Справа № 683/105/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старокостянтинові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000399, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, що не працює, добровольця територіальної оборони, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого вироком Старокостятинівського районного суду від 24 березня 2020 року за ч.1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 8500 грн, який сплачено 12 листопада 2021 року,

за ч.2 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в:
Близько 23 години 42 хвилини 15 серпня 2020 року ОСОБА_8 , керуючи автомобілем "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 у порушення п.п 1.3, 1.5 б), 2.3 д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - ПДР), яке виразилось у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги ПДР, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху за таких обставин.

Так, ОСОБА_8 нехтуючи вимогами п.п. 2.1 а), 2.9 а) ПДР, а саме будучи позбавленим права керування транспортним засобом строком на один рік згідно постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2019 року, яка набрала законної сили 22 жовтня 2020 року, без посвідчення водія, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого мав знижену реакцію, здійснював керування автомобілем марки "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 в темну пору доби на частково освітленій міським освітленням проїзній частині на 303 км автодороги Н 25 сполученням «Городище-Рівне» зі сторони провулку Козацького по вулиці Ізяславській в напрямку до вулиці Грушевського, навпроти будинку №51, в межах населеного пункту

міста Старокостянтинова Хмельницької області, у порушення пункту 10.1. ПДР, не переконався перед зміною напрямку руху, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, створивши своїми діями небезпеку для руху водію автомобіля "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку та допустив зіткнення із його передньою правою частиною, який від зіткнення перекинувся на дах.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: пасажир автомобіля "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому склепіння черепа в правій тім`яній ділянці, субарахноїдального крововиливу по переважаючій поверхні обох півкуль головного мозку та мозочку, розміщення правої долі мозочка, перелому нижньої щелепи між першими зубами і в ділянці кута справа, перелому кісток носа, множинні багато уламкові вдавлені переломи стінок обох гайморових пазух, стінок решіткового лабіринту справа, переломи обох виличних кісток, крововилив під м`які тканини голови в правій тім`яній ділянці; закритої травми грудної клітки, забою легень; закритої травми органів черевної порожнини з ушкодженням печінки по передній поверхні її лівої долі, внутрішньочеревної кровотечі; закритого перелому шийки правого стегна із заходженням уламків один на інший, закритого перелому медіального краю правої лонної та сідничної кісток із зміщенням уламків; саден в ділянці спинки носа, в ділянці правої брови, по зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині, по передній та зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, крововиливу по зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_8 п.п 1.3, 1.5, 2.1 а), 2.3 б), д), 2.9 а), 10.1. ПДР, якими передбачено:

п.1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п.2.1 а) Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

п. 2.3.б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.2.3.д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п.2.9.а) Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Ці порушення ПДР, допущені водієм ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричиненням смерті потерпілому ОСОБА_12 .

Установлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.

Так обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєному визнав частково та показав, що був позбавлений права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП згідно постанови Старокостянтинівського районного суду від 11 жовтня 2019 року. 15 серпня 2020 року близько 23 години керуючи автомобілем "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 він разом з ОСОБА_12 в темну пору доби рухався по вул.Ізяславській в м.Старокостянтинові зі швидкістю 50-60 км на годину та раптово відчув, як його автомобіль хитнуло, після чого відбулось зіткнення із автомобілем, що їхав назустріч. Не пам`ятає, як виїхав на зустрічну смуху і чи вживав заходів до гальмування, повернення на свою смугу руху з метою уникнення зіткнення з автомобілем "BMW Х5". Внаслідок отриманих травм перебував в шоковому стані та нічого не пам`ятає, заперечував керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Заподіяну шкоду потерпілим намагався відшкодувати шляхом перерахунку коштів на банківську карту, однак останні отримати грошовий переказ відмовились. Автомобіль "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 не зареєстрований у встановленому законом порядку на території України.

Такі показання обвинуваченого в частині невизнання ним вини спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в суді показала, що 15 серпня 2020 року перебувала за кордоном, коли їй повідомили про те, що її син ОСОБА_12 потрапив в аварію, після чого вона одразу повернулась додому. Через два тижні перебування в реанімації ОСОБА_12 від отриманих травм помер. Уважала, що ОСОБА_8 , який вже неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, належних висновків не зробив, у скоєному не розкаявся, вибачення не просив та будь-якої допомоги за увесь час лікування ОСОБА_12 та в подальшому його поховання не пропонував, поводив себе зухвало та висловлював свою впевненість в уникненні покарання за скоєне. Кошти на лікування сина вони з чоловіком збирали через мережу інтернет, однак, будучи поінформованими про це, ні ОСОБА_8 ні його батьки допомоги не надали.

