ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА

м. Фастів Київська область 21 липня 2022 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк, що виразилось у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся з скаргою до суду на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк, що виразилось у неповерненні тимчасово вилученого майна, посилаючись на те, що в провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000388, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В ході проведення досудового слідства працівниками поліції, під час огляду місця події у березні 2022 року вилучений автомобіль «Mercedes Benz державний номерний знак НОМЕР_1 що належить свідку ОСОБА_4 . Після вилучення автомобіля жодної інформації щодо накладення арешту на вказане майно та звернення слідчого до суду з клопотанням про надання дозволу про проведення обшуку, останній не отримав. Вважає, що слідчим здійснено бездіяльність з неповернення тимчасово вилученого майна. Просить визнати бездіяльність слідчого не звернення до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на обшук автомобіля та клопотання про арешт вказаного майна та зобов`язати сторону обвинувачення вчинити дії повернути тимчасово вилучене майно.

Скаржника та його представник в судовому засідання не з`явилися, надали письмову заяву де вимоги скарги підтримали та просили їх задовольнити, просили справу слухати у їх відсутність.

Прокурор, слідчий в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили.

Згідно ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є першкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги, прихожу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора в тому числі у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При розгляді справи встановлено, що в провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000388 від 18.03.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Згідно з приписом ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2022 року (справа № 1-кс/381/259/22) клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000388 від 18.03.2022 повернуто прокурору для усунення недоліків та встановлено строк в сімдесят дві години для їх усунення.

За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення вимог скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 39, 234-236, 303, 306, 307, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Зобов`язати слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області повернути тимчасово вилучене майно під час огляду місця події у березні 2022 року - автомобіль «Mercedes Benz державний номерний знак НОМЕР_1 що перебував у користуванні ОСОБА_4 .

Ухвала в порядку ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1