Справа №463/5831/22
Провадження №1-кс/463/4284/22
У Х В А Л А

18 жовтня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

в м. Львові,

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

скаржниця звернулась до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 20 червня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000098 від 28 квітня 2021 року.

Скаргу мотивує тим, що постанова є невмотивованою, наведені у ній факти не відповідають дійсності, а тому підлягає скасуванню. Постанову оскаржує у десятиденний строк з дня отримання такої.

Додатково надала письмові пояснення, що у справі відсутній оригінал постанови про визначення групи слідчих. Слідчим не було проведено жодної слідчої дії з часу скасування закриття кримінального провадження. У матеріалах справи наявні лише копії документів, які часто не читабельні. Слідчий формально з`ясовано природу правовідносин, розслідування проведено поверхнево, висновки слідчого не відповідають обставинам. На виконання попередньої ухвали слідчого судді, яким скасовано постанову про закриття провадження, слідчий не допитав її, як потерпілу, повістку вона не отримувала. Слідчим не взято до уваги та не досліджено пояснення

ОСОБА_5 судовому засіданні скаргу підтримала. Додатково пояснила, що не отримувала повісток від слідчого, повістка яка наявна у матеріалах справи не має доказів направлення та вручення їй.

Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення не подав.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення скаржниці, дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 28 квітня 2021 року, в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, перебувало кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 20 червня 2022 року закрито кримінальне провадження №0000098 від 28 квітня 2021 року на підставі положень п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

В оскаржувані постанові слідчий зазначає, що в ході слідства ним встановлено, що доводи ОСОБА_3 , викладені у заяві, не знайшли свого підтвердження, доказів щодо вчинення працівниками Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення не встановлено, а тому слідчий дійшов висновку про відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається із матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 березня 2022 року скасовано постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 04 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження №0000098 від 28 квітня 2021 року, та слідчим суддею було зазначено про недоліки досудового розслідування.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчий повторно прийняв вказану постанову не провівши допит заявниці. При цьому, жодного підтвердження про отримання останньої повістки від 08 червня 2022 року матеріали не містять.

Також вбачається, що слідчий здійснив допит працівників Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зазначили про помилку в протоколах їх допитів. В той же час скаржниця вважає, що саме ці показання були неправдивими, вони давалися під присягою, а тому в діях свідків наявний склад правопорушення.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Аналізуючи постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя погоджується із доводами скаржниці про те, що слідство проведено неповно, а висновки слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення зроблені без достатнього обґрунтування та є передчасними.

Слідчий суддя також вважає, що проведення слідства без допиту заявника, як особи, яка вважає, що відносно нього скоєно дане кримінальне провадження не можна вважати повним та об`єктивним.

У відповідності до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З врахуванням наведених вище обставин, слідчий суддя погоджується із доводами скаржниці щодо того, що слідчим не перевірено та не встановлено всі обставини провадження, доводи заявниці не перевірено, а тому висновки слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є передчасними, а відтак постанову слід скасувати.

З врахуванням відсутності даних про направлення та отримання копії оскаржуваної постанови, вважаю що строк оскарження скаржником не пропущено.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 20 червня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000098 від 28 квітня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24 жовтня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1