Потерпілий ОСОБА_6 дав суду аналогічні показання, а також зазначив, що 15 серпня 2020 року ОСОБА_8 прийшов до них додому та вони разом з його сином ОСОБА_12 поїхали автомобілем обвинуваченого. Близько 23 години 30 хвилин працівники поліції повідомили, що син потрапив в аварію та перебуває в лікарні.

Потерпілі просили призначити обвинуваченому найсуворіше покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України.

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 показав, що 15 серпня 2020 року близько 23 години 30 хвилин в межах населеного пункту міста Старокостянтинів Хмельницької області, рухався автомобілем "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 , в бік м.Шепетівки, назустріч по його смузі руху рухався автомобіль "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , який напрямок руху не змінював та не вживав заходів до гальмування. Він вивернув кермо ліворуч, однак зіткнення уникнути не вдалося, воно відбулось на його смузі руху, і його автомобіль перекинувся. Його пасажири були пристебнуті ременями безпеки та не постраждали. Він підійшов до автомобіля, з яким відбулось зіткнення та побачив, що його водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння: від нього було чути різкий запах алкоголю, сповільнена реакція та поведінка, що не відповідала обстановці, він виражався нецензурною лайкою та відмовлявся виходити з автомобіля, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Пасажир був перекинутий на заднє сидіння та затиснутий від удару, перебував без свідомості. Він викликав усі необхідні служби та відразу почав знімати відео на телефон. По приїзду карети швидкої допомоги обвинуваченого витягли з автомобіля, останній не повідомляв, чи є в автомобілі пасажир та про нього не турбувався.

Свідок ОСОБА_13 суду підтвердив, що 15 серпня 2020 року рухався автомобілем Фольксваген Каді, державний номерний знак НОМЕР_3 з міста Хмельницького в напрямку міста Шепетівки, слідом за автомобілем "BMW Х5", який раптово змінив напрямок руху вліво та зіткнувся з автомобілем, що рухався по їх смузі руху, внаслідок чого перевернувся. Він зупинився та допоміг вийти пасажирам автомобіля "BMW Х5", а потім намагався допомогти пасажиру автомобіля VOLVO 440", однак той був затиснутий між переднім та задніми сидіннями. Від водія автомобіля VOLVO 440", було чути різкий запах алкоголю. Зазначив, що дорожнє покриття було сухе, без вибоїн та освітлювалось ліхтарями.

Свідки ОСОБА_14 . ОСОБА_15 суду підтвердили, що з 15 серпня на 16 серпня 2020 року почули звук удару, вибігли на вулицю та побачили перевернутий на дах автомобіль та ще один пошкоджений, у якому був водій та пасажир, затиснутий між переднім та задніми сидіннями. Водія витягали з автомобіля працівники швидкої допомоги, а пасажира - працівники МЧС. Не змогли точно вказати, чи перебував ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, бо близько до нього не підходили, по поведінці такого висновку не змогли зробити, оскільки на їх переконання, він перебував в шоковому стані.

Місце зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення, а також дорожня обстановка зафіксовані у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 серпня 2020 року, схемі та фотоілюстраціях до цього протоколу. Зокрема, зафіксовано розташування автомобіля "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 червоного кольору, в напрямку провул. Козацького під кутом більшою частиною на правому узбіччі, вісь переднього лівого колеса за 1.4 м до правого краю автодороги та 2,3 м до дорожньої розмітки «зебра». Між електроопорою та дорожньою розміткою «зебра» на даху розташований автомобіль "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 більшою частиною на узбіччі в напрямку до провул.Козацького під кутом, зафіксовано осип бруду, який розпочинається з крайю дорожньої розмітки «зебра» за 3,4 м від правого краю автодороги, який веде під передню частину автомобіля "VOLVO 440", зафіксовано від бокового заносу автомобіля "BMW Х5" за 0,8 м від початку осипу бруду на початку дорожньої розмітки «зебра» та веде в напрямку до авто "BMW Х5" за 1,3 м від нього та д початку «зебри» є другий лід бокового заносу та за 1,6 м трій слід заносу автомобіля "BMW Х5", що ведуть в напрямку останнього авто. Також зафіксовано осип скла та пластмаси між авто Фольксваген Каді та"VOLVO 440", а також на смузі руху в напрямку вул.Грушевського, де наявні частини транспортного засобу, розливи рідини, уламки скла та пластмаси. Стан покриття сухе, дорожнє покриття для двох напрямків руху шириною 8,7 м, число смуг для руху в напрямку огляду одна, шириною 4,35 м, місце пригоди знаходиться в зоні дії дорожніх знаків 5.55.1 та 5.35.2; в зустрічному напрямку нерегульований пішохідний перехід, ділянка дороги освітлена міським електроосвітленням з правої сторони. ( а.м.к.п.146-162).

