УХВАЛА

19 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 755/9049/20
провадження № 51-2792 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року щодо нього,

встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху із наданням строку для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є підставою для перегляду судових рішень в касаційному порядку.

При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Як слідує зі змісту касаційної скарги засуджений оскаржує судові рішення з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість.

Так, ОСОБА_4 зазначаючи про не відображення у вироку його достовірних показань, не наводить конкретних аргументів у цій частині.
Також засуджений вказує, що судовий розгляд щодо нього був упереджений та необ`єктивний, при цьому не зазначає у чому саме полягають такі порушення з посиланням на матеріали кримінального провадження.
Водночас, ОСОБА_4 стверджує про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, недостовірність показань потерпілої ОСОБА_5 та цивільного позивача ОСОБА_6 , що відповідно до положень ст. 433 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Окрім цього, вказуючи на недопустимість певних доказів, засуджений не зазначає внаслідок порушення яких приписів процесуального закону такі докази мають бути визнані недопустимими, натомість аргументує свої доводи в цій частині невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
За змістом касаційної скарги ОСОБА_4 зазначає про неправильне вирішення цивільних позовів, однак не вказує жодної норми права порушеної судами при вирішенні цього питання та у чому саме полягає таке порушення, натомість доводи в цій частині зводяться до заперечення фактичних обставин встановлених судами.
Також, у касаційній скарзі засуджений зазначає про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, однак не наводить обґрунтування щодо відмінності принципового характеру у виді чи розмірі призначеного покарання, з огляду на положення ст. 414 КПК України.

Окрім цього, касаційна скарга містить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, однак не зазначено яких саме порушень допустив апеляційний суд в аспекті положень статей 404, 405 КПК України, не наведено обґрунтування підстав для скасування рішення апеляційного суду з огляду на приписи статей 412-414, 419, 438 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Так, ОСОБА_4 просить: змінити судове рішення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду щодо нього скасувати, відмовити у задоволенні цивільних позовів.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за даною касаційною скаргою.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3