ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/7713/21
Провадження № 1-кп/210/324/22

"17" травня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції залі суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 13 листопада 2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000435 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, а саме:

- 24.04.2000 року Великолепетихським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено вирок на 2 роки, штраф 680 грн.;

- 01.04.2003 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 229-6 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк по вироку від 24.04.2000 року, остаточно до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 26.04.2007 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 06.11.2009 року постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська невідбуту частину покарання 2 роки 3 місяці 25 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі;

- 10.06.2008 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуте покарання за вироком від 26.04.2007 року, остаточно призначено 5 років позбавлення волі;

- 06.11.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 30.11.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

- 01.07.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком від 30.11.2020 року, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

- 24.01.2022 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднане покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 01.07.2021 року, остаточно призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 04.04.2022 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання, частково приєднано покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24.01.2022 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального проступку за ч. 3 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 12.11.2021 року близько 10 годин 15 хвилин гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у квартирі своєї знайомої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 помітив на підвіконні посвідчення водія, яке належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення посвідчення водія ОСОБА_6 та обернення його на свою користь.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння посвідченням водія, діючи умисно, з корисливих мотивів та з особистої зацікавленості, у вищезазначеному місці та часі, таємно викрав посвідчення водія, належне ОСОБА_6 , серії НОМЕР_1 , виданий 27.09.2014 року центром ДАІ 1204.
Після чого, ОСОБА_4 , маючи можливість розпорядитись викраденим майном, з місця вчинення кримінального проступку зник.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив всі дії для доведення правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував протиправний намір, спрямований на викрадення посвідчення водія ОСОБА_6 .

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Потерпіла ОСОБА_6 , надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяв та клопотань не має. При визначенні міри покарання покладалася на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Просив суворо не карати.
ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.
Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, дане клопотання підтримали.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту потерпілої, свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.
Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України, незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

Згідно з частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з частиною 2 статті 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за частиною 3 статті 357 КК України є проступком.
При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, офіційно не працює, раніше неодноразово судимий; під наглядом лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, звертався за медичною допомогою лікаря-нарколога з січня 2021 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Не одружений, дітей на утриманні немає, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Завдана майнова шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 основного покарання у вигляді обмеження волі у межах, ближче до мінімального строків, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Крім того, остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити за правилами частини 4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вироком від 04 квітня 2022 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із затвердженням угоди засуджений за ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання, частково приєднано покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24.01.2022 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Визначено строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 27 січня 2022 року.

Вказаний вирок оскаржений не був, набрав законної сили 04 травня 2022 року.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки, кримінальне правопорушення, за яке призначається покарання ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, було вчинене ним 12.11.2021 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, а також враховуючи те, що останній на даний час перебуває під вартою, оскільки відбуває покарання за попереднім вироком суду, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком, покаранням призначеним вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відраховувати з моменту його фактичного затримання - з 27 січня 2022 року.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , яке згідно розписки передане на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у володінні останньої за належністю.
Витрати на проведення експертиз відсутні.

Матеріали кримінального провадження, внесеного 13.11.2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000435 - залишити у справі № 210/7713/21 (провадження № 1-кп/210/324/22).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1