КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року, якою зокрема обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 29 липня 2022 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Подільського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000009 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186КК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 31.05.2022 по 29.07.2022 року включно.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема особисте зобов`язання та покласти на нього певні обов`язки.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 370, 177, 184 КПК України та недотримання положень викладених у судових актах Європейського суду з прав людини, а тому вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою і невмотивованою, висновки якої не відповідають фактичним обставинам справи.
При цьому зазначає, що оскаржувана ухвала не містить обґрунтування існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і судом не зазначено чим підтверджуються доводи сторони обвинувачення, оскільки прокурором не надано будь яких копій матеріалів, які прокурор повинен був додати до клопотання, щоб обґрунтувати дане клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .
Також апелянт вказує, що сторона захисту висловлювала прохання суду, що у разі наявності все ж таки підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , то обрати особисте зобов`язання. Проте, сторона захисту не була почута судом.
Крім того, захисник зазначає, що на даний час досудове розслідування завершене, обвинувальний акт скеровано до суду, а отже ризики, які існували раніше, суттєво зменшились. Обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, та жодного разу не вчиняв дій, які б могли свідчити про його намір ухилятися від органу досудового розслідування або суду. Обвинувачений ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, має батьків, зареєстроване місце проживання в Україні, мав постійну неофіційну роботу а також має на утриманні малолітню дитину. Проте, дані відомості, які характеризують особу обвинуваченого, не були взяті до уваги судом першої інстанції.

Відповідно до положень ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу захисник ОСОБА_5 , не заявляв клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін кримінального провадження і таких клопотань від інших учасників кримінального провадження не надходило, апеляційний суд, відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі останніх.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали контрольного провадження №1-кп/758/981/22 (справа №758/3617/22) за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 та апеляційні доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, виходячи з наступного.

Згідно абзацу 2 ч.2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За змістом положень ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та максимальною санкцією якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, тому усвідомлюючи реальність та невідворотність відбування покарання у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, свідки та потерпілі судом ще не допитані, а будучи ознайомленим із матеріалами кримінального провадження та обізнаним щодо анкетних даних останніх, може безпосередньо впливати на них шляхом залякування, підкупу та шантажу з метою відмови ними від показів, наданих на досудовому розслідуванні.

Також, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд взяв до уваги відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, неодружений, зареєстрований у Луганській області, у м. Києві фактичного місця проживання не має, що також унеможливлює зміну йому запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою, оскільки не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого свідчать про неможливість застосування стосовно ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього під час розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Що стосується посилання сторони захисту на те, що у кримінальному провадженні № 0000009 стосовно ОСОБА_6 відсутнє «обґрунтоване обвинувачення», то колегія суддів вважає необхідним зазначити, що вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного/обвинуваченого з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, переглядаючи в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про обрання обвинувачену ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого особі обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також до вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів.

Посилання апелянта на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, має батьків, зареєстроване місце проживання в Україні та проживає постійно за однією адресою у м.Києві, мав постійну неофіційну роботу а також має на утриманні малолітню дитину, з урахуванням наведених в оскаржуваній ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не може бути безумовною підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

За викладеним, ухвала Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою, належним чином мотивованою, і підстав для її скасування та обрання стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, у виді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року, якою обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 31.05.2022 по 29.07.2022 року включно без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:__________________ ____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3