233 № 233/546/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000623 від 17 серпня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 14 ч. 1, 27 ч. 3, 115 ч. 2 п.п. 5, 11, 12, 263 ч. 1 КК України, ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 14 ч. 1, 27 ч.ч. 4, 5, 115 ч. 2 п.п. 5, 6, 11, 12 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 14 червня 2022 року.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 строком на 60 днів, з підстав, викладених у письмових клопотаннях, обґрунтовуючи це тим, що ризики, які існували при обранні такого виду запобіжного заходу до теперішнього часу не зникли і продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного захід на домашній арешт, посилаючись на те, що наявність перелічених прокурором ризиків жодним чином не обґрунтована, а тримання під вартою негативно впливає на і без того слабке здоров`я обвинуваченого, якому в умовах виправної колонії не надається необхідна медичні допомога у повному обсязі. ОСОБА_9 , в свою чергу, має стійкі соціальні зв`язки та реальну можливість проживати за адресою: АДРЕСА_1 , і його дружина погоджується його утримувати, про що надала суду заяву.

Захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного захід на домашній арешт, посилаючись на те, що наявність перелічених прокурором ризиків жодним чином не обґрунтована, ОСОБА_8 має низку тяжких хронічних хвороб, і стан його здоров`я значно погіршився в умовах слідчого ізолятора. ОСОБА_8 має реальну можливість проживати за адресою: АДРЕСА_2 , і забезпечувати себе з підсобного господарства.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали клопотання своїх захисників, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, зобов`язалися належним чином виконувати всі покладені на них процесуальні обов`язки, не перешкоджати правосуддю будь-яким чином.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18 квітня 2022 року продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Обвинувачений ОСОБА_8 задля забезпечення безпеки був етапований з ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» до ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)», його доставка конвоєм до суду в теперішній час є неможливою, в зв`язку з чим було постановлено ухвалу про його участь в судовому засіданні шляхом проведення відеоконференції.

Обвинувачений ОСОБА_9 задля забезпечення безпеки був етапований з ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» до ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)», його доставка конвоєм до суду в теперішній час є неможливою, в зв`язку з чим було постановлено ухвалу про його участь в судовому засіданні шляхом проведення відеоконференції.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2022 року стосовно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 16 квітня 2022 року.

Відповідно до наказу голови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області №17-г/к від 05.04.2022 року тимчасово було призупинено роботу суду і станом на 16 квітня 2022 року суд не здійснював правосуддя, в зв`язку з чим на підставі ч. 5 ст. 615 КПК України застосований до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був визнаний таким, строк дії якого продовжений до 14 червня 2022 року.

При вирішенні клопотань про продовження та зміну запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а також ст. 12 Кримінального процесуального кодексу України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Суд вважає, що в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що кожний з обвинувачених може переховуватись від суду, що підтверджується тим, що кожний з них обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі та наслідки і ризик втечі можуть бути визнані ними менш небезпечними ніж кримінальне переслідування, та будь-яким чином незаконно впливати на свідків та потерпілого по кримінальному провадженню, які ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни показань на свою користь.

В той же час суд вважає недоведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки прокурором не конкретизовано яким саме іншим чином обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а характеризуючі дані про особу обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не свідчать про їх стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки останні раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності, мають стабільні джерела доходу, тобто відсутні підстави вважати, що вони можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 вказаної статті Закону.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 63 рішення Європейського суду з прав людини у Справі «Доронін проти України» від 19.02.2009 року суд зауважує, що згідно з пунктом 3 статті 5 зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані національними судами.

Також, в статті 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року) зазначено, що утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, та їх звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

З Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України» вбачається, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В пункті 63 рішення Європейського суду з прав людини від 27.11.2008 року по справі «Свершов проти України» (заява N35231/02) зазначено, що з пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що зі спливом певного часу саме тільки подальше існування обґрунтованої підозри не може виправдовувати позбавлення свободи і що судові органи зобов`язані навести інші підстави для подовження строку тримання під вартою (див. справи "Яблонський проти Польщі" (Jablonski v. Poland), N 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року, та "І.А. проти Франції" (I.A. v. France), N 28213/95, Reports of Judgments and Decisions 1998-VII, п. 102). До того ж такі підстави мають бути чітко сформульовані в рішеннях національних судів (див. справу "Іловецький проти Польщі" (Ilowiecki v. Poland), N 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року).

Кримінальне провадження відносно обвинувачених надійшло на розгляд Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 09.02.2022 року, підготовче засідання не проведено. У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України поблизу м. Костянтинівка Донецької області, де розташоване приміщення суду, ведуться активні бойові дії, відповідно до наказу голови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області №21-г/к від 27.04.2022 року судді цього суду здійснюють судочинство дистанційно, що значно ускладнює проведення повноцінного судового розгляду.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають низку хронічних захворювань, що підтверджується медичними документи, та мають реальну можливість проживати на території Донецької області, мають родичів, які здатні їх утримувати, або здатні утримувати себе самостійно, що підтверджується матеріалами справи.

Оцінивши в сукупності обставини, передбачені ст. 187 КПК України, враховуючи вік та стан здоров`я обвинувачених, суд дійшов висновку, що одна лише тяжкість покарання не може слугувати беззаперечною підставою для застосування до обвинувачених виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і усунення встановлених судом існуючих ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можливе й при застосуванні такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт із покладенням на кожного з них обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, суд вважає за доцільне змінити запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, поклавши на них, обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 199, 202, 205, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - відмовити.

Клопотання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю строком до 07 серпня 2022 року, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги;

2) з`являтися за викликом суду для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю строком до 07 серпня 2022 року, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 такі обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги;

2) з`являтися за викликом суду для участі в судових засіданнях, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин - завчасно повідомити про це суд;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзду в Україну.

Виконання ухвали доручити ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, Бахмутському РВП ГУНП в Донецькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2