Справа № 442/2215/22
Провадження № 1-в/442/132/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в режимі відеоконференції з ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» матеріали щодо умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області.
Засудженого: 08.10.2018 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ст. 360, ч. 1 ст.70, ч. 1 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
встановив:
До суду звернувся засуджений ОСОБА_5 із заявою про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання.
Засуджений в судовому засіданні заяву підтримав, просив таку задоволити.
Представник адміністрації установи заперечив проти вимог поданої засудженим заяви.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення.
Вислухавши пояснення засудженого, думку прокурора та представника адміністрації установи, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.
Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді, позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до статті 537 КПК України умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст.81 КК України застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх, а також за особистим клопотанням засудженого, його захисника.
З матеріалів особової справи ОСОБА_5 встановлено, що він засуджений 08.10.2018 Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ст. 360, ч. 1 ст.70, ч. 1 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
При розгляді підстав умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного судом покарання засудженому суд врахує особу засудженого, з оглянутої характеристики встановлено, що ОСОБА_5 у місцях попереднього ув`язнення та місцях позбавлення волі перебуває з 16.08.2018.
Під час перебування у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» характеризувався посередньо: порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався.
З 07.03.2019 відбував покарання у ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)». За час відбування покарання характеризувався позитивно: порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи сім разів заохочувався.
З 17.04.2022 відбуває покарання у ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)». За час відбування покарання характеризується посередньо: порушень режимних вимог не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався.
Ініціативи щодо працевлаштування на виробництві установи не проявляє.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.
Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд.
Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляду, використовує їх тільки за призначенням.
До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно.?
Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно.
Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Участі в організації та проведенні виховних заходів передбачених ст.123 КВК України, не приймає.
Відповідно до статті 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційовано виховного впливу «Фізкультура і спорт».
Прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно- технічних навичок передбачених ст. 126 КВК України. Навчався у Миколаївському навчальному центрі та здобув професію «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів».
Участь у роботі самодіяльних організацій засуджених відділення передбачених ст. 127 КВК України, не приймає.
Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 КВК України підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки (передачі) і бандеролі.
Згідно протоколу № 12 від 12.06.2020 рішенням комісії ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» засудженому ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, згідно особистої заяви.
Згідно протоколу № 10 від 19.05.2021 рішенням комісії ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» засудженому ОСОБА_5 задоволено ст.81 КК України та матеріали скеровано до суду.
24.06.2021 Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області відмовлено у застосуванні ст.81 КК України.
Згідно вироку суду вину у скоєному злочині визнає частково.
Згідно вироку суду позови у сумі 26415,22 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1680,79 грн. процесуальні витрати на залучення експерта. Виконавчі листи до виконання не надходили.
Засуджений ОСОБА_5 на профілактичному обліку в установі не перебуває.
Щодо доводів засудженого в підтримку свого клопотання, то суд зазначає, що належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправно-трудової установи під час відбуття покарання, його належна поведінка та сумлінне ставлення до праці є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, а не підставою для умовно-дострокового звільнення.
Враховуючи те, що основним критерієм умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, суд вважає передчасним умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , як такого, що не довів своє виправлення.
Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду.
Повний текст ухвали виготовлено 27.06.2022.

Суддя ОСОБА_1