Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/372/21
номер провадження 1-кп/368/77/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2022 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий суддя: ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

ОСОБА_3

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 2 ст. 121 КК України, яке 17.02.2021 року внесено до ЄРДР за № 0000051 від 17.02.2021 у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Київ, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, місця реєстрації не має, фактична адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.11.2009 року Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочинів, які передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням положень ст. 70 КК України, та було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років позбавлення волі та додаткове покарання у виді конфіскація 1/2 частини майна;

- згідно Ухвали Верховного суду України від 17.08.2010 року вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 23.11.2009 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд в новому складі суду;

- 27.02.2012 року Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочинів, які передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням положень ст. 70 КК України, та було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років;
Звільнений 11.06.2014 року з місць позбавлення волі (Шосткінська ВК Сумської області (№66)) згідно ухвали Шосткинського районного суду Сумської області від 03.06.2014 року на підставі п. а ст. 4 Закону України «Про амністію в 2014 році», (невідбутий термін покарання у виді позбавлення волі, - 1 рік 8 місяців 7 днів).

- 24.02.2015 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Звільнений 11.06.2019 року з місць позбавлення волі (Бучанська ВК Київської області (№85) по повному відбуттю призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 21.04.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (тяжкого злочину), який передбачено:
- ч. 2 ст. 121 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, -
- відносно якого в рамках даного кримінального провадження під час судового слухання справи обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та на підставі ухвали суду від 15.09.2022 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12.11.2022 року, включно, -

- за участі сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:
Прокурор - ОСОБА_5
ОСОБА_6
ОСОБА_7
ОСОБА_8

- сторона захисту:
Обвинувачений - ОСОБА_4 .
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 .

Інші учасники судового провадження:
Свідки - ОСОБА_10
ОСОБА_11
ОСОБА_12
ОСОБА_13
ОСОБА_14
ОСОБА_15
ОСОБА_16
ОСОБА_17 , суд, -

В С Т А Н О В И В :
Суд, ретельно перевіривши докази по кримінальному провадженню, оцінивши докази на підставі ст. 94 КПК України з точки зору їх об`єктивності, належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку щодо ухвалення обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_4 , обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 2 ст. 373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно, даний обвинувальний вирок у відношенні ОСОБА_4 ухвалено за наявності таких підстав:
1) дійсно, вчинене кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 121 КК України;
2) доведено, що кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, яке відбулося 15.02.2021 року, орієнтовно 20 годині, та в якому обвинувачується ОСОБА_4 , вчинене саме ОСОБА_4 ;
3) доведено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 , які мали місце 15.02.2020 року оріентовно о 20 годині, міститься склад злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.
Суд зазначає, що доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим покладається на сторону обвинувачення.
Проте, під час судового слухання справи сторона захисту, - обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, - адвокат ОСОБА_9 ніяким чином не спростовували невинуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, по якому йому пред`явлено обвинувачення стороною обвинувачення, і тому обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим у повній відповідності з Законом, так як суд вважає, що сторона обвинувачення, - зокрема, прокурор, в судовому засіданні на підставі комплексу доказів у кримінальному провадженні, які були зібрані під час досудового слідства органом досудового розслідування, - довела належним чином винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, з урахуванням положень ст.17 КПК України.
Слід зазначити, що положення ст. 17 КПК України закріплює одне з найважливіших положень демократичної, правової держави, що знайшло своє відображення у ст. 62 Конституції України, у п. 1 ст. 11 ЗДПЛ, п. 2 ст. 6 КЗПЛ, п. 2 ст. 14 МПГПП, принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню чи ув`язненню будь яким чином, ч. 2 ст. 2 КК України,- презумпцію невинуватості.
При цьому сторона обвинувачення, - прокурор, - в судовому засіданні належними та допустимими доказами довела винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.
Підстав для ухвалення виправдовувального вироку у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 з урахуванням аналізу доказів, наданих стороною обвинувачення, - немає, тому в даному випадку суд постановлює обвинувальний вирок, по якому обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, та, відповідно, призначити покарання у повній відповідності з положеннями КК України.
В даному випадку суд вважає, що органами досудового слідства всебічно, повно і неупереджено було досліджено обставини кримінального провадження, виявлено обставини, які викривають обвинуваченого ОСОБА_4 , також встановлено, що відсутні обставини, які виправдовують обвинуваченого, виявлено інші обставини вчиненого злочину, надано їм належну правову поведінку, в ході розслідування прийнято законні та неупереджені процесуальні рішення на підставі ст. 9 КПК України.
При винесенні даного вироку судом було вирішено питання, які зазначені в ст. 368 КПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, які свідчать про той факт, що мало місце діяння, яке слід кваліфікувати як вчинення тяжкого злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, та у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
- так, в судовому засіданні судом встановлено наступні фактичні обставини справи:
- 15 лютого 2021 року орієнтовно о 20 годині обвинувачений ОСОБА_4 перебував у спальній кімнаті будинку, який розміщено за адресою: АДРЕСА_2 , - за місцем фактичного проживання.

В цій же кімнаті перебувала рідна мати обвинуваченого, - ОСОБА_18 .

В цей час між обвинуваченим ОСОБА_4 та його матір`ю, - ОСОБА_18 на грунті довготриваючих побутових негараздів, та, як наслідок, - неприязних відносин, - виникла словесна сварка, в ході якої у обвинуваченого ОСОБА_4 виник змішаний (прямий, - на заподіяння тілесних ушкоджень, невизначений, - на ступінь тілесних ушкоджень) умисел на заподіняння тілених ушкоджень ОСОБА_18 .

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання тяжких наслідків (з огляду на кількість нанесених тілесних ушкоджень), наніс чисельні удари руками та ногами по тілу ОСОБА_18 (по голові, тулубу, руках, ногах), та спричинив їй наступні тілесні ушкодження:

- косовертикальна майже лінійна рана забійного характеру в зовнішньому відділі тім`яно-потиличної ділянки зліва;

- невеликих розмірів майже вертикальна звивисто-лінійна рана забійного характеру в зовнішньому відділі тім`яно-потиличної ділянки зліва;

- обширна невизначеної форми нерівномірна синцевість на всьому протязі лобної з обох боків і в передньому відділі лівої скроневої ділянках;

- нерівномірно виражена синцевість в очнично-вилично-скронево-білявушній ділянці справа (в її межах - численні вогнищево-зливні внутрішньошкірні крововиливи на обох повіках правого ока та чотири невизначеної форми садна, хаотично розташовані у зовнішній половині нижнього краю правої очниці, лобно-скроневій і виличній ділянках);

- невизначеної форми синець у правій щічній ділянці;

- невизначеної форми синець у ділянці носа; обширний невизначеної форми синець на всьому протязі лівої половини обличчя справа (в її межах численні різноманітних розмірів внутрішньошкірні крововиливи на обох повіках лівого ока та у щічно-верхньощелепній ділянці зліва), з переходом на підщелепну ділянку і верхню третину шиї зліва, завушну і шийно-потиличну ділянки зліва;

- косогоризонтальна майже лінійна рана забійного характеру в правій носо-губній складці; - косогоризонтальна лінійно-звивиста рана забійного характеру на верхній губі по серединній лінії;

- не менше 12-ти невеликих невизначеної форми саден та численні внутрішньошкірні крововиливи, хаотично розташовані на верхній і нижній губах на всьому їх протязі;

- дві рани забійно-рваного характеру на внутрішній поверхні верхньої губи справа і зліва; - рана забійно-рваного характеру на внутрішній поверхні нижньої губи справа;

- численні вогнищево-зливні крововиливи під слизові оболонки на внутрішніх поверхнях обох губ;

- обширний крововилив під слизову оболонку лівої щоки;

- крововиливи у сполучні оболонки обох очей (справа дрібні, зліва вогнищеві);

- вогнищеві крововиливи по обох краях язика (сліди прикусу зубами);

- два невизначеної форми синці у проекціях рукоятки і тіла грудини;

- невизначеної форми синець у середній третині правої підключичної ділянки;

- невизначеної форми синець у верхньо-внутрішньому відділі лівої грудної залози;

- невеликий невизначеної форми синець у нижній третині грудної клітки по передньо-пахвовій лінії справа;

- невизначеної форми синець по ходу гребеня крила тазової кістки справа (в межах якого невелике невизначеної форми садно);

- невизначеної форми синець у міжлопатковій ділянці зліва;

- невизначеної форми нерівномірний синець у верхньо-зовнішньому відділі лівої лопаткової ділянки, з переходом на задню поверхню плечового суглобу (з внутрішньошкірним крововиливом);

- великих розмірів невизначеної форми нерівномірно виражений синець на боковій і задньо-боковій поверхнях тулубу зліва, на рівні нижньої третини грудної клітки і всього живота (в межах якого вогнищево-зливний внутрішньошкірний крововилив);

- невизначеної форми синець у проекції гребеня крила тазової кістки зліва;

- невизначеної форми вертикально видовжений синець на зовнішніх поверхнях правого плечового суглобу та прилеглої частини плеча (в межах якого невизначеної форми внутрішньошкірні крововиливи);

- обширний невизначеної форми синець на всьому протязі правого плеча і правого ліктьового суглобу по їх задніх і бокових поверхнях (в межах якого ділянка внутрішньошкірних крововиливів на зовнішній поверхні плеча у верхній третині);

- майже вертикальне дугоподібне садно на задній поверхні правого передпліччя у верхній половині;

- невизначеної форми синець на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині;

- невизначеної форми синець на тильних поверхнях правої кисті та основних фаланг 2,3-го її пальців;

- невизначеної форми синець (із внутрішньошкірними крововиливами) на верхній поверхні лівого плечового суглобу;

- невизначеної форми синець (із внутрішньошкірними крововиливами) на зовнішній поверхні плечового суглобу і верхньої частини плеча зліва;

- невизначеної форми синець на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині (в межах якого вертикально видовжене здвоєне садно);

- два невизначеної форми синці на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині;

- невизначеної форми синець на зовнішній і задній поверхнях нижньої половини плеча і ліктьового суглобу зліва;

- чотири невизначеної форми садна на задньо-внутрішній і задній поверхнях лівого ліктьового суглобу;

- невизначеної форми синець на внутрішній поверхні лівого передпліччя, на межі середньої і нижньої третин;

- невизначеної форми синець у суміжних ділянках задньої поверхні передпліччя та тильної поверхні зап`ястку зліва;

- невизначеної форми синець та невелике поверхневе садно на тильній поверхні лівої кисті;

- загалом чотири невизначеної форми синці - на передньо-внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині, на внутрішній і передній поверхні правого колінного суглобу, на тильно-зовнішній поверхні правої стопи;

- невизначеної форми невелике садно на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній чверті великовогнищеві крововиливи у тканини грудної стінки справа: відповідно передньо-боковій і боковій поверхням грудної клітки у верхній і середній третинах та боковій і задній поверхням у середній і нижній третинах;

- обширний крововилив у тканини грудної стінки зліва, відповідно передньо-боковій, боковій і задній поверхням грудної клітки в середній і нижній третинах;

- вогнищевий крововилив у підшкірну жирову клітковину в проекції верхньої половини тіла грудини;

- численні переломи ребер справа:

- 3-4-го ребер близько середньо-ключичної лінії, однотипні, повні, згинального характеру; - 5-го ребра близько середньо-ключичної лінії, неповний, згинального характеру;

- 7-го ребра по передньо-пахвовій лінії, повний, навкісний, фрагментований, змішаного характеру;

- 8-го ребра по середньо-ключичній лінії, повний, розгинального характеру;

- 8-го ребра по передньо-пахвовій лінії, неповний, розгинального характеру;

- 8-10-го ребер близько задньо-пахвової лінії, однотипні, повні, змішаного характеру;

- 10-го ребра близько передньо-пахвової лінії, повний, змішаного характеру;

- 10-11-го ребер справа, від задньо-пахвової до лопаткової ліній, однотипні, повні, змішаного характеру;

- численні переломи ребер зліва:
- 5-6-го ребер, подвійні, близько передньо-пахвової та середньо-пахвової ліній, повні, згинального і розгинального характеру (два переломи по середньо-пахвовій лінії супроводжуються розривами пристінкової плеври);

- 6-7-го ребер по біляхребтовій лінії, однотипні, повні, навкісного згинального характеру; - 9-го ребра в ділянці пахвових ліній, неповний, згинального характеру;

- 11-го ребра між передньо- і середньо-пахвовими лініями, повний, фрагментований;

- поперечний перелом тіла грудини на рівні 3-го міжребер`я, повний, згинального характеру;

- розриви легеневої плеври і зовнішніх шарів тканини легені у прикореневій ділянці верхньої долі лівої легені;

- розрив легеневої плеври з її відривом від тканини легені у прикореневій ділянці нижньої долі лівої легені;

- скупчення повітря в лівій плевральній порожнині (лівобічний пневмоторакс);
- незначний крововилив у ліву плевральну порожнину;

- скупчення величезної кількості пухирців повітря у підшкірній жировій клітковині (різко виражена підшкірна емфізема) відповідно: передній поверхні правого плечового суглобу, нижній половині шиї по передній і бокових поверхнях, надключичним, ключичним і підключичним ділянкам на всьому протязі з обох боків, верхньо-внутрішній половині правої грудної залози, всій ділянці грудини, верхній половині лівої грудної залози, лівій половині грудної клітки на всьому протязі по передньо-боковій, боковій і задній поверхнях (з переходом на ділянку живота зліва на всьому протязі та на задню поверхню тулубу в поперековій ділянці і у верхньому відділі сідничної ділянки зліва, а також на ліву верхню кінцівку на всьому її протязі до рівня 2-5-го п`ястково-фалангових суглобів);

- скупчення помірної кількості пухирців повітря у підшкірній жировій клітковині (помірно виражена підшкірна емфізема) відповідно боковій та переважно задньо-боковій поверхням грудної клітки справа в її нижній третині; скупчення величезної кількості пухирців повітря у жировій клітковині межистіння (різко виражена емфізема межистіння) обширні невизначеної форми, дотично-суцільного характеру крововиливи у м`які покриви голови: в лобній ділянці з обох боків, у передніх половинах лівої скроневої та тім`яної з обох боків ділянок, у скронево-тім`яно-потиличній ділянці зліва (в межах яких не менше чотирьох більше виражених зон: у лобно-тім`яній і скронево-тім`яній ділянках справа, в тім`яній ділянці посередині, в скронево-тім`яно- потиличній ділянці зліва).

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_18 , тілесні ушкодження, які відповідно до правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 року, - відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_18 від отриманих травм померла.

Відповідно до висновку експерта №16/13 від 15.04.2021 причиною смерті ОСОБА_18 є: закрита травма грудної клітки, множинні двобічні переломи ребер і перелому грудини, розривів пристінкової плеври зліва, розривів легеневої плеври і тканини лівої легені - яка призвела до розвитку лівобічного напруженого пневмотораксу та легенево-серцевої недостатності.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини перебувають у прямому причинно- наслідковому зв`язку зі смертю потерпілої ОСОБА_18 . Відповідно до висновку експерта №37/13 від 19.04.2021 виявлені у ОСОБА_18 тілесні ушкодження могли утворитися в результаті нанесення потерпілій численних ударів руками та переважно, ногами.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України, - як умисні, протиправні дії, які виразилися в заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, та які є підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого.
Так, згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Отже, підставою кримінальної відповідальності є вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння (кримінального правопорушення), яке містить склад злочину, передбаченого КК України, а саме, склад злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, тобто, при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок), і суб`єктивних (суб`єкт, вина, мотив, мета) ознак, які характеризують суспільно небезпечне діяння обвинуваченого як злочин, відповідно, сукупність таких ознак має назву «склад злочину».
Відповідно, кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_4 піддатися осуду з боку держави України і бути покараним, у повній відповідності з Законом.
Такий обов`язок виник з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення (тяжкого злочину), який передбачений ч. 2 ст. 121 КК України і створює тим самим кримінальні правовідносини між ОСОБА_4 і державою Україна.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Суб`єкт злочину, - це фізична особа, якій до моменту вчинення злочину виповнилося 16 років, а за вчинення окремих, визначених в законі злочинів 14 років.
Згідно ч. 1 ст. 6 КК України особи, які вчинили злочини на території України, підлягають кримінальній відповідальності за КК України.
Отже, територіальний принцип просторової дії кримінального закону України сформульований в ч. 1 ст. 6 КК України.
Відповідно, особами, які вчинили злочин на території України, можуть бути громадяни України, іноземці, які не користуються правом особистої недоторканості і дипломатичного імунітету, а також особи без громадянства.
Судом встановлено, що обмежень, які вказані вище, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який є громадянином України, - немає, відповідно, - обвинувачений ОСОБА_4 може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за Законом України, тобто, - може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.
Далі, обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України (склад злочину):
В даному випадку об`єктом є здоров`я та життя іншої людини, в даному випадку, - здоров`я ОСОБА_18 , яка внаслідок отриманих тілесних ушкоджень померла.
Суд в даному випадку звертає на велику кількість тілесних ушкоджень, які були нанесені обвинуваченим ОСОБА_4 , що, на думку суду, - свідчить про існування довготривалих неприязних відносин між обвинуваченим ОСОБА_4 та загиблою ОСОБА_18 , що і підтвердилося в судовому засіданні належними та допустимими доказами, - показаннями свідків.
Об`єктивна сторона складу злочину, - дії обвинуваченого ОСОБА_4 , спрямовані на умисне, протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_18 .
Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 121 КК України є злочином з матеріальним складом, та на підставі положень ст. 12 КК України він відноситьтся до категорії тяжких.
Об`єктивну сторону злочину утворюють:

а) діяння (дія чи бездіяльність).

В даному випадку діяння обвинуваченого ОСОБА_4 мало вираз у нанесенні чисельних тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , внаслідок яких сталася її смерть.

б) злочинний наслідок у вигляді тяжкого тілесного ушкодження.

В даному випадку злочинним наслідком дій обвинуваченого ОСОБА_4 стало отримання ОСОБА_18 тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя ОСОБА_18 в момент заподіяння, а внаслідок отримання яких ОСОБА_18 померла, - що підтверджується висновками судово медичних експертиз, які були досліджені в судовому засіданні.

в) причиновий зв`язок між діянням і наслідком.

В даному випадку причиновий зв`язок між отриманими тілесними ушкодження ОСОБА_18 та її смертю встановлено висновками судово медичних експертиз, які були досліджені в судовому засіданні.

Кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення (тяжкого злочину), яке передбачене ч. 2 ст. 121 КК України в даному випадку, - є нанесення тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого.
Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення (тяжкого злочину), яке передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, - характеризується двома формами вини:

- умислом (прямим або непрямим) щодо тяжкого тілесного ушкодження;

- необережністю (злочинною самовпевненістю або злочинною недбалістю) щодо смерті.

Кваліфікація дій винної особи за ч. 2 ст. 121 КК Українизастосовується і в тому випадку, коли смертельний наслідок, що перебуває у причиновому зв`язку з умисним тяжким тілесним ушкодженням, не був усунутий втручанням лікарів, хоча й міг бути ними усунутий.

Необхідною умовою застосування розглядуваної норми є наявність необережної вини щодо факту смерті потерпілого. Якщо така вина відсутня (винний не передбачав і не повинен був чи не міг передбачити настання смерті), настання цього результату не може розцінюватись як кваліфікуюча ознака умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Суд зазначає, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, необхідно відмежовувати від умисного вбивства (ст. 115 КК України) та вбивства через необережність (ст. 119 КК України).

Вказівки щодо розмежування розглядуваного злочину та умисного вбивства містяться в п. 22 постанови ПВСУ від 7 липня 2003 р. № 2, де, зокрема, зазначено наступне: Для відмежування умисного вбивства від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має".

Слід зазначити, що замах на вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом, коли винний передбачав настання смерті потерпілого і бажав цього, але такі наслідки не настали з незалежних від його волі обставин.

В даному випадку (з огляду на обставини, встановлені в судовому засіданні), суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України є правильною, а тому його дій не повинні кваліфікуватися, як замах на вбивство, чи вбивство, чи вбивство з необережності, так як в даному випадку суд вважає, що у обвинуваченого ОСОБА_4 був змішаний умисел (прямий на нанесення тілесних ушкоджень, невизначений на ступінь тяжкості тілесних ушкоджень) на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , а також має необережна форма вини ОСОБА_19 (злочинна недбалість) щодо настання злочинного наслідку у виді смерті ОСОБА_18 .

Суд наголошує на тій обставині, що в судовому засіданні з показань свідків було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово здійснював акти насильства в сім`ї щодо своєї матері ОСОБА_18 , внаслідок яких ОСОБА_18 ходила з побоями, які помічали сторонні особи, - мешканці села та друзі загиблої, близька особа.

Під час нанесення побоїв ОСОБА_18 обвинувачений ОСОБА_4 наносив удари по голові, тулубу, руках, ногах, внаслідок чого ОСОБА_18 мала видимі тілесні ушкодження у виді синців та гематом.

Відповідно, суд вважає, що і в даному випадку, - обвинувачений ОСОБА_4 , наносячи тілесні ушкодження ОСОБА_18 , - байдуже ставився до ступеню тілесних ушкоджень, які він нанесе, та необережно ставився до того факту, що внаслідок таких чисельних тілесних ушкоджень може статися смерть його матері, - ОСОБА_18 .

Суб`єктом злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України є фізична, осудна особа, якій на момент вчинення злочину виповнилося 14 років.

Обвинувачений ОСОБА_4 є суб`єктом злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, так як на момент вчинення злочину є повнолітнім, є осудною особою (що підтверджується висновком судово психіатричної експертизи).

Незважаючи на обставини, які достеменно встановлені в судовому засіданні шляхом дослідження письмових доказів та допиту свідків, - в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (тяжкого злочину), який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України не визнав та відмовився надавати будь які показання по суті справи.
Так, після роз`яснення судом обвинуваченому ОСОБА_4 положення ст. 18 КПК України та ст. 63 Конституції України, - він скористався своїм правом, та відмовився давати показання по суті справи.
Також обвинувачений ОСОБА_4 фактично відмовився від участі в судових дебатах та останнього слова, зазначивши, що йому немає чого розповісти по факту смерті його матері.
Крім того, - виявив глибоке занепокоєння тим, що він, як невинна особа, - довго тримається під вартою без належних на то підстав.
Зазначив також, що у сторони обвинувачення відсутні будь які докази на підтвердження його вини у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, і, відповідно, - обвинувачення ні на чому не грунтується.
Його позиція грунтується на тому, що тілесні ушкодження його матері міг нанести хтось із односельців.
Суд критично оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на наступне.
Перш за все, - суд звертає увагу на цинізм самої особи обвинуваченого ОСОБА_4 , його апатичність до оточуючих, зокрема, - до близьких.
Свою позицію суд обгрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_4 з моменту затримання (з лютого 2021 року) і по даний час постійно знаходиться під вартою, проте, за весь цей час обвинувачений ОСОБА_4 жодного разу не висловив суму чи жалю щодо смерті його матері, - ОСОБА_18 , не зазначав при слуханні клопотання, що при можливій зміні запобіжного заходу, та, відповідно, при його звільненні з під варти, - він має намір відвідати могилу матері, так як не був навіть на похоронах.
Також не висловлював сум з приводу того, що позбавлений спілкуватися з своїми рідними (сестрами), що має намір владнати з близькими взаємовідносини, які мають надзвичайно різкий відтінок з огляду на ту обставину, що всі рідні обвинуваченого ОСОБА_4 вважають саме обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у смерті ОСОБА_18 .
Вся позиція захисту обвинуваченого ОСОБА_4 під час слухання кримінального провадження лише зводиться до того, що йому необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, щоб він міг нормально себе почувати, та до того, що ніяких доказів на підтвердження його вини в сторони обвинувачення немає, а тому, знову ж таки, - його тримають безпідставно.
З огляду на обставини справи, досліджені в судовому засіданні, позицію обвинуваченого суд оцінював з точки зору відповідності об`єктивним обставинам справи, з точки зору дотримання вимог розумності, логічності, достовірності та повноти.
Проте, суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 не відповідають вищевказаним критеріям.
Так, суд критично відноситься до позиції обвинуваченого ОСОБА_4 щодо того, що тілесні ушкодження його матері ( ОСОБА_18 ) могли нанести інші особи, але не він.
Суд критично відноситься до такого твердження обвинуваченого ОСОБА_4 , адже з належних та допустимих доказів (показань свідків, які наведені в тексті вироку в повному обсязі) судом встановлено, що померла ОСОБА_18 , хоча і вела дещо маргинальний спосіб життя (часто зловживала алкогольними напоями), проте, - за життя була не конфліктна, ворогів в неї не було, заборгованості перед будь якими особами не було, серед мешканців села користувалася не авторитетом, але повагою.
Більше того, - незважаючи на свій стиль життя, ОСОБА_18 , хоча і неофіційно, проте, - працювала (прибирала територію біля сільської ради), відповідно, отримувала доходи законним шляхом, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася, окрім того, - по місцю проживання характеризувалася як добра, чуйна людина, проте, з однією лише вадою схильність до зловживання алкоголем.
Відповідно, з огляду на обставини справи, встановлені в судовому засіданні, - суд поза розумним сумнівом вважає, що тілесні ушкодження ОСОБА_18 наніс саме її син обвинувачений по справі ОСОБА_4 , а не якісь сторонні особи.
Отже, суд розцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_4 критично, тобто, як така, яка не відповідає об`єктивним обставинам справи, та, відповідно, - суперечить іншим доказам по справі (які судом буде наведено нижче), та ввжає таку позицію такою, яка суперечить вимогам об`єктивності, розумності, логічності, та, відповідно, суд оцінює таку позицію обвинуваченого ОСОБА_4 як лінію захисту від визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, та, відповідно, - як спосіб уникнути покарання за вчинення тяжкого злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.
Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, його вина в повному обсязі доведена іншими доказами, які були надані суду в судовому засіданні стороною обвинувачення, а саме, - письмовими доказами, показаннями свідків:

- згідно картки первинного обліку інформації, зареєстровано в ЄО за № 763 від 16.02.2021 року, (Том № 1, а.с., 194):
- Фабула ЄО 16.02.2021 о 15:45 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.02.2021 о 15:44 за адресою: АДРЕСА_2 побили ОСОБА_20 її син ШМД виїхало, номер сусідки НОМЕР_1 , заявник ОСОБА_21 .

Подія НОМЕР_2 .

Домашнє насильство Дата скоєння: 16.02.2021 15:44:00.

Зміст побили ОСОБА_20 її син ШМД виїхало номер сусідки .

Заявник ОСОБА_21 (з органів охорони здоров`я)

Місце скоєння АДРЕСА_2 ;

- згідно картки первинного обліку інформації, зареєстровано в ЄО за № 767 від 17.02.2021 року, (Том № 1, а.с., 193):
- Фабула ЄО, - 17.02.2021 о 00:20 надійшло повідомлення зі служби НОМЕР_3 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 о 00:19 за адерсою: АДРЕСА_2 , померла ОСОБА_18 , 52 роки, вчора її побив син, є травми.

Подія 102 № 67409569.

Виявлення опізнаного трупа Дата скоєння: 17.02.2021 00:19:00.

Зміст: померла ОСОБА_18 , 52 роки, вчора її побив син, є травми, за місцем реєстрації.

Заявник 360 Кунічев (з органів охорони здоров`я).

Місце скоєння: АДРЕСА_2 ;

- згідно витягу з ЄРДР № 0000051 від 17.02.2021 року, (Том № 1, а.с., 183 - 184):
Дата надходження заяви 17.02.2021 року.

За усною заявою.

Дата та час внесення відомостей в ЄРДР - 17.02.2021 14:28:36

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 121 КК

Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення:

- Встановлено, що 15 лютого 2021 року приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання тяжких наслідків, під час словесної сварки із потерпілою ОСОБА_18 , яка являється його матір`ю, наніс не менше 4 ударів ногами в область передньої частини грудної клітки останньої. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_18 від отриманих травм померла. Причиною смерті ОСОБА_18 стала закрита травма грудної клітки, множинні двобічні переломи ребер. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_18 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, множинні двобічні переломи ребер, що відповідно до правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння;

- згідно витягу з ЄРДР № 0000051 від 17.02.2021 року, (Том № 1, а.с., 185 - 186):
Дата надходження заяви 17.02.2021 року.

За усною заявою.

Дата та час внесення відомостей в ЄРДР - 17.02.2021 14:28:36

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 121 КК

Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення:

- 17.02.2021 зі спецлінії 102 надійшло повідомлення від фельдшера ЕМД про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 померла ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Виїздом СОГ на місце події труп ОСОБА_18 з видимими тілесними ушкодженнями направлено в морг Кагарлицької ЦРЛ для проведення розтину та встановлення причини смерті;

- згідно витягу з ЄРДР № 0000051 від 17.02.2021 року, (Том № 1, а.с., 187):
Дата надходження заяви 17.02.2021 року.

За усною заявою.

Дата та час внесення відомостей в ЄРДР - 17.02.2021 14:28:36

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 121 КК

Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення:

17.02.2021 зі спецлінії 102 надійшло повідомлення від фельдшера ЕМД про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 померла ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Виїздом СОГ на місце події труп ОСОБА_18 з видимими тілесними ушкодженнями направлено в морг Кагарлицької ЦРЛ для проведення розтину та встановлення причини смерті;

Отже, що стосується карток первинного обліку інформації та витягів з ЄРДР, - вони, звісно, - не є прямими доказами на вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - це є лише процесуальні документи, які засвідчують процесуальний рух кримінального провадження, а саме, - його початок (з моменту внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР), проте, відомості, які містяться в таких відомостях, - мають все ж значення для винесення законного, обгрунтованого вироку в даному кримінальному провадженні, адже з них можливо встановити дату внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, орієнтовний час вчинення кримінального правопорушення, місце вчинення кримінального правопорушення, орієнтовні наслідки вчиненого кримінального правопорушення.

Окрім того, у витязі з ЄРДР міститься посилання на те, що заявником про смерть потерпілої (що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України), зокрема, - був лікар ЕМД, який є свідком в даному кримінальному провадженні, та який допитаний судом, та свідчення якого входять в об`єм підстав для винесення обвинувального вироку, відповідно, - суд досліджував всі обставини справи в даному кримінальному провадженні в їх поєднанні та взаємозв`язку, так як показання сідка, - лікаря ЕМД та його повідомлення про смерть потерпілої в подальшому були підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які були надані стороною обвинувачення (прокурором).

- згідно протоколу огляду місця події від 17.02.2021 року, (Том № 1, а.с., 195 198):

- місцем огляду є домогосподарство, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_2 .

Дане домогосподарство належить померлій ОСОБА_18 .

Під час огляду домогосподарства, зокрема, при огляді житлового будинку, в одній із кімнат на дивані виявлено труп ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При огляді трупа встановлено, що труп одягнений, на одежі містяться плями бурого кольору, зовні схожі на плями крові. Обличчя трупа в значних садинах та синцях, під правим та лівим оком гематоми. На обличчі трупа видні подряпини та незначна кількість крові.

З даного доказу вбачається, що ОСОБА_18 була виявлена померлою в себе по місцю проживання, що на її тілі були виявлені чисельні тілесні ушкодження, орієнтовно, - від побоїв, що і було підтверджено в подальшому під час проведення судово медичних експертиз;

- згідно протоколу огляду місця події від 17.02.2021 року, (Том № 1, а.с., 204):

- місцем огляду є домогосподарство, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_2 .

Дане домогосподарство належить померлій ОСОБА_18 .

Під час даного огляду місця події слідчим було вилучено речі, на яких містилися сліди плям бурого кольору, зовні схожих на кров;

- згідно протоколу огляду трупа від 17.02.2021 року, складеного слідчим СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, та фототаблиці до нього (яка складається з 6 ти світлин), (Том № 1, а.с., 212 218):

- оглядався труп ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився в приміщенні моргу Кагарлицької ЦРЛ за адресою: Київська область, м. Кагарлик, вул. Паркова, 10.

З даного огляду вбачається, що за життя ОСОБА_18 отримала чисельні травми, які розташовані по всьому тілу;

- згідно лікарського свідоцтва про смерть № 13 (остаточне) від 18 лютого 2021 року, складеного завідувачем Кагарлицького районного відділення СМЕ, (Том № 1, а.с., 222):

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце смерті вдома, за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стайки.

На підставі розтину трупа визначена послідовність патологічних процесів (станів), які призвели до смерті, та встановлена така причина смерті:

- легенево серцева недостатність;

- ушкодження лівої легені, напружений пневмоторакс;

- множинні двобічні переломи ребер;

- закрита травма грудної клітки.

Патологічні стани, що зумовили безпосередню причину смерті, - легенево серцева недостатність, ушкодження лівої легені, напружений пневмоторакс, множинні двобічні переломи ребер.

Основна причина смерті закрита травма грудної клітки.

З даного доказу вбачається причина смерті ОСОБА_18 , а саме, - нанесення тілесних ушкоджень;

- Згідно повідомлення завідувача Кагарлицького районного відділення судово медичної експертизи на ім`я Начальника СВ ВП № 1 (з обслуговування м. Ржищева та Кагарлицького району) Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, (Том № 1, а.с., 223):

- На підставі «Направлення» слідчого СВ відділення поліції №1 (з обслуговування м. Ржищева та Кагарлицького району) Обухівського ВП л-та поліції ОСОБА_22 від 17.02.2021 р, (за реєстрацією в ЖЄО від 17.02.2021 р. о 00 год. 45 хв.), у Кагарлицькому районному відділенні судово-медичної експертизи судово-медичним експертом КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи», завідувачем Кагарлицького районного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_23 , розпочате судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_24 , 1968 р.н„ зі складанням «Висновку експертного дослідження» № 13.

За результатами дослідження 18.02.2021 р. буде видане «Лікарське свідоцтво про смерть» із зазначенням:

- основної причини смерті * (остаточне, попереднє), - закрита травма грудної клітки: множинні двобічні переломи ребер.

- категорії смерті *: - насильницька.

- у разі зміни попередньої або остаточної причини смерті та категорії смерті після отримання лабораторних (судово-медичних) досліджень. Вас буде проінформовано додатково.

- наявність тілесних ушкоджень: так.

З даного доказу вбачається, що смерть ОСОБА_18 настала внаслідок нанесення тяжких тілесних ушкоджень, і що, відповідно, - смерть ОСОБА_18 була насильницькою;

- Згідно відеозапису, який долучено до матеріалів кримінального провадження поліцейським ОСОБА_13 , (Том № 1, а.с., 231):

- з даного відеозапису перш за все вбачається, в якому стані перебувала ОСОБА_18 на той момент, коли до неї за викликом сусідки прибули працівники поліції та медичні працівники.

Суд наголошує, що виклик був саме на насильство в сім`ї.

Окрім того, з даного доказу вбачається, що ОСОБА_18 , яка, судячи з відеозапису, - перебувала в тяжкому фізичному стані, на запитання працівника поліції відмовляється госпіталізуватися та відмовляється писати заяву в поліціїю на ОСОБА_4 за те, що він її так побив.

З огляду на обставини справи, досліджені в судовому засіданні, зокрема, - показання свідків, - ОСОБА_18 відмовилася писати заяву з огляду на ту обставину, що ОСОБА_4 , який наніс їй тілесні ушкодження, - є її сином, а тому вона не бажала, щоб ОСОБА_4 притягали до кримінальної відповідальності.

Суд наголошує, що ОСОБА_18 , яка перебувала в тяжкому фізичному стані, - залишилася матір`ю, ризикуючи своїм життям (з огляду на отримані травми) пожаліла свого сина, на відміну від обвинуваченого ОСОБА_4 , який незважаючи на досліджені беззаперечні (на думку суду) докази в судовому засіданні, - свою вину не визнав, не покаявся, не попросив вибачення в рідних за вчинене, більше того, - ні разу під час судових засідань не висловив смутку та жалю щодо смерті своєї матері;

- згідно висновку експерта № 16/13 від 15.04.2021 року, (том № 2, а.с., 66 69):

- 1(1). Смерть ОСОБА_18 , 1968 р.н., настала в результаті закритої травми грудної клітини - множинних двобічних переломів ребер і перелому грудини, розривів пристінкової плеври зліва, розривів легеневої плеври і тканини лівої легені - яка призвела до розвитку лівобічного напруженого пневмотораксу та легенево- серцевої недостатності, на що вказують:

- численні синці в ділянці грудної клітки;

- обширні крововиливи у м`які тканини грудної стінки;

- множинні двобічні переломи ребер;

- перелом тіла грудини;

- два розриви пристінкової плеври зліва;

- два розриви легеневої плеври і тканини лівої легені в ділянках її верхньої і нижньої долей;

- скупчення повітря у лівій плевральній порожнині;

- зменшення в об`ємі та ущільнення лівої легені;

- обширна дуже різко виражена підшкірна емфізема та емфізема межистіння;

- значно знижене кровонаповнення міокарду лівого шлуночку серця;

- помірна в`ялість серцевого м`язу;

- нерівномірне кровонаповнення тканин внутрішніх органів;

- значно виражений набряк тканини легенів;

- значно виражений набряк м`якої мозкової оболонки;

- набряк речовини головного мозку;

- темна рідка кров з темно-червоними чи змішаними рихло-еластичними її згустками у кровоносному руслі.

2(2). При дослідженні трупа ОСОБА_18 були виявлені численні тілесні ушкодження.

3(3). Виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_18 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілої.
4(4). Виявлені при дослідженні трупа тілесні ушкодження не «могли утворитися у потерпілої ОСОБА_18 ... внаслідок падіння з висоти власного зросту».

Суд, оцінюючи даний доказ, звертає увагу на кількість отриманих за життя ОСОБА_18 тілесних ушкоджень, (перелік та опис яких займає майже 6 (шість) аркушів паперу формату А 4).

На думку суду, - така кількість тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою ОСОБА_18 свідчить про ту обставину, що особа, яка наносила такі тілесні ушкодження, - мала тривалі неприязні відносини до загиблої.

В даному випадку судом в судовому засіданні з належних та допустимих доказів (зокрема, - показань свідків) встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_4 та загиблої його матері, - ОСОБА_18 на протязі тривалого часу - більше року, - існували неприязні відносини на грунті побутових негараздів, зокрема, - на грунті того, що загибла дещо зловживала алкогольними напоями.

Окрім того, судом в судовому засіданні встановлено, що між загиблою ОСОБА_18 та обвинуваченим ОСОБА_4 часто виникали сварки, під час яких обвинувачений ОСОБА_4 застосовував до загиблої грубу фізичну силу, - наносячи їй удари, при цьому висловлювався в її адресу нецензурною лайкою.

Відповідно, підсумовуючи вищевказане, суд наголошує на тому, що, з огляду на кількість отриманих ОСОБА_18 тілесних ушкоджень, - це однозначно, переконливо свідчить про ту обставину, що особа, яка завдавала такі удари та в такій кількості, - перебувала у тривалих та сильних неприязних відносинах з загиблою, а в процесі розгляду даного кримінального провадження достеменно встановлено, що загибла ОСОБА_18 за життя була не конфліктною особою, ворогів не мала, а мала сина, - обвинуваченого ОСОБА_4 , який, звільнившись з місць позбавлення волі, - проживав спільно з загиблою в одному будинку, створював сварки та бійки з ОСОБА_18 , під час яких наносив їй тілесні шукодження, ображав загиблу нецензурними словами, а тому все це, на думку суду свідчить лише про те, що такі тілесні ушкодження загиблій ОСОБА_18 міг заподіяти лише її син, - в даному випадку, - обвинувачений ОСОБА_4 ;

- згідно висновку експерта № 37/13 від 19.04.2021 року, (Том № 2, а.с., 72 76):
1 (1). При дослідженні трупа ОСОБА_18 були виявлені:

- косовертикальна майже лінійна рана забійного характеру в зовнішньому відділі тім`яно-потиличної ділянки зліва;

- невеликих розмірів майже вертикальна звивисто-лінійна рана забійного характеру в зовнішньому відділі тім`яно-потиличної ділянки зліва;

- обширна невизначеної форми нерівномірна синцевість на всьому протязі лобної з обох боків і в передньому відділі лівої скроневої ділянках;

- нерівномірно виражена синцевість в очнично-вилично-скронево-білявушній ділянці справа (в її межах - численні вогнищево-зливні внутрішньошкірні крововиливи на обох повіках правого ока та чотири невизначеної форми садна, хаотично розташовані у зовнішній половині нижнього краю правої очниці, лобно-скроневій і виличній ділянках);

- невизначеної форми синець у правій щічній ділянці;

- невизначеної форми синець у ділянці носа; обширний невизначеної форми синець на всьому протязі лівої половини обличчя справа (в її межах численні різноманітних розмірів внутрішньошкірні крововиливи на обох повіках лівого ока та у щічно-верхньощелепній ділянці зліва), з переходом на підщелепну ділянку і верхню третину шиї зліва, завушну і шийно-потиличну ділянки зліва;

- косогоризонтальна майже лінійна рана забійного характеру в правій носо-губній складці; - косогоризонтальна лінійно-звивиста рана забійного характеру на верхній губі по серединній лінії;

- не менше 12-ти невеликих невизначеної форми саден та численні внутрішньошкірні крововиливи, хаотично розташовані на верхній і нижній губах на всьому їх протязі;

- дві рани забійно-рваного характеру на внутрішній поверхні верхньої губи справа і зліва; - рана забійно-рваного характеру на внутрішній поверхні нижньої губи справа;

- численні вотищево-зливні крововиливи під слизові оболонки на внутрішніх поверхнях обох губ;

- обширний крововилив під слизову оболонку лівої щоки;

- крововиливи у сполучні оболонки обох очей (справа дрібні, зліва вогнищеві);

- вогнищеві крововиливи по обох краях язика (сліди прикусу зубами);

- два невизначеної форми синці у проекціях рукоятки і тіла грудини;

- невизначеної форми синець у середній третині правої підключичної ділянки;

- невизначеної форми синець у верхньо-внутрішньому відділі лівої грудної залози;

- невеликий невизначеної форми синець у нижній третині грудної клітки по передньо-пахвовій лінії справа;

- невизначеної форми синець по ходу гребеня крила тазової кістки справа (в межах якого невелике невизначеної форми садно);

- невизначеної форми синець у міжлопатковій ділянці зліва;

- невизначеної форми нерівномірний синець у верхньо-зовнішньому відділі лівої лопаткової ділянки, з переходом на задню поверхню плечового суглобу (з внутрішньошкірним крововиливом);

- великих розмірів невизначеної форми нерівномірно виражений синець на боковій і задньо-боковій поверхнях тулубу зліва, на рівні нижньої третини грудної клітки і всього живота (в межах якого вогнищево-зливний внутрішньошкірний крововилив);

- невизначеної форми синець у проекції гребеня крила тазової кістки зліва;

- невизначеної форми вертикально видовжений синець на зовнішніх поверхнях правого плечового суглобу та прилеглої частини плеча (в межах якого невизначеної форми внутрішньошкірні крововиливи);

- обширний невизначеної форми синець на всьому протязі правого плеча і правого ліктьового суглобу по їх задніх і бокових поверхнях (в межах якого ділянка внутрішньошкірних крововиливів на зовнішній поверхні плеча у верхній третині);

- майже вертикальне дугоподібне садно на задній поверхні правого передпліччя у верхній половині;

- невизначеної форми синець на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині;

- невизначеної форми синець на тильних поверхнях правої кисті та основних фаланг 2,3-го її пальців;

- невизначеної форми синець (із внутрішньошкірними крововиливами) на верхній поверхні лівого плечового суглобу;

- невизначеної форми синець (із внутрішньошкірними крововиливами) на зовнішній поверхні плечового суглобу і верхньої частини плеча зліва;

- невизначеної форми синець на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині (в межах якого вертикально видовжене здвоєне садно);

- два невизначеної форми синці на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині;

- невизначеної форми синець на зовнішній і задній поверхнях нижньої половини плеча і ліктьового суглобу зліва;

- чотири невизначеної форми садна на задньо-внутрішній і задній поверхнях лівого ліктьового суглобу;

- невизначеної форми синець на внутрішній поверхні лівого передпліччя, на межі середньої і нижньої третин;

- невизначеної форми синець у суміжних ділянках задньої поверхні передпліччя та тильної поверхні зап`ястку зліва;

- невизначеної форми синець та невелике поверхневе садно на тильній поверхні лівої кисті;

- загалом чотири невизначеної форми синці - на передньо-внутрішній поверхні правого стегна у верхній третині, на внутрішній і передній поверхні правого колінного суглобу, на тильно-зовнішній поверхні правої стопи;

- невизначеної форми невелике садно на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній чверті великовогнищеві крововиливи у тканини грудної стінки справа: відповідно передньо-боковій і боковій поверхням грудної клітки у верхній і середній третинах та боковій і задній поверхням у середній і нижній третинах;

- обширний крововилив у тканини грудної стінки зліва, відповідно передньо-боковій, боковій і задній поверхням грудної клітки в середній і нижній третинах;

- вогнищевий крововилив у підшкірну жирову клітковину в проекції верхньої половини тіла грудини;

- численні переломи ребер справа:

- 3-4-го ребер близько середньо-ключичної лінії, однотипні, повні, згинального характеру; - 5-го ребра близько середньо-ключичної лінії, неповний, згинального характеру;

- 7-го ребра по передньо-пахвовій лінії, повний, навкісний, фрагментований, змішаного характеру;

- 8-го ребра по середньо-ключичній лінії, повний, розгинального характеру;

- 8-го ребра по передньо-пахвовій лінії, неповний, розгинального характеру;

- 8-10-го ребер близько задньо-пахвової лінії, однотипні, повні, змішаного характеру;

- 10-го ребра близько передньо-пахвової лінії, повний, змішаного характеру;

- 10-11-го ребер справа, від задньо-пахвової до лопаткової ліній, однотипні, повні, змішаного характеру;

- численні переломи ребер зліва:
- 5-6-го ребер, подвійні, близько передньо-пахвової та середньо-пахвової ліній, повні, згинального і розгинального характеру (два переломи по середньо-пахвовій лінії супроводжуються розривами пристінкової плеври);

- 6-7-го ребер по біляхребтовій лінії, однотипні, повні, навкісного згинального характеру; - 9-го ребра в ділянці пахвових ліній, неповний, згинального характеру;

- 11-го ребра між передньо- і середньо-пахвовими лініями, повний, фрагментований;

- поперечний перелом тіла грудини на рівні 3-го міжребер`я, повний, згинального характеру;

- розриви легеневої плеври і зовнішніх шарів тканини легені у прикореневій ділянці верхньої долі лівої легені;

- розрив легеневої плеври з її відривом від тканини легені у прикореневій ділянці нижньої долі лівої легені;

- скупчення повітря в лівій плевральній порожнині (лівобічний пневмоторакс);
- незначний крововилив у ліву плевральну порожнину;

- скупчення величезної кількості пухирців повітря у підшкірній жировій клітковині (різко виражена підшкірна емфізема) відповідно: передній поверхні правого плечового суглобу, нижній половині шиї по передній і бокових поверхнях, надключичним, ключичним і підключичним ділянкам на всьому протязі з обох боків, верхньо-внутрішній половині правої грудної залози, всій ділянці грудини, верхній половині лівої грудної залози, лівій половині грудної клітки на всьому протязі по передньо-боковій, боковій і задній поверхнях (з переходом на ділянку живота зліва на всьому протязі та на задню поверхню тулубу в поперековій ділянці і у верхньому відділі сідничної ділянки зліва, а також на ліву верхню кінцівку на всьому її протязі до рівня 2-5-го п`ястково-фалангових суглобів);

- скупчення помірної кількості пухирців повітря у підшкірній жировій клітковині (помірно виражена підшкірна емфізема) відповідно боковій та переважно задньо-боковій поверхням грудної клітки справа в її нижній третині; скупчення величезної кількості пухирців повітря у жировій клітковині межистіння (різко виражена емфізема межистіння) обширні невизначеної форми, дотично-суцільного характеру крововиливи у м`які покриви голови: в лобній ділянці з обох боків, у передніх половинах лівої скроневої та тім`яної з обох боків ділянок, у скронево-тім`яно-потиличній ділянці зліва (в межах яких не менше чотирьох більше виражених зон: у лобно-тім`яній і скронево-тім`яній ділянках справа, в тім`яній ділянці посередині, в скронево-тім`яно- потиличній ділянці зліва).

Всі виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_18 тілесні ушкодження утворилися в результаті дії тупих предметів. Абсолютно переважаюча більшість ушкоджень утворилася в результаті дії тупих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Не виключено, що із загальної кількості ушкоджень приблизно у п`яти тілесних ушкодженнях зовнішньої локалізації (в ділянках голови, обличчя, правої верхньої кінцівки), відобразилися обмежені травмуючі поверхні тупих предметів видовженої, але морфологічно невизначеної форми. Невелика кількість ушкоджень, які також обмежилися виключно зовнішніми покривами тіла (зокрема, у скронево-тім`яно- потиличної ділянці голови зліва, в ділянках тазу справа, лівого ліктьового і правого колінного суглобів), могли утворитися, в тому числі, внаслідок ударів об тупі предмети чи поверхні.

2(2). За характером і морфологічними особливостями виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_18 тілесних ушкоджень можна зробити висновок, що виявлені ушкодження, в тому числі й закрита травма грудної клітини (множинні двобічні переломи ребер, перелом грудини, розриви пристінкової плеври зліва, розриви легеневої плеври і тканини лівої легені), могли утворитися в результаті нанесення потерпілій сторонньою особою численних ударів руками та, переважно, ногами.
Суд, оцінюючи даний доказ, звертає увагу на кількість отриманих за життя ОСОБА_18 тілесних ушкоджень, (перелік та опис яких займає майже 6 (шість) аркушів паперу формату А 4).

Так, шляхом простого математичного підрахунку можна встановити той факт, що за життя загиблою ОСОБА_18 було отримано біле 45 (сорока п`яти) ударів по тілу тулубу, обличчю, рукам та ногам, не рахуючи переломів 8 (восьми) ребер справа, та 5 (п`яти) ребер зліва.

На думку суду, - така кількість тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою ОСОБА_18 свідчить про ту обставину, що особа, яка наносила такі тілесні ушкодження, - мала тривалі неприязні відносини до загиблої.

Так, суд акцентує увагу на тому, що переважна більшість тілесних ушкоджень (згідно висновку експерта) могли утворитися в результаті нанесення потерпілій сторонньою особою численних ударів руками та, переважно, ногами,
В даному випадку судом в судовому засіданні з належних та допустимих доказів (зокрема, - показань свідків) встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_4 та загиблої його матері, - ОСОБА_18 на протязі тривалого часу - більше року, - існували неприязні відносини на грунті побутових негараздів, зокрема, - на грунті того, що загибла дещо зловживала алкогольними напоями.

Окрім того, судом в судовому засіданні встановлено, що між загиблою ОСОБА_18 та обвинуваченим ОСОБА_4 часто виникали сварки, під час яких обвинувачений ОСОБА_4 застосовував до загиблої грубу фізичну силу, - наносячи їй удари, при цьому висловлювався в її адресу нецензурною лайкою.

Відповідно, підсумовуючи вищевказане, суд наголошує на тому, що, з огляду на кількість отриманих ОСОБА_18 тілесних ушкоджень, - це однозначно, переконливо свідчить про ту обставину, що особа, яка завдавала такі удари та в такій кількості, - перебувала у тривалих та сильних неприязних відносинах з загиблою, а в процесі розгляду даного кримінального провадження достеменно встановлено, що загибла ОСОБА_18 за життя була не конфліктною особою, ворогів не мала, а мала сина, - обвинуваченого ОСОБА_4 , який, звільнившись з місць позбавлення волі, - проживав спільно з загиблою в одному будинку, створював сварки та бійки з ОСОБА_18 , під час яких наносив їй тілесні ушкодження, ображав загиблу нецензурними словами, а тому все це, на думку суду свідчить лише про те, що такі тілесні ушкодження загиблій ОСОБА_18 міг заподіяти лише її син, - в даному випадку, - обвинувачений ОСОБА_4 ;

Також суд вважає, що нанести таку кількість та якість тілесних ушкоджень загиблій була здатна лише особа, яка мала крайній вираз нетерпимості до загиблої (тривалі неприязні відносини), та, відповідно, особа, яка має ознаки психопатії.

А згідно висновку судово психіатричного експерта № 107 від 25.02.2021 року, (Том № 2, а.с., 31 32), у обвинуваченого при проведенні судово психіатричної експертизи виявлені розлади особистості у вигляді емоційно- вольової нестійкості, егоцентризму, демонстративності, нетерпимості до протидії його устремлінням, які мають у нього яскраво виражений характер та досягають ступеня психопатії, але не позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно, суд однозначно переконаний, що, зважаючи на обставини встановлені в судовому засіданні, - тілесні ушкодження, які були виявлені на трупі ОСОБА_18 , - за життя їй міг нанести лише обвинувачений по даній справі, - ОСОБА_4 .

Показання свідків:

- свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дала наступні показання:
- Проживає в АДРЕСА_3 .

Вона проживає фактично на дві адреси, - живе в м. Києві, де працює, а також приїздила в с. Стайки, де проживала її мама.

Вона є хрещеною матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 хороша дитина, просто його мати, - ОСОБА_18 часто зловживала спиртними напоями.

На її думку, - ОСОБА_4 не міг вбити свою матір.

Суд, оцінюючи показання даного свідка, - приходить до висновку, що показання даного свідка не мають будь якого значення для встановлення істини по справі, так як не мають ніякого відношення до події злочину, що ж до характеристики (позитивної), яку даний свідок надає обвинуваченому, - то суд вважає показання даного свідчка в цій частині необгрунтованими та безпідставними, так як такі свідченнясуперечать показанням інших свідків по справі (показання яких судом навдено нижче), та іншим матеріалам справи, зокрема, - довідці вимозі про судимість;

- свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дала наступні показання:
- Проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Є сусідкою покійної ОСОБА_18 .

Не пам`ятає дати, - донька ОСОБА_18 прибігла до неї до хати близько 16 години і сказала, що її мамі погано.

Вона відразу ж викликала швидку допомогу.

Вона прийшла в будинок до ОСОБА_18 , та побачила, що ОСОБА_18 дуже побита.

Від госпіталізації ОСОБА_18 відмовилася, а потім пізно ввечері до неї до хати прибіг ОСОБА_4 і попросив, щоб вона викликала швидку, так як матері знову стало погано.

На запитання учасників процесу свідок відповів наступне:

- Що по даті, - це могло бути 16.02.2021 року.

- вона, коли прийшла до ОСОБА_18 то бачила, що в неї було повністю закривавлене око, було багато синців на обличчі.

- вона питала у ОСОБА_18 і донька питала, на що ОСОБА_18 відповідала, що її побив син.

- вона була присутня, коли лікарі оглядали ОСОБА_18

- лікарі казали ОСОБА_18 , що потрібна госпіталізація, але ОСОБА_18 відмовилася від госпіталізації, та попросила лише, щоб їй дали знеболююче.

- ОСОБА_18 при ній написала заяву лікарям про відмову від госпіталізації.

- коли ОСОБА_18 померла, ОСОБА_4 стояв біля неї і плакав, дочекався медичних працівників, а потім вийшов з хати.

- ОСОБА_4 перебував в шоковому стані на її думку.

На запитання учасників процесу свідок відповіла наступне:

- ОСОБА_18 говорила їй, що її побив її син.

- ОСОБА_18 просила, щоб не викликали швидку.

- вона запитувала ОСОБА_18 , що трапилося, на що ОСОБА_18 сказала, що вона не помирилася з сином.

- молодша сестра ОСОБА_4 не повідомила їй, чого вона прийша, вона просто покликала з собою.

- сестра ОСОБА_18 сказала їй, що її брат побив маму, що це було вдень.

- ввечері до неї прийшов ОСОБА_4 , та сказав, що його мамі дуже погано.

- ОСОБА_4 сам викликав швидку.

- Коли ОСОБА_18 захрипіла, вона зрозуміла, що ОСОБА_18 помирає.

- ОСОБА_4 дочекався приїзду швидкої, після чого пішов з хати.

- сім`я ОСОБА_18 була неблагополучна, - а сама ОСОБА_18 вживала алкоголь кожен день.

- Вдома ОСОБА_18 не пила.

- до цього дня ОСОБА_18 не була побита.

- Знає обвинуваченого ОСОБА_4 з самого дитинства.

- коли ОСОБА_4 звільнився з міць позбавлення волі. точно не пам`ятає.

- в сім`ї ОСОБА_18 були постійно сварки така сім`я.

- ОСОБА_18 померла в неї на руках.

- свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дала наступні показання:
- Проживає в АДРЕСА_5 .

Працює поліцейським ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Точної дати не пам`ятає, але це було взимку 2021 року, можливо це було 16.02.2021 року, - вона несла службу з своїм напарником, - Лоєвським.

На планшет прийшов виклик повідомлення про домашнє насильство в сім`ї, яке відбулося в с. Стайки Кагарлицького району.

Коли вони прибули на виклик в с. Стайки за адресою, вказаною в виклику, зайшли в будинок, та побачили, що на дивані лежала жінка.

На запитання, що трапилося, жінка спочатку відмовлялася відповідати, що трапилося, після чого вони почали спілкуватися з її неповнолітньою дочкою, яка повідомила, що в її мами з старшим братом трапився конфлікт, так як мати не давала кошти на цигарки.

Також при цьому була присутня якась сусідка, яка ніби то викликала працівників ЕМД.

ОСОБА_18 відмовлялася від дачі пояснень письмових, але в усній формі зазначила, що стався конфлікт з її сином, в ході чого він наніс їй тілесні ушкодження.

На запитання, чи вона буде давати письмові пояснення, вона відповідла відмовою.

Свою відмову від дачі письмових пояснень ОСОБА_18 пояснила це тим, що її син, - ОСОБА_4 вже відбував покарання у виді позбавлення волі, і вона не хоче, щоб його знову притягали до кримінальної відповідальності.

Через декілька хвилин по їх прибуттю прибули працівники ЕМД, які оглянули ОСОБА_18 , та запропонували їй госпіталізацію в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, але ОСОБА_18 на цю пропозицію відповіла категоричною відмовою.

Вона та її напарник ОСОБА_25 покинули будинок та почали шукати сина ОСОБА_18 , - ОСОБА_4 .

На запитання сторін процесу свідок ОСОБА_12 відповіла наступне:

- хто повідомив про виклик, - не пам`ятає.

- вона приїхала з напарником, - Лоєвським, вони перші приїхали, а потім через незначний проміжок часу приїхала швидка допомога.

- в приміщенні будинку поруч з ОСОБА_18 , яка лежала на дивані, - була присутня сусідка та донька неповнолітня ОСОБА_18

- на обличчі ОСОБА_18 були два синці під очима, донька була в істериці і вона попросила їх подивитися, що її брат, - ОСОБА_4 зробив з її матір`ю, - та розкрила ОСОБА_18 .

Також донька ОСОБА_18 казала, що якщо вони поїдуть, її брат ОСОБА_4 повернеться до дому та буде бити їх.

- коли вони оглядали ОСОБА_18 , то вона побачила, що ноги та руки ОСОБА_18 були також в крові.

- Коли приїхала швидка, її напарник вийшов, - так як лікар почав оглядати ОСОБА_18 та роздівав її при цьому.

- після огляду фельдшер повідомив їй, що в ОСОБА_18 зломане мінімум одне ребро, та, більше всього, - забій головного мозку.

- потерпіла повідомляла працівника швидкої, що в неї виник конфлікт з сином, під час якого її син її побив.

- вона та фельдшер просили написати заяву на сина, але ОСОБА_18 категорично відмовилася.

- в той вечір вони ОСОБА_4 не знайшли, - він втік з хати, а знайшли лише на наступний день.

- Лоєвський відмову ОСОБА_18 від написання заяви записував на свій мобільний телефон.

- в тому виїзді в них не було боді камер, тому все знімали на власні телефони.

- стверджує категорично, що ОСОБА_18 казала, що це побив її син, а перед цим такий факт повідомила її неповнолітня донька.

- в той день з с. Стайки було два повідомлення, - одне, про те, що ОСОБА_18 побив її син, а інше, - що ОСОБА_18 померла.

- вона запитувала в неповнолітньої дочки ОСОБА_18 де може бути ОСОБА_4 , на що вона відповіла, що не знає.

- сусідка сказала, щоб не трапилося поганого, вона неповнолітню доньку ОСОБА_18 забере до себе.

- сусідка також повідомляла їх, що ОСОБА_18 побив її син, - ОСОБА_4

- свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав наступні показання:
- проживає в АДРЕСА_6 .

Працює поліцейським патрульної поліції ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

В той день він перебував в складі групи швидкого реагування і надійшов виклик в с. Стайки про отримання жінкою тілесних ушкоджень. Це було зимою, було холодно, могла бути дата 16.02.2021 року.

По прибуттю на місце виклику в с. Стайки, вони зайшли з його напарником, - поліцейським ОСОБА_12 в будинок.

В будинку він побачив ОСОБА_18 , яка лежала на дивані, та була вкрита одіялом.

Після огляду медики запропонували ОСОБА_18 госпіталізацію, але ОСОБА_18 категорично відмовилася.

Він особисто спитав у ОСОБА_18 , хто її побив, на що ОСОБА_18 відповіла, що її побив її син, - ОСОБА_4 .

На запитання учасників процесу свідок відповів наступне:

- хто викликав наряд поліції, - він не пам`ятає.

- ОСОБА_18 була вкрита ковдрою по шию, на обличчі візуально було видно синці, було видно, що вона була побита, коли ОСОБА_18 медики надавали першу медичну допомогу, він вийшов, так як ОСОБА_18 жінка, а її почали роздягати, щоб оглянути.

- медики запропонували ОСОБА_18 госпіталізацію, але вона відмовилася.

- на його думку, ОСОБА_18 не могла самостійно передвигатися в тому стані.

- він на свій мобільний телефон зафіксував відмову ОСОБА_18 від поїздки до лікарні.

- ОСОБА_18 йому повідомляла, що що це її син її так побив.

- коли вони зайшли в будинок, в будинку була сусідка та сестра обвинуваченого ОСОБА_4

- ОСОБА_18 чітко повідомила йому, що тілесні ушкодження наніс їй її син, - ОСОБА_4 , але чим саме наносив, - не говорила.

- на той момент в нагрудних камерах були розряджені батареї, а тому він ввімкнув камеру на своєму особистому телефоні.

- ОСОБА_4 на місці тоді, коли оглядали його матір, - не було.

- він склав рапорт про те, що ОСОБА_18 відмовилася писати заяву в поліцію, та те, що вона відмовляється їхати в лікарню.

- коли ОСОБА_18 повідомляла йому, що це її син її побив, в кімнаті, окрім нього, були напарник ОСОБА_12 , була сусідка, та була неповнолітня донька ОСОБА_18

- на його прохання написати заяву в поліцію на її сина ОСОБА_4 , - вона категорично відмовилася.

- неповнолітня сестра ОСОБА_4 казала йому, що ОСОБА_4 неодноразово бив маму, загалом, сестра ОСОБА_4 дала різко негативну характеристику на ОСОБА_4 ;

- свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дала наступні показання:
- Проживає в с. Стайки Кагарлицькогоо району, є ученицею 11 класу.

Обвинувачений ОСОБА_4 є її рідним братом.

Загибла ОСОБА_18 була її рідною мамою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 її мама померла.

Вона, її мама, її брат, - ОСОБА_4 проживали за адресою : АДРЕСА_4 .

Її брат, - ОСОБА_4 проживав з ними після того, як повернувся з місць позбавлення волі.

Загалом, у її брата ( ОСОБА_4 ) поведінка нормальна, коли тверезий.

Спочатку ОСОБА_4 після повернення з міць позбавлення волі взагалі не вживав алкогольних напоїв, а потім по сплину короткого проміжку часу почав зловживати алкогольними напоями, заходив в запої по тижню, під час чого ліз битися з момаю.

Загалом, те що вона пам`ятає, - ОСОБА_4 більше десяти раз бив маму.

Причиною побиття її мами ОСОБА_4 слугувало те, що вона не приходила до хати, або те, що вона приходила до хати в стані алкогольного сп`яніння.

Під час бійок її брат бив маму руками, а ще в нього була біта, якою він також бив маму.

Спочатку він працював, за що і жив, але потім перестав працювати.

Її брат вживав алкоголь з друзями.

14.02.2021 року вона бачила маму, - вона була ще не побита, 15 числа вона маму не бачила, а 16.02.2021 року вона вже побачила побиту маму, коли прийшла з школи.

Мама була побита вся повністю, - все лице було синє, в крові, губа була розбита, вона не могла ходити, спочатку її мама лежала на її ліжку, а потім вона допомогла їй перейти на диван до мами, їм допомагав також її брат.

На її запитання, що трапилося, мама спочатку мовчала, бо був поруч її брат, а коли брат вийшов з кімнати, мама сама сказала, що це її так побив ОСОБА_4 .

Вона не запитуючи причину побиття, зателефонувала до сусідки, та попросила сусідку, щоб та викликала швидку.

Мама сказала, що її побив ОСОБА_4 ще 15.02.2021 року ввечері, але не сказала, за що.

ЇЇ брат просив не викликати швидку, бо його в противному разі посадять.

Коли її брат почув, що викликали швидку, він втік з хати.

Коли приїхали медики, вони оглянули маму, та сказали, що поломані ребра, але поїхали без мами, так як мама відмовилася госпіталізуватися та надавати будь які пояснення.

В той вечір вона побула до вечора в хаті з мамою, а потім пішла до сусідів ночувати, так як в хаті було все в крові.

Десь о 10 годині зателефонувала сусідка, та повідомила, що мамі стало гірше, і що вона викликала до мами швидку, але швидка не встигла, так як мама померла.

Так, мама часто зловживала алкоголем.

Вона часто ночувала у знайомих тому, що вдома часто були сварки між мамою та її братом.

Її брат був ініціатором сварок і бійок.

Були випадки, що мама була в синяках від того, що ОСОБА_4 її бив, синяки були на обличчі, руках.

Мама боялася писати заяву на ОСОБА_4 , бо боялася його, і про це знало все село.

Її брат часто казав мамі, що вб`є її, коли вони сварилися.

Її брат також конфліктував із нею, але погроз фізичною розправою в її адресу не висловлював.

На її думку ніхто інший не міг нанести тілесні ушкодження її мамі, окрім ОСОБА_4 .

В неї немає причин обмовляти брата.

В матері ворогів не було.

Її мама за життя ніколи ні в кого не брала кошти в борг.

Коли її мама випивала алкоголь, вона не була конфліктна, навпаки, - вона лягала спати.

Сусідка спочатку викликала швидку до мами, а потім працівників поліції.

Особисто вона не бачила, як її брат бив маму, після чого вона померла.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав наступні показання:
- Проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Він за життя ОСОБА_18 був близькою людиною для неї.

В останній раз, коли він бачив ОСОБА_18 , - вона йшла на роботу, зайшла до нього, вони поспілкувалися і вона пішла на роботу, після роботи вона знову зайшла до нього в стані алкогольного сп`яніння, пішла в туалет та повскознулася і впала, так як була в стані алкогольного сп`яніння.

Він сказав ОСОБА_18 , щоб вона йшла до хати.

Коли він проводив ОСОБА_18 до виходу з двору, вона йому сказала, що що б далі не трапилося, вона його дуже кохає, після чого пішла до хати, і більше живою він її не бачив.

Пізно ввечері до нього зателефонувала його знайома, і повідомила, що ОСОБА_4 вбив свою матір, після чого він відразу зателефонував голові сільради, так як ОСОБА_18 постійно там прибирала.

На його думку це все трапилося із за того, що ОСОБА_4 постійно вимагав в своєї матері кошти, про що ОСОБА_18 йому про це особисто говорила, і часто позичала у нього гроші, щоб дати своєму сину.

Також ОСОБА_18 казала йому, що її син вживає наркотичні речовини.

ОСОБА_18 казала йому, що боїться йти до хати, так як вона дуже боїться свого сина, що він поб`є її.

Перед цим випадком ОСОБА_4 також її побив, і вона ходила вся синя.

На запитання учасників процесу свідок відповів наступне:
- коли він останній раз бачив ОСОБА_18 , на ній побоїв не було.

- він не знає, за що ОСОБА_4 бив матір, але казала, що за те, що не приносила гроші до хати.

- вона казала, що ОСОБА_4 агресивно відноситься до неї, із за того, що вона вживає алкоголь.

- Загиблу ОСОБА_18 знає близько 12 років, вона йому подобалася.

- ОСОБА_18 боялася йти до хати, бували такі випадки, що вона залишалася в нього ночувати.

- він казав ОСОБА_18 , щоб вона звернулася хоча б в сільську раду, щоб прийняли заяву на ОСОБА_4 , вона навіть одного разу написала таку заяву, але чомусь забрала.

- ОСОБА_18 бив лише ОСОБА_4

- з ОСОБА_4 він познайомився, коли він прийшов з місць позбавлення волі.

- за життя ОСОБА_18 була добра, чуйна.

- вадою ОСОБА_18 було те, що вона зловживала алкоголь.

- ОСОБА_18 за життя прибирала біля сільської ради, біля магазинів, їй там щось платили.

- на роботу ОСОБА_18 ходила кожен день.

- ворогів в ОСОБА_18 не було.

- Коли ОСОБА_18 вживала алкоголь, вона не ставала агресивною.

- в ОСОБА_18 було 4 дітей.

- він знав всіх дітей ОСОБА_18 , окрім ОСОБА_4

- ОСОБА_18 дуже чекала на свого сина, щоб той повернувся з місць позбавлення волі.

- На ОСОБА_18 побоїв не було, аж до поки не прийшов з в`язниці ОСОБА_4

- Він бачив ОСОБА_18 практично кожен день.

- ОСОБА_4 повернувся з місць позбавлення волі позапрошлий рік.

- він сам особисто бачив ОСОБА_18 в синяках.

- За пів - року до смерті ОСОБА_18 , - ОСОБА_4 сильно побив ОСОБА_18 (це було десь літом).

- у ОСОБА_18 був синяк під оком і був пригнічений стан, була вся синя рука, та був весь бік синій, потім вона звернулася в сільську раду, а наступний день вона забрала заяву.

- Голова сільської ради з секретарем сільскої ради ходили до ОСОБА_4 та мали з ним бесіду, щоб не бив матір.

- ОСОБА_26 забрала заяву тому, що вона як пояснила, що це її син, і вона не хоче йому неприємностей.

- також на його очах ОСОБА_4 бив свою матір, - це було десь на різдво, це було в нього вдома, - ОСОБА_4 вдарив свою матір в обличчя кулаком, а також вдарив особисто його.

- з ОСОБА_4 він ніколи не конфліктував, ОСОБА_4 лише один раз його вдарив по обличчю, коли він заступився за ОСОБА_18

- ОСОБА_18 розповідала йому, що вдома в ОСОБА_4 є конопля, але потім він її прибрав.

- на його думку, ніхто інший, окрім ОСОБА_4 не міг побити ОСОБА_18 , оскільки в селі ОСОБА_18 поважали.

- більшість конфліктів виникало із за того, що ОСОБА_4 вимагав в ОСОБА_18 кошти.

- покійна ОСОБА_18 казала, що ОСОБА_4 постійно вимагає в неї документи на будинок, а тому вона принесла ці документи до нього і попросила їх зберігати.

- в останній час меньша дочка просила його, щоб ОСОБА_18 ночувала в нього, так як боялася за матір, адже ОСОБА_4 в останній час був вдома постійно в стані алкогольного сп`яніння, а тому дочка боялася, що ОСОБА_4 буде бити маму, коли вона прийде до хати.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав наступні показання:
Проживає по АДРЕСА_8 .

14.02.2021 року він домовився з ОСОБА_4 , що підуть на риболовлю.

Десь о 08 год. 00 хв. 15.02.2021 року він зайшов до будинку, де проживав ОСОБА_4 , але будинок був зачинений, а тому він пішов на риболовлю сам, без ОСОБА_4 .

Близько 10 години ранку ОСОБА_4 підійшов до нього з собакою, приніс алкоголь (горілку) та бутербброди, та почав вживати алкоголь.

Десь орієнтовно о 12.45 вони пішли разом до ОСОБА_4 до хати, де продовжили вживати алкоголь.

Потім пізніше вони придбали пельмені, зварили та поставили на стіл, та вийшли покурити, поки курили собака ОСОБА_4 з`їв ті пельмені.

ОСОБА_4 почав бити свого собаку, він прикрив собаку, і ОСОБА_4 попав йому по спині, внаслідок чого він розсердився та полишив ОСОБА_4 вдома та пішов до хати, - це було десь о 15 год. 30 хв.

Матері ОСОБА_4 вдома в цей час ще не було.

Матір ОСОБА_4 він бачив ще 14.02.2021 року, - вона була трохи в стані алкогольного сп`яніння, проте, на ній в той день видимих тілесних ушкоджень не було, в той день між ОСОБА_4 та його матір`ю, - ОСОБА_18 він бачив конфлікт, який почав ОСОБА_4 з своєю матір`ю із за того, що вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

На запитання учасників процесу свідок відповів:

- ОСОБА_4 15.02.2021 року побив сильно палкою свою собаку в будинку.

- в той день він та ОСОБА_4 вжили на двох близько 0,7 л. горілки, і, хоча були бутерброди, - він був в стані алкогольного сп`яніння.

- ОСОБА_4 виводило з рівноваги те, що його мати вживала алкогольні напої;

- Мати ОСОБА_4 була не конфліктна людина, навпаки добра.

- мати ОСОБА_4 працювала прибиральницею біля магазину, вживала алкоголь часто.

- особисто він був присутній при одній сварці та бійці між ОСОБА_4 та його атір`ю, - тоді він вдарив матір, внасліодок чого в неї був синець на обличчі.

- також він пам`ятає конфлівкт між ОСОБА_4 та його матір`ю, - такий конфлікт відбувався перед новим 2021 роком. Цей конфлікт був в будинку ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 та його матір почали сваритися, під час чого ОСОБА_4 вдарив матір по обличчю кулаком руки під око, - був синець.

- знає обвинуваченого орієнтовно 20 років, - вони друзі, товаришують, а тому в нього немає підстав обмовляти ОСОБА_4

- між ОСОБА_4 та його матір`ю завжди були сварки, коли його мати приходила до хати в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_17 дав наступні показання:
- Проживає за адресою : АДРЕСА_9 .

Працює виїздним фельдшером на Обухівській станції екстренної медичної допомоги, проте, його постійний пункт базування м. Ржищів Київської області.

16.02.2021 року він заступив на чергування о 09 год на посаду старшого виїздної бригади.

О 15 год. 43 хв. надійшов виклик до ОСОБА_18 , - вік 53 роки, мешкала в АДРЕСА_4 .

Виклик прислав дсипетчер на планшет.

За 20 хв. після виклику вони прибули на місце виклику в с. Стайки.

Біля подвір`я їх зустріла сусідка і вони пішли в будинок спільно з його колегою.

В будинку була ОСОБА_18 та її неповнолітня дочка.

ОСОБА_18 лежала на дивані, в будинку було брудно та непридбано, сама ОСОБА_18 була неохайно вдягнена.

Він, як старший бригади, підійшов до хворої, вона була при тямі, могла розмовляти.

На тілі ОСОБА_4 були зовнішні ознаки тілесних ушкоджень, - були підшкірні гематоми, забійні рани обличчя, були сліди крові.

Стаж його роботи лікарем з 1989 року.

ОСОБА_18 була в тямі, була контактна.

На перше його запитання, що трапилося, ОСОБА_18 не відповіла, а потім дочка, яка стояла поруч, сказала, що її маму побив син.

Коли він оглянув ОСОБА_18 , він сказав їй, що йому важливо знати, куди її бив син та як, - чи кулаком, чи іншим якимось предметом, на що ОСОБА_18 йому особисто відповіла, що її побив так син, а причиною, чому вона не хотіла розповідати, що це син її побив вона назвала те, що не хоче, щоб її сина посадили.

ОСОБА_18 відмовилася від госпіталізації, і він їй повідомив, що в такому стані їй потрібна медична допомога в стаціонарних умовах, але вона відмовилася, він їй розповів про негативні наслідки такої відмови, проте, - вона думки щодо відмови від госпіталізації не змінила.

Він оглянув ОСОБА_18 повністю.

Вони не могли її забрати без згоди на госпіталізацію, вони без згоди забирають лише тоді, коли пацієнт без тями, або виявляє ознаки неадекватної поведінки.

При першому приїзді до помешкання ОСОБА_18 самого ОСОБА_4 вдома не було.

Він після надходження виклику йому на планшет викликав поліцію, - так вимагає службова інструкція.

Перший раз в будинку на виклику він перебував орієнтовно 30 хв.

ОСОБА_18 своєю рукою написла заяву про відмову від госпіталізації.

Він зробив ОСОБА_18 знеболюючий укол, та проти струсу мозку.

Другий виклик на дану адресу був орієнтовно о 23 год. 37 хв. цього ж дня.

Другий раз їх зустріла сусідка, доньки вже не було.

Коли вони зайшли в будинок, то там лежала ОСОБА_18 та перебував ОСОБА_4 .

Коли він підійшов до ОСОБА_18 , він побачив, що вона вже мертва., він констатував смерть ОСОБА_18 .

Далі він провів всі необхідні процесуальні дії.

ОСОБА_4 був в тій же кімнаті, де лежав труп ОСОБА_18 .

Коли він сказав напарниці, що ОСОБА_18 вже померла, ОСОБА_4 , який перебував в кімнаті, - почув це і втік з кімнати.

Категорично стверджує, що ОСОБА_18 за життя йому повідомила, що її побив її син.

ОСОБА_18 сказала йому, що всі тілесні ушкодження її син наносив їй переважно кулаками, причому, жалілася, що її син наносив їй ударів багато.

Суд, оцінюючи показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , вважає їх такими, що відповідають об`єктивним обставинам справи, не суперечать іншим доказам по справі, навпаки, - є їх доповненням, є логічними, послідовними, та є такими, які покладені судом в об`єм обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.
Так, суд вважає, що з показань вищевказаних свідків судом достеменно встановлено наступне:
- за життя ОСОБА_18 хоча і вела дещо маргінальний спосіб життя, - офіційно не працювала, зловживала алкогольними напоями, проте, - характеризувалася як добра, чуйна людина, яка користувалася не авторитетом, але повагою в селі, де проживала, в силу своїх можливостей працювала неофіційно прибиральницею в центрі села, була не конфліктна, відповідно, - ворогів в місці проживання не мала, заборгованостей не мала.

За життя ОСОБА_18 неодноразово ставала об`єктом насильства в сім`ї, - з боку обвинуваченого ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_18 прямо вказала свідкам (рідній дочці, сусідці, працівнику медичному, працівникам поліції) що тілесні ушкодження їй наніс її син, - обвинувачений ОСОБА_4 , проте, не бажала писати про це заяву до правоохороних органів з метою недопущення притягнення її сина повторно до кримінальної відповідальності.

Що ж стосується обвинуваченого ОСОБА_4 , то він після звільнення з місць позбавлення волі нетривалий час працював, потім полишив працювати, та перебував на утриманні матері, - ОСОБА_18 .

По сплину незначного часу після звільнення з місць позбавлення волі почав вживати алкогольні напої, на грунті чого влаштовував вдома з своєю матір`ю сварки, в ході яких застосовував насильство, причому, - свідками домашнього насильства з боку ОСОБА_4 до ОСОБА_18 були сторонні особи, які і були допитані в судовому засіданні в якості свідків.

Загалом, суд, оцінивши показання вищевказаних свідків, приходить до непереборного висновку щодо того, що саме обвинувачений ОСОБА_4 за умов, вказаних в обвинувальному акті, - заподіяв тілесні ушкодження своїй матері ОСОБА_18 , яка внаслідок отримання таких тілесних ушкоджень померла, - що і є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення тяжкого злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.

Щодо того, що в судовому засіданні не була допитана потерпіла ОСОБА_27 , то суд зазначає наступне:
- в матеріалах кримінального провадження міститься письмова заява потерпілої ОСОБА_27 , (Том № 1, а.с., 77), в якій потерпіла просить підготовче судове засідання проводити без її участі, цивільний позов подавати не буде, претензій матеріального та морального харектеру до обвинуваченого не має;

- в матеріалах кримінального провадження міститься письмова заява потерпілої ОСОБА_27 , (Том № 2, а.с., 146), в якій потерпіла просить суд слухати кримінальне провадження без її участі.

Вона має претензії як морального, так і матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки він позбавив життя матір, однак, - цивільний позов в межах кримінального провадження подавати не буде.

Просить застосувати до ОСОБА_4 найсуворішу міру покарання, пов`язану з позбавленням волі.

Суд зазначає, що потерпіла ОСОБА_27 судом неодноразово викликалася в судові засідання, що підтверджується матеріалами справи, проте, зважаючи на неприязні відносини, які виникли між потерпілою ОСОБА_27 та її братом, - обвинуваченим ОСОБА_4 внаслідок смерті матері ОСОБА_18 (яка є матір`ю як обвинуваченого так і потерпілої) потерпіла ОСОБА_27 категорично не бажає спілкуватися з обвинуваченим та підтримувати з ним будь які відносини.

Зважаючи на докази, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що недопит потерпілої ніяким чином негативно не вплине на доведення вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення (тяжкого злочину), який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.

Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 :

- згідно паспорту громадянина України № НОМЕР_4 , (Том № 1, а.с., 37 38), який видано 09.10.2020 року органом 3231, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Київ, є громадянином України, має РНОКПП: НОМЕР_5 , відповідно, обвинувачений ОСОБА_4 є суб`єктом вчинення кримінального правопорушення (тяжкого злочину), який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, так як суб`єктом вчинення даного кримінального правопорушення є фізична осудна особа, яка на момент вчинення кримінального правопорушення досягла віку 14 ти років.

- Згідно довідки вимоги про судимість № 76 17022021/32012, (Том № 1, а.с., 35 36, Том № 2, а.с., 81 82), станом на 17.02.2021 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Київ, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, місця реєстрації не має, фактична адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , є наступні відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності та судимості:
- був засуджений 23.11.2009 року Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочинів, які передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням положень ст. 70 КК України, та було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років та додаткове покарання у виді конфіскація 1/2 частини майна;

- згідно Ухвали Верховного суду України від 17.08.2010 року вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 23.11.2009 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд в новому складі суду;

- був засуджений 27.02.2012 року Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочинів, які передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням положень ст. 70 КК України, та було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Звільнений 11.06.2014 року з місць позбавлення волі (Шосткінська ВК Сумської області (№6) згідно ухвали Шосткинського районного суду Сумської області від 03.06.2014 року на підставі п. а ст. 4 Закону України «Про амністію в 2014 році», (невідбутий термін покарання у виді позбавлення волі, - 1 рік 8 місяців 7 днів).

- був засуджений 24.02.2015 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Звільнений 11.06.2019 року з місць позбавлення волі (Бучанська ВК Київської області (№85) по повному відбуттю призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

Що стосується даного доказу, що характеризує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд зазначає наступне:
- як вбачається з довідки, - обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, має схильність до вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) проти власності, причому, - які пов`язані з застосуванням насильства щодо потерпілої сторони.

Також, як вбачається з довідки вимоги про судимість, - обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та раніше судимий за злочини, які згідно положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких.

Даний факт, на думку суду, - свідчить про стійку антисоціальну спрямованість засудженого ОСОБА_4 , який, навіть після відбуття двічі реальних строків за вчинення тяжких злочинів, - належних висновків для себе не зробив, а знову, - по сплину незначного часу по відбуттю крайнього покарання у виді позбавлення волі, маючи кримінально процесуальний статус раніше судимої особи, - вчинив знову тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи.

Так, як вбачається з довідки вимоги про судимість, - обвинувачений ОСОБА_4 крайній раз звільнився з місць позбавлення волі 11.06.2019 року, - по повному відбуттю строку покарання у виді позбавлення волі.

Новий злочин, який є предметом розгляду в даному кримінальному провадженні, та який передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, - обвинувачений ОСОБА_4 вчинив 15.02.2021 року, а тому, - в силу положень ст.ст. 88, 89, 90 КК України обвинувачений ОСОБА_4 станом на час вчинення нового злочину вважається таким, що раніше судимий, - з огляду на положення ст. 89, 90 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 88 КК України особа вважається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Згідно ч. 2 ст. 88 КК України судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Санкція ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення кого був засуджений обвинувачений ОСОБА_4 , та за вчинення кого відбував реальне покарання у виді позбавлення волі), - передбачає основне покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.
Згідно положень ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення (тяжкий злочин), який передбачено ч. 2 ст. 289 КК України, та який вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 , та за який він відбував покарання, - відноситься до тяжких злочинів.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
Відповідно, обвинувачений ОСОБА_4 крайній раз відбував покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 289 КК України, який згідно положень ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, а днем відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 за попереднім вироком є дата, - 11.06.2019 року, - день звільнення з Бучанської ВК Київської області (№85), - по відбуттю покарання, а тому, обвинувачений ОСОБА_4 вважався б таким, що немає судимості по сплину шести років після звільнення з місця позбавлення волі, а саме, - після 11.06.2025 року, а тому, - суд констатує той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 станом на момент вчинення нового умисного тяжкого злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, - станом на 15.02.2021 року є таким, що раніше судимий.
Наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 судимості за вчинення умисного тяжкого злочину на час вчинення нового умисного тяжкого злочину, який є предметом розгляду в даному кримінальному провадженні, - напряму вказує про наявність в діях обвинуваченого рецидиву кримінальних правопорушень (злочинів), що передбачено ст. 34 КК України.
Згідно ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Згідно положень ст.ст. 23, 24 КК України кримінальне правопорушення (злочин), яке передбачено ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення якого обвинувачений ОСОБА_4 має судимість, - відноситься до злочинів, вчинених умисно.

Згідно положень ст.ст. 23, 24 КК України кримінальне правопорушення (злочин), яке передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження, - відноситься до злочинів, вчинених умисно.

Відповідно, наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 рецидиву кримінальних правопорушень (ст. 34 КК України) має істотне значення для призначення покарання, адже це є обставиною, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, та яка повинна бути врахована та буде врахована при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення ним кримінального правопорушення, злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, і що судом буде обгрунтовано нижче по тексту мотивувальної частини даного вироку;

- згідно висновку судово психіатричного експерта № 107 від 25.02.2021 року, (Том № 2, а.с., 31 32):

1. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності.

2. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

3. У ОСОБА_4 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено

4. ОСОБА_4 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

5. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує.

6. ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому вираженому афективному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував.

Відповідно, даний доказ в даному кримінальному провадженні підтверджує той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 є осудна фізична особа, який на момент вчинення злочину та на даний момент в будь якому хворобливому стані, який би впливав на осудність, - не перебуває.

Також суд звертає увагу на психологічне дослідження особистості обвинуваченого ОСОБА_4 , (Том № 2, а.с., 32), в якому зокрема, зазначено наступне:

- Під час виконання експериментально-психологічних завдань темп перебігу психічних процесів задовільний. Мислення в достатньо рівномірному темпі. Увага за обсягом та концентрацією знаходиться в межах фізіологічної норми, з задовільним розподілом та переключенням. Продуктивність мнестичної діяльності відповідає нормативним стандартам.

Самооцінювальні судження підекспертного диференційовані та вибіркові, з тенденцією до закритості та ухилення від відповідей в окремих суб`єктивно невигідних питаннях. Зовні виявляє благополучну самооцінку, яка при подальшому аналізі виявляється нестійкою. Підекспертному притаманні індивідуально-психологічні особливості: емоційна лабільність та нестійкість в суб`єктивно-складних ситуаціях, демонстративні форми поведінки, потреба подобатися, складати позитивне враження, що посилюється ситуаційно-обумовленими обставинами; здатність до дотримання своїх інтересів, до дотримання вибраної позиції, диференційованість суджень та відношення до того, що відбувається, потреба в самоствердженні в контактах, особистісний егоцентризм, благоприємна нестійка самооцінка, легко уражене самолюбство, проблемність міжособистісного спілкування, зниження вольового контролю та переважання емоційної логіки в мотивації поведінки. Від обговорення обставин, які досліджуються в кримінальному провадженні, категорично відмовився.

Так, розглянувши дане кримінальне провадження, суд вважає, що дана характеристика особистості обвинуваченого ОСОБА_4 , яка дана фахівцями експертами в галузі психіатричної медицини допомагає зрозуміти ту жорстокість, з якою був вчинений даний злочин, допомагає зрозуміти причини відмови обвинуваченого ОСОБА_4 від надання ним показань по справі, перешкоджання ним встановленню істини по даній справі своєю демонстративною, зневажливою поведінкою до учасників судового процесу.

Звісно, - обвинувачений ОСОБА_4 ухилився від дачі показань по даному кримінальному провадженні, так як незважаючи на достатній об`єм доказової бази на підтвердження його винуватості у вчиненні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, - обвинувачений ОСОБА_4 ухиляється від надання показань, так як це йому не вигідно.

Що ж до демонстративної форми поведінки, то, вона, окрім іншого, на думку суду, - знайшла своє підвтердження під час судових засідань, - обвинувачений ОСОБА_4 зневажливо відносився до сторони захисту (прокурора), зневажливо відносився навіть до свого товариша, який допитаний був в судовому засіданні, як свідок, причому, - зневажливість до свого товариша була викликана тим, що товариш обвинуваченого в судовому засіданні надавав показання, які підтверджують вину обвинуваченого, та, відповідно, - не вигідні обвинуваченому.

Що ж до зниження вольового контролю, то обвинувачений ОСОБА_4 легко виходив з контролю за умов, які його не влаштовують, так, - виходив з контролю при показаннях свідків, при дослідженні доказів, адже вважав, що всі навколо змовилисмя проти нього, та, замість того, щоб сприяти розгляду кримінального провадження, - затягував процес (зокрема, - відмовлявся від прибуття в залу судових засідань без поважних на те причин).

Відповідно, суд вважає, що під час вчинення даного злочину обвинувачений ОСОБА_4 , який згідно висновку експерта, - має знижений вольовий контроль, - умисно, добровільно, усвідомлено вийшов за межі дозволеного, та, як внаслідок цього, - наніс своїй рідній матері багаточисельні тілесні ушкодження, які і послугували причиною смерті.

Також суд звертає увагу на соматичний стан обвинуваченого ОСОБА_4 , (Том № 2, а.с., 32 зворотня сторона), в якому зокрема, зазначено наступне:

Під час проведеного обстеження у підекспертного не виявлено будь-яких порушень з боку пам`яті, уваги, інтелекту, мислення, критичних здібностей та будь-якої продуктивної психопатологічної симптоматики. У нього виявлені розлади особистості у вигляді емоційно- вольової нестійкості, егоцентризму, демонстративності, нетерпимості до протидії його устремлінням, які мають у нього яскраво виражений характер та досягають ступеня психопатії, але не позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
В період, до якого відносяться інкриміновані йому дії, підекспертний, як відомо з матеріалів кримінального провадження та результатів проведеного обстеження, будь-якого хворобливого тимчасового розладу психічної діяльності підекспертний не виявляв. Про це свідчить те, що він правильно орієнтувався у оточуючому, у нього відмічалася певна послідовність та цілеспрямованість дій, в його поведінці в той період були відсутні ознаки маячення, галюцинацій та розладнаної свідомості.

Психологічний аналіз поведінкових проявів підекспертного під час скоєння інкримінованих дій дозволяє зробити висновок, що у підекспертного в той період не перебував у будь-якому вираженому афективному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність. Про це свідчить відсутність характерних для цих станів феноменологічних ознак розвитку цих станів: гострого звуження свідомості, забування подій, неконтрольованої рухової активності з багаточисельними автоматизмами, глибокої постафективної психічної та фізичної астенії.

Особливої уваги суд звертає увагу на те, що судово медичні експерти психіатри відзначають, що у обвинуваченого ОСОБА_4 виявлені розлади особистості у вигляді емоційно- вольової нестійкості, егоцентризму, демонстративності, нетерпимості до протидії його устремлінням, які мають у нього яскраво виражений характер та досягають ступеня психопатії, але не позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Що ж до психопатії, то суд вважає, що, дійсно, така обставина підтверджена, на думку суду в судовому засіданні з матеріалів кримінального провадження (письмового доказу у виді висновків експерта про кількість та ступінь отриманих загиблою тілесних ушкоджень), - адже, на думку суду, - потрібно бути особою з ознаками психопатії, щоб нанести рідній матері наскільки чисельні та тяжкі тілесні ушкодження (опис яких експертом займає повних майже 6 аркушів формату А 4), тим самим спричнивши своїй матері смерть.

- згідно довідки № 42/16.10 02 04, яка видана 18.02.2021 року виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області, (Том № 2, а.с., 85):

- обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно проживає без реєстрації в АДРЕСА_4 .

З даного доказу вбачається, що після звільнення з місць позбавлення волі обвинувачений ОСОБА_4 проживав в будинку, який фактично належав його матері, - ОСОБА_18 ;

- згідно довідки № 41/16.10 02 04, яка видана 18.02.2021 року виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області, обвинувачений ОСОБА_4 проживає за адрресою: АДРЕСА_2 , і до складу його сім`ї входять:

- ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - сестра;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 сестра;

- ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_11 сестра;

- згідно довідки № 57, яка видана 18.02.2021 року КНП КРР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», (Том № 2, а.с., 90), ОСОБА_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , - за психіатричною допомогою не звертався, в психіатричному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» - не спостерігався.

- згідно довідки № 57, яка видана 18.02.2021 року КНП КРР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», (Том № 2, а.с., 91), ОСОБА_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , - за наркологічною допомогою не звертався, в нарокологічному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» - не спостерігався.

Докази стороною захисту в даному кримінальному провадженні не надавалися.

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наслідки вчиненого злочину, позицію сторони обвинувачення, позицію потерпілої сторони.
Що стосується тяжкості вчиненого злочину, то суд зазначає наступне:
- так, санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно, з огляду на санкцію ч. 2 ст. 121 КК України, положення ч.ч. 1, 3, 5 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення тяжкий злочин.
Що ж стосується особи обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд констатує той факт, що його особу можливо охарактеризувати лише з негативної сторони, а саме, - обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, раніше судимий, причому, - судимий за скоєння тяжких злочинів.

Двічі відбував реальне покарання у виді позбавлення волі, перший раз звільнявся з місць позбавлення волі на підставі акту про амністію, другий раз звільнявся по відбуттю призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

Суд звертає увагу на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 звільнився крайній раз саме по відбуттю покарання, а не умовно достроково чи в зв`язку з заміною призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, що, на думку суду, - може свідчити лише про ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 під час відбування покарання не мав належної поведінки, яка б дала змогу застосувати до нього пільги, які передбачені положеннями ст.ст. 81, 82 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання чи заміна покарання на більш м`яке.

Далі, звільнившись з місць позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_4 на шлях виправлення та перевиховання не став, - не влаштувався офіційно на роботу, а проживав за рахунок грошової допомоги, які йому надавала мати, - загибла ОСОБА_18 .

І, відповідно, - будучи особою раніше судимою, - знову вчинив тяжкий злочин, пов`язаний з насильством.

На думку суду, - така яскраво виражена антисоціальна спрямованість особи обвинуваченого ОСОБА_4 апріорі виключає перебування його на волі, та, відповідно, - вказує на нагальну потребу ізоляції його від суспільства, так як обвинувачений, перебуваючи на волі, - буде становити загрозу іншим громадянам.

Що ж до наслідку вчиненого злочину, то суд зазначає, що таким злочином обвинувачений ОСОБА_4 посягнув на найбільшу цінність суспільства, - на життя іншої людини, причому, це буде враховано під час покарання, - на життя близької людини, яка дала йому життя, - на життя своєї рідної матері, а тому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен бути покараний в усій відповідності з Законом, - в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, причому, - в максимальній її межі.

Що стосується позиції сторони обвинувачення (прокурора), то суд зазначає наступне:
- суд вважає, що, з огляду на докази, які були надані стороною обвинувачення в судовому засіданні, - сторона обвинувачення в повному обсязі довела винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд вважає, що позиція обвинувачення грунтується на належних та допустимих доказах.

Дійсно, стороною обвинувачення (прокурором) суду не надано прямі докази (показання свідків факту побиття, відеозапис події злочину, тощо) на вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, проте, - суд вважає, що стороною обвинувачення надано суду достатньо і непрямих доказів (показання свідків, письмові докази), які дають суду визначитися поза розумним сумнівом в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, стороною надано достатні та належні докази у виді письмових доказів, та, зокрема, - у виді показань свідків, які були допитані в судовому засіданні.

Суд наголошує на тій обставині, що даний злочин стався внаслідок насильства в сім`ї, а, як правило, - такі злочини і вчиняються при відсутності прямих свідків (інших членів сім`ї, третіх осіб), що і передбачає, як наслідок, - дещо затруднене доказування факту злочину, його способу, та інш.

Проте, суд знову ж таки зазначає, що стороною захисту (прокурором) надано суду належні та допустмі докази, які дають змогу визначитися суду, що немає ніяких доказів того, що такий злочин був вчинений якоюсь іншою особою, ніж обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно, позиція сторони обвинувачення (прокурора), яка полягає в тому, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі терміном 10 (десять) років (максимальний розмір санкції), - судом сприймається позитивно, так як така позиція сторони обвинувачення повністю обгрунтована фактичним обