"22" червня 2022 р. Справа № 363/1155/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань № 0000328 від 22.04.2019 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000328 від 22.04.2019 року, яке надійшло до суду від прокурора з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню за ч.1 ст.286 КК України.
Досудовим слідством ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 22.04.2019 близько о 02 годині 9 хвилині водій ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог п.п. 2.9 «а», 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував належним йому технічно справним автомобілем марки «HONDA CIVIC» реєстраційний номер НОМЕР_1 і здійснював рух з перевищенням допустимої швидкості руху в населеному пункті, а саме рухався зі швидкістю 80-90 км/год., по проїжджій частині вул. Свято-Покровської у напрямку м. Вишгорода в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області. Проїжджаючи ділянку проїжджої частини вул. Свято-Покровської поблизу будинку №2 в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, водій ОСОБА_7 , діючи необережно, а саме проявляючи злочинну самовпевненість, в порушенні вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час руху по закругленню проїжджої частини праворуч, у зв`язку зі зниженням уваги та реакції від вживання алкогольних напоїв, проявив неуважність і не врахував дорожню обстановку та її зміни, не вибрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, що дозволяє мати змогу постійно контролювати його рух, а так само безпечно керувати ним, не впорався з його керуванням, виїхав за межі проїжджої частини ліворуч і скоїв наїзд на бетонну опору лінії електропередач.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля марки HONDA CIVIC реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на задньому пасажирському сидінні, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, спричинені наступні тілесні ушкодження: перелом латеральних мас крижа справа, перелом лонної та сідничної кісток зліва зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як для повного зрощування даних переломів потрібен строк понад 21 день. Допущені водієм ОСОБА_9 порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно- небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесного ушкодження.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Під час судового засідання захисникзвернувся до суду з письмовим клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000328 від 22.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності ч.1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Зазначив, що він розуміє, що закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є підставою, що його не реабілітує. При цьому вказав, що наполягає на звільненні його від кримінальної відповідальності саме на підставі ст. 49 КК України, вказуючи на своє право на таке звільнення, передбачене кримінальним та кримінальним процесуальним законодавством.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надала суду телефонограму, в якій повідомила, що не заперечує щодо розгляду клопотання про закриття провадження по справі без її участі.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності по обвинуваченню за ч.1 ст. 286 КК України, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії злочину невеликої тяжкості.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинено 22 квітня 2019 року з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України за яке передбачено покарання у вигляді штрафу в розмірі від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

У кримінальному провадженні № 463/5277/16-к Верховний Суд у постанові від 20 березня 2018 року наголосив, що ст.49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе лише одночасно із застосуванням норм кримінального процесуального закону. Процесуальні аспекти звільнення від кримінальної відповідальності визначені у ст.ст. 285-289 КПК України. Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Відсутність же клопотання сторін про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України, позбавляє суд можливості самостійно ініціювати вирішення відповідного питання.

Дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи наявність як матеріальних, так і процесуальних підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, суд вважає, що клопотання обвинуваченого та захисника є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як з моменту його вчинення минуло більше ніж три роки. Після його вчинення ОСОБА_6 інші кримінальні правопорушення не вчиняв.

Вищезазначені обставини дають всі підстави вважати, що з дня вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, спливли строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

У справі також потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_8 у зв`язку з закриттям кримінального провадження слід залишити без розгляду, роз`яснивши право на його пред`явлення в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24.04.2019 року було накладено арешт на автомобіль HONDA CIVIC з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 .

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з автомобіля HONDA CIVIC з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , оскільки на даний час підстави, які потягли за собою накладення арешту на вказане майно, відсутні, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 підлягає закриттю.

Процесуальні витрати у розмірі 4082 грн. 26 коп. за проведення судової експертизи в порядку 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст.284, 286, 337, 369, 372 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого та захисника задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження за № 0000328 від 22.04.2019 року відносно ОСОБА_6 закрити.
Речові докази автомобіль марки HONDA CIVIC з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 - повернути власнику.
Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 24.04.2019 року, а саме на автомобіль HONDA CIVIC з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення експертиз у розмірі 4082,26 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши право на його пред`явлення в порядку цивільного судочинства.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 27.06.2022 року о 09 годині 10 хвилин.

Головуючий: ОСОБА_1