Огляд місця пригоди відбувався в присутності двох понятих, їхні анкетні дані зазначенні в протоколі, відображено всі обставини, в тому числі і стан дорожнього покриття.

Про колійність, вибоїни, напливи тощо у протоколі не зазначено з огляду на їх відсутність. Відповідно до ст.104 КПК України у випадку фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів про це вказується в протоколі. Слідчий цю норму виконав. Зазначення технічних характеристик фотоапарата не передбачено.

Відтак, доводи сторони захисту з приводу невідповідності цього протоколу вимогам КПК України є надуманими.

Розташування дорожніх знаків та дорожньої розмітки в місці скоєння ДТП зафіксовано викопіюваннями матеріалів проекту організації дорожнього руху ділянки автодороги державного значення Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів км 302-303+826 (а.м.к.п. 216,217)

Згідно висновків експертизи технічного стану автомобіля "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 №10.2-0320:20 від 15 вересня 2020 року та автомобіля "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 №10.2-0322:20 від 22 вересня 2020 року на момент огляду робочі гальмові системи та рульове керування автомобілів перебували в несправному стані, однак такі несправності носять аварійних характер та пов`язуються із дією ударних навантажень, що діяли на елементи та вузли транспортних засобів під час розвитку дорожньо-транспортної пригоди. (а.м.к.п.188-191, 194-200)

Крім того, зазначеним висновком експертизи технічного стану автомобіля "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 несправності задніх гальмових механізмів, що полягли у відсутності фрикційних накладок передніх гальмових механізмів, значному експлуатаційному зношуванні фрикційних накладок задніх гальмових колодок та значних корозійних пошкодженнях деталей гальмових механізмів носять експлуатаційний характер, мали місце до дорожньо-транспортної пригоди та з технічної точки зору могли бути виявлені водієм звичайно застосованими методами контролю за технічним станом транспортного засобу(а.м.к.п.194-200).

Як убачається із заяви ОСОБА_11 від 16 серпня 2020 року він добровільно надав слідчому ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 відеореєстратор, на якому зафіксовано відео моменту ДТП (а.м.к.п.201), який відповідно до постанови СУ ГУНП в Хмельницькій області від 16 серпня 2020 року визнано речовим доказом (а.м.к.п.202) та на підставі постанови слідчого від 18 серпня 2020 року передано для проведення комп`ютерно-технічної експертизи в сейф-пакеті №4239324 (а.м.к.п.203).

Згідно висновку комп`ютерно-технічної експертизи від 27 серпня 2020 року на карті пам`яті формату micro SD «Verico», об`ємом 32 GB відеореєстратора «Xiaomi» model ICS.1015 INT, що наданий для дослідження, виявлено відеофайли, події в яких відбуваються в часовий проміжок з 23 год 35 хв по 23 год 40 хв 15 серпня 2020 року (згідно часових міток у відеоряді). Виконано роздрукування відео файлів» 2020_233614.МР» та «2020_0815_233614 s МР4» в часовий проміжок з 23 год 35 хв по 23 годину 40 хв. Відеофайли записані на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта, їх огляд зафіксовано протоколом від 01 вересня 2020 року, а диск поміщено в паперовий конверт із відповідним записом та заклеєно.

Висновком фототехнічної експертизи від 25 листопада 2020 року відповідно до відеозапису події ДТП на відеофайлі «2020_0815_233614 s МР4» встановлено, що автомобіль "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 до моменту зіткнення повністю залишив свою смугу руху і на момент зіткнення знаходився на зустрічній смузі руху, а автомобіль "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 - посередині дороги, (а.м.к.п.16-18 Т.2)

Зазначений відеозапис, який досліджувався експертом, переглянутий в судовому засіданні, є послідовним та повним, ознак монтажу не вбачається, а обставини, зафіксовані на ньому, підтверджується іншими дослідженими судом доказами, зокрема показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , протоколом огляду місця події, відтак сумнівів у його достовірності не виникає.

