КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві з застосуванням відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироками суду Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року, Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року та Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 березня 2021 року.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що оскільки на момент вчинення ним кримінального правопорушення діяв так званий «Закон ОСОБА_8 », необхідно перерахувати строк його перебування під вартою в слідчому ізоляторі у період з 18 лютого 2021 року по 13 жовтня 2021 року як день за два.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16травня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в період з 11 січня 2018 року до 13квітня 2017 року.

Вироком Київського апеляційного суду від 09грудня 2020 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16травня 2018 року скасовано в частині призначеного покарання та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Зараховано у строк відбування покарання термін затримання ОСОБА_7 з 11січня 2017 року по 13 січня 2017 року та строк тримання під вартою з 13 січня 2017 року по 13 квітня 2017 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі. Строк відбуваня покарання постановлено обчислювати з дня затримання ОСОБА_7 на виконання вироку з метою направлення для відбування покарання. У решті вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року залишено без змін. Вирок Київського апеляційного суду від 09грудня 2020 рокунабрав законної сили 09 грудня 2020 року. Згідно протоколу затримання від 19 лютого 2021 року ОСОБА_7 19 лютого 2021 року затриманий на підставі звернутого до виконання зазначеного вироку Київського апеляційного суду.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_7 , затриманий 19 лютого 2021 року на підставі вироку Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року) був тимчасово залишений у ДУ «Чернігівський СІЗО» на час розгляду кримінального провадження стосовно нього за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 березня 2021 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, вчиненого згідно вироку 22 жовтня 2019 року, і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених цим та вироком Київського апеляційного суду від 09грудня 2020 року остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 19 лютого 2021 року. У строк відбування покарання зараховано ОСОБА_7 термін затримання з 11 січня 2017 року по 13січня 2017 року та строк тримання під вартою з 13 січня 2017 року по 13квітня 2017 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 18серпня 2021 року вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.
Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 березня 2021 року набрав законної сили 18 серпня 2021 року та направлений на виконання відповідно до розпорядження Бобровицького районного суду Чернігівської області 15 вересня 2021 року.
Таким чином, судом дотримано норми чинного законодавства при зарахуванні ОСОБА_7 у строк покарання усі строки його попереднього ув`язнення.

Зокрема, ОСОБА_7 зараховано строк тримання його під вартою з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі у період з 11 січня 2017 року до 13 квітня 2017 р. та як строк відбування покарання за вироком Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року з 19 лютого 2021 року - часу його фактичного затримання.
При цьому слід зазначити, що згідно вироку Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 , запобіжний захід стосовно нього до набрання вироку законної сили не обирався. Таким чином, він будучи засудженим тимчасово перебуваючи у ДУ «Чернігівський СІЗО» відбував покарання згідно вироку Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року. Остаточне покарання за вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29 березня 2021 року призначено за сукупністю кримінальних правопорушень, тобто відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, з зазначенням початку відбування покарання з 19 лютого 2021 року та зарахуванням у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення з 11 січня 2017 року до 13 квітня 2017 року.

Ті обставини, що кримінальне правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_7 перебував під вартою з 18 лютого 2021 року по 13 жовтня 2021 року було вчинене на час дії Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», не можуть бути підставою для перерахування строку попереднього ув`язнення у зазначений період, як день за два, оскільки положення вказаного Закону стосуються безпосереднього перебування особи під вартою, а не часу вчинення кримінального правопорушення.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2022 року у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, без зміни.
Ухвала Київського апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

_____________________ _____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3