимчасового утримання, розташованому на території двору адміністративної будівлі №2 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Бахмут, 2-й пров. Садовий, 1а - повернути за приналежністю ОСОБА_13 ;
- автомобіль марки «BYD F-3» р/н НОМЕР_2 , 2006 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_5 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_12 залишити за приналежністю ОСОБА_12 ;
- флеш-карту пам`яті «VERICO micro SD» з маркуванням TAPP32GD2035-LT з записом дорожньо-транспортної пригоди від 29 листопада 2021 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження до набрання вироком законної сили, після набрання вироком законної сили - відформатувати та передати за приналежністю ОСОБА_12 .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського (Донецького) апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1