Твердження сторони захисту про порушення слідчим порядку отримання відеореєстратора як доказу, відсутність протоколу його огляду та як наслідок, недопустимість висновків експертиз, проведених на підставі відеофайлів, що містились на цьому відеореєстраторі, не грунтуються на вимогах закону.

Висновком експерта від 11 січня 2021 року до виникнення ДТП з технічної точки зору могли призвести дії водія "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , пов`язані із виїздом на зустрічну смугу руху та послідуючим переміщенням по ній без гальмування до зіткнення, тобто створення водію зустрічного автомобіля "BMW Х5" р.н. ОСОБА_11 небезпеки руху за таких обставин, при яких водій, в умовах технічно-справних транспортних засобів та переміщення їх до моменту скоєння ДТП із заданими швидкостями 50-60 км, був позбавлений технічної можливості зупинитись раніше, ніж автомобіль "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 досягне місце його зупинки, та відповідно не мав можливості запобігти зіткненню.(а.м.к.п.32-35 Т.2)

Висновком інженерно-технічної експертизи від 22 вересня 2020 року також підтверджено відсутність у водія автомобіля "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_11 технічної можливості запобігти зіткненню та заначено, що у заданій дорожній ситуації водій автомобіля "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 12.2, 12.4 ПДР (а.м.к.п.6-9 Т.2)

Факт заподіяння смерті ОСОБА_12 внаслідок ДТП підтверджується відомостями висновку судово-медичної експертизи №48 від 31 серпня 2020 року, згідно якого смерть настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому склепіння черепа в правій тім`яній ділянці, субарахноїдального крововиливу по переважаючій поверхні обох півкуль головного мозку та мозочку, розміщення правої долі мозочка, перелому нижньої щелепи між першими зубами і в ділянці кута справа, перелому кісток носа, множинні багато уламкові вдавлені переломи стінок обох гайморових пазух, стінок решіткового лабіринту справа, переломи обох виличних кісток, крововилив під м`які тканини голови в правій тім`яній ділянці; закритої травми грудної клітки, забою легень; закритої травми органів черевної порожнини з ушкодженням печінки по передній поверхні її лівої долі, внутрішньочеревної кровотечі (в черевній порожнині біля 2000мл вільної рідини); закритого перелому шийки правого стегна із заходженням уламків один на інший, закритого перелому медіального краю правої лонної та сідничної кісток із зміщенням уламків; саден в ділянці спинки носа, в ділянці правої брови, по зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині, по передній та зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, крововиливу по зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

За відомостями лікарського свідоцтва про смерть №1328 від 31 серпня 2020 року ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Старокостянтинівського районного суду від 29 вересня 2020 року, яка набрала законної сили 12 жовтня 2020 року, ОСОБА_17 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 15 серпня 2020 року.

Перебування Брилянта на момент ДТП в стані алкогольного сп`яніння, окрім показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 підтверджується висновком судово-токсикологічної експертизи №1591 від 16 серпня 2020 року, при судово-медичній експертизі зразків крові ОСОБА_8 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в крові 1,36 проміле. (а м.к.п. 183).

Зразки крові були відібрані у обвинуваченого, як водія - учасника ДТП працівниками медичного закладу з урахуванням вимог п. 9 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі - Порядок №1103), згідно з яким проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників ДТП, унаслідок якої є постраждалі, обов`язкове.

Відповідно до пунктів 10, 12 Порядку №1103 огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ, у разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також суд звертає увагу на положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, згідно з якими якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений (п. 14 Розділу ІІІ), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (п. 16 Розділу ІІІ).

Відтак, посилання захисника на необхідність дотримання органом досудового розслідування вимог ст. ст.159, 160 та 162 КПК при отриманні зразків для експертизи є безпідтавними з огляду на те, що дані про стан сп`яніння підозрюваного у момент вчинення кримінального правопорушення не належать до охоронюваної законом таємниці (у даному випадку - лікарської), оскільки не вказують ні на факт звернення особи за медичною допомогою, ні на дані про хворобу (діагноз, епікриз тощо) особи, ні про застосоване лікування, тобто не охоплюються предметом цієї охоронюваної законом таємниці.

Така позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 16 лютого 2021 року. Справа № 607/17230/19 та 11 травня 2021 року у справі №276/95/19.

Доводи сторони захисту про недопустимість доказів як таких, що отримані неповноважним слідчим на увагу не заслуговують з огляду на таке.

Згідно доручення начальника слідчого підрозділу ОСОБА_18 від 16 серпня 2020 доучено слідчому ОСОБА_16 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000399, яке винесене у відповідності до вимог КПК України.

Так, ст. 110 КПК України передбачає, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Однак за змістом пунктів 8, 17 ч. 1 ст.3 цього Кодексу керівник органу досудового розслідування і слідчий є самостійними суб`єктами, повноваження яких визначено в окремих статтях КПК - 39 та 40. Положення ст. 110 КГІК не містять імперативних приписів про те, що керівник органу досудового розслідування приймає своє рішення у формі постанов.

Повноваження керівника органу досудового розслідування визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, у формі письмового «доручення», яке містить ті самі реквізити, що й постанова, зокрема : посаду особи керівника органу досудового розслідування, час і місце складання доручення, підстави для його складання (статті 39, 214 КПК), номер кримінального провадження, внесеного до ЄРДР, попередню правову кваліфікацію та вказівки щодо проведення якісного, ефективного та оперативного досудового розслідування (як у цій справі), не суперечать вимогам ст. 39 КПК, воно є достатнім документом для наділення слідчого повноваженнями здійснювати досудове розслідування в конкретному кримінальному провадженні.

Прийняття рішення саме у письмовій формі доручення, не у формі постанови не свідчить, що досудове розслідування здійснювалося неуповноваженою особою і що отримані під час такого розслідування докази є недопустимими на цих підставах.

Визначення керівником органу досудового розслідування слідчого на підставі процесуального документа - доручення - не порушує вимог процесуального закону.

Такий висновок вказаний у постанові ККС ВС від 25 серпня 2021 року у справі №663/267/19.

Керівником органу досудового розслідування перед внесенням відомостей до ЄРДР винесено доручення, щодо проведення слідчих дій та в подальшому постанову про створення слідчої групи,де визначено старшого слідчої групи. В матеріалах кримінального провадження наявна постанова про створення слідчої групи, до складу якої входив слідчий ОСОБА_16 , що обумовлює допустимість зібраних доказів під час досудового розслідування (а.м.к.п.143 Т1)

КПК України не передбачає імперативної вимоги виносити постанови про призначення групи слідчих чи прокурорів у кримінальному провадженні у разі зміни кваліфікації, оскільки така не породжує нове провадження, як при об`єднанні чи виділенні матеріалів кримінального провадження.

Не заслуговують на увагу і версія сторони захисту про те, що причиною ДТП була наявність вибоїн та інших недоліків дорожнього покриття, оскільки, як установлено експертами, висновки яких перевірені судом, причиною ДТП є не занос, втрата стійкості транспортного засобу, а виїзд обвинуваченого, який перебував в сані алкогольного сп`яніння, на смугу зустрічного руху та не намагався вжити заходів до уникнення зіткнення.

Крім того, відповідно до вимог п. 2.3. б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст.84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При призначенні покарання судом враховуються конкретні обставини справи, спричинені наслідки, поведінка обвинуваченого під час та після вчинення злочину.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, які б пом`якшували покарання судом не встановлено.

ОСОБА_8 вину визнав лише в частині керування транспортним засобом за відсутності посвідчення водія, заподіяну шкоду не відшкодував.

При цьому суд оцінює критично показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які є батьками обвинуваченого про вжиття ними заходів до відшкодування завданої шкоди, зокрема, що медичні сестри на прохання батьків ОСОБА_12 заборонили передавати йому ліки, а перерахувати кошти на банківську карту вони не змогли, оскільки вона була заблокована.

Такі їх показання спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про те, що вони потребували матеріальної допомоги на лікування сина та збирали гроші через мережу інтернет, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , до них не звертались та допомоги не пропонували. Від переказу коштів відмовились вже після поховання сина, під час перебування справи в суді.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_8 має постійне місце роботи, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, вчинив тяжкий необережний злочин.

Згідно характеристики ДОП Старокостянинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується негативно, громадський порядок не порушує, зловживає спиртними напоями та підтримує відносини з особами, що ведуть антигромадський спосіб життя, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР та до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України.

Як убачається з наведеного, ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, та за невиконання рішення суду в частині позбавлення права керування транспортними засобами був засуджений вироком Старокостятинівського районного суду від 24 березня 2020 року за ч.1 ст. 382 КК України, однак належних висновків для себе не зробив та будучи позбавленим права керування транспортними засобами 15 серпня 2020 року знов керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого загинув потерпілий ОСОБА_12 .

Така поведінка обвинуваченого розцінюється судом як уперте небажання стати на шлях виправлення та ігнорування судових рішень.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, з урахуванням думки потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які просили призначити обвинуваченому найсуворіше покарання та досудової доповіді Старокостянтинівського міськрайонного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області, згідно якої виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, а застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції ( а.м.к.п.95-96), суд приходить до висновку призначити ОСОБА_21 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України ближче до максимального розміру.

При цьому, враховуючи наслідки, які настали в результаті скоєного обвинуваченим злочину смерть людини, останньому слід призначити також додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_8 , до вступу вироку у законну силу йому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, адже він засуджується до позбавлення волі на тривалий строк, а тому перебуваючи на волі, може ухилятись від суду та відбування покарання, продовжувати займатись злочинною діяльністю. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При вирішенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

Судом установлено, що з позивачі є батьками ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії НОМЕР_4 .

15 серпня 2020 року з вини водія ОСОБА_8 , який керував автомобілем "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_12 помер.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, яка пов`язана з використанням транспортних засобів.

Як встановлено у частині другій цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу п.1 ч.1, ч.2 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На момент ДТП автомобіль "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , не був у встановленому законом порядку зареєстрований на території України, та не був застрахований на території країни, із якої ввезений.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди:

на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", заподіяної власниками та/або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ;

на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність.

Стаття 41 зазначеного Закону передбачає, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;
Згідно статті 42 цього ж Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

б) власниками транспортних засобів, якщо такі власники надали відповідним уповноваженим органам інших країн страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ, та за умови, що такий страховик не відшкодував шкоду;

в) транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Оскільки шкода заподіяна транспортним засобом "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , зареєстрованим в іншій країні, відомості про видання іноземного страхового сертифікату "Зелена картка" відсутні, суд у відповідності до загальних вимог ЦК України покладає обов`язок відшкодування заподіяної шкоди на ОСОБА_8 , як безпосереднього заподіювача шкоди.

Відтак, доводи захисника ОСОБА_10 про необхідність покладення обов`язку по відшкодуванню шкоди на МТСБУ не грунтуються на вимогах Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

На підтвердження понесених витрат на лікування ОСОБА_12 потерпіла ОСОБА_5 надала суду оригінали квитанцій та чеків про придбання ліків за період з 16 серпня 2020 року по 30 серпня 2020 року на загальну суму 54 789 грн. 99 коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
На підтвердження понесених потерпілим ОСОБА_6 витрат на поховання ОСОБА_12 останнім надано накладні від 31 серпня 2020 року на суму 6515 грн., 420 грн., та 1515 грн., а всього на суму 8450 грн.

Разом з тим, суд не приймає до уваги накладну на суму 1515 грн.., оскільки вона не містить номера, дати видачі, кому видана та ким отримана.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відтак позов ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого 8510 грн. матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 6 935 грн.

В силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України).
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілим, суд враховує, що внаслідок вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України , загинув ОСОБА_12 , а потерпілі втратили рідну людину, через що зазнали сильних душевних страждань та переживань, змушені були змінити свій звичний уклад життя, докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а також, що жодна майнова компенсація практично не в змозі відновити попередній стан, який існував до ДТП, повернути до життя їх сина.

Ураховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і обсяг моральних страждань потерпілих, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити у розмірі по 250 000 грн. на кожного із потерпілих.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз на загальну суму 8 662 грн 85 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-370, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк відбуття покарання рахувати з 08 серпня 2022 року.

Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді взяття під варту, взявши його під варту в залі суду.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 54 789 грн. 99 коп. матеріальної та 250 000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 6 935 грн. матеріальної та 250 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 8662 грн. 85 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Застосований ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2020 року захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобілів "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 , "VOLKSWAGEN CADDY" номерний знак НОМЕР_3 , скасувати.

Речові докази:

автомобіль "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області (м. Старокостянтинів, вул. Попова, 4), - повернути ОСОБА_8 .

автомобіль "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 та переданий на його відповідальне зберігання, залишити останньому;

автомобіль VOLKSWAGEN CADDY» номерний знак НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_13 , залишити останньому;

змив та кожух із керма автомобіля "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , які зберігаються в камері схову Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області знищити;

відеореєстратор автомобіля "BMW Х5" днз. НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_11 - залишити останньому;

CD-R диск з відеозаписом події зберігати при матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: