Справа № 742/2347/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/368/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові, в режимі відеоконференції, об`єднане кримінальне провадження, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 червня 2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 червня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання: за ч. 2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України - 4 роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирався.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь КНП "Прилуцький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Прилуцької міської ради 4799 грн. 86 коп., на користь КНП "Прилуцька міська дитяча лікарня" Прилуцької міської ради 5804 грн. 26 коп., на користь ТОВ «АГРОКІМ» 3100 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 2059 грн. 44 коп. стягнуто з обвинуваченого на користь держави.

Цим же вироком визнано винними та засуджено ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, щодо якого судове рішення у апеляційному порядку не оскаржено.

Стягнуто в рівних частинах із обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 1201 грн. 34 коп., тобто по 600 грн. 67 коп. з кожного, на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

За вироком суду визнано доведеним, що близько 05 години 23 березня 2021 року обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 прибули до будівлі відділення № З КНП «Прилуцький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької міської ради, розташованої за адресою: м. Прилуки, вул. Земська, 7, де ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи умисел спрямований на крадіжку чужого майна, шляхом віджиму рухомої створки пластикового вікна, проник в середину кабінету «охорони праці» КНП "Прилуцький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Прилуцької міської ради. Після чого, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, умисно, таємно викрали майно на загальну суму 9949,86 грн., яке належить КНП «Прилуцький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької міської ради, чим завдали останнім матеріальні збитки на вказану суму.

Крім цього, 29.01.2021 року, близько 5 години, точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи біля будівлі КНП «Прилуцька міська дитяча лікарня» Прилуцької міської ради, розташованої за адресою: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Костянтинівська, 185, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за допомогою власної сили рук від`єднав від стіни нижню частину металевої решітки, після чого шляхом віджиму рухомої створки пластикового вікна, проник в середину кабінету в.о. директора КНП «Прилуцька міська дитяча лікарня» Прилуцької міської ради ОСОБА_9 , звідки умисно, таємно, повторно викрав майно на загальну суму 8193,41 грн., яке належить КНП «Прилуцька міська дитяча лікарня» Прилуцької міської ради, чим завдав останнім матеріальні збитки на вказану суму, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Крім цього, 02.10.2021 року, близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому ТОВ «АГРОКІМ», скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_10 та інших осіб, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, викрав мобільний телефон марки Samsung GALAXY А30 32 gb чорного кольору, який належить ТОВ «АГРОКІМ», вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3934 від 06.10.2021 - 3100,00 грн, після чого зник з місця скоєння злочину, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим завдав ТОВ «АГРОКІМ», матеріальних збитків на загальну суму 3100,00 грн.

29.09.2021 року, в ранній час, близько 06-00 ранку, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає разом зі своєю дружиною, потерпілою ОСОБА_10 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди потерпілій ОСОБА_10 , скориставшись нагодою поки потерпіла перебувала в іншій кімнаті, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно викрав фен (GKliair ION PRO Blow Dryer-LlJ PLUS) для сушіння волосся з гостинної кімнати на столі, який належить ОСОБА_10 , вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № CЕ-19/125-21/11144-ТВ від 09.12.2021 становить 4852,85 грн. Після чого зник з місця скоєння злочину, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 4852,85 грн.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , просив вирок стосовно нього скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання за ч. 2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі. В решті даний вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що судом не в повній мірі враховано, що обвинувачений скоїв злочин з корисливих мотивів, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочином, не враховано його суспільну небезпеку.

Також судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_6 є рецидивіст та два злочини з чотирьох вчинив відносно своєї дружини за місцем спільного проживання, що свідчить про недоцільність застосування положень ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, у тому числі убезпечення потерпілої ОСОБА_10 від його неправомірних дій, не можливо.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував доводам апеляційної скарги прокурора, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених судом обставин, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, та кваліфікацію його дій за ч. 2, ч. 3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється, а тому вирок суду в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Зі змісту вимог ст. 75 КК України встановлено, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином не оцінивши і не врахувавши ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, їх кількість, вартість викраденого майна, те, що інкриміновані злочини вчиняв епізодично, з незначним проміжком часу, особу винного, який ніде не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, завдані збитки відшкодовано частково, та призначив покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість та дійшов до помилкового висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог статті 75 КК України.

Згідно змісту досудової доповіді встановлено, що із пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 та його дружини, вони на даний час фактично розлучені. Спільне проживання неможливе, так як він постійно проявляє до них вербальну та фізичну агресію. Тому його дружина та її батько категорично проти того, щоб він проживав у їх будинку. Свого житла у нього немає.

На даний час ніде не працює і немає бажання працювати. Живе за рахунок коштів своєї дружини та за рахунок крадіжок. Часто кошти, які йому потрібні на придбання наркотиків, погрозами вимагає у своєї дружини, а також краде та виносить домашні речі.

У його оточенні в основному, особи із асоціальною поведінкою, які вживають наркотики та разом вчиняють крадіжки.

Із пояснень його дружини, обвинувачений створив нестерпні умови для її життя та життя її сина. Дружина часто викликала поліцію, щоб припинити його насильство, але після від`їзду поліції він ще більше чинив насильство. Вона часто вимушена втікати з дому із своїм сином, що має для неї та сина психотравмуючі наслідки.

Чітких планів на майбутнє не має. Із його пояснень, хоче жити весело, радіти життю та мати душевний спокій. Мотивації для позитивних змін у своєму житті та поведінці немає.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та дуже високий ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 не можливе без позбавлення або обмеження волі.

На думку колегії суддів, вище вказані обставини безумовно свідчать про схильність обвинуваченого ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень та про його очевидне небажання стати на шлях виправлення, а тому його перевиховання є неможливим без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання за новим вироком, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх кількість та вартість викраденого майна, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за злочини проти власності, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій ОСОБА_10 , обставини, що обтяжують покарання - рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді реального позбавлення волі на строк, визначений санкціями інкримінованих статей, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з часу фактичного затримання.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду у частині призначеного ОСОБА_6 покарання - скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 червня 2022 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначення покарання.

ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання:

- за ч. 2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу фактичного затримання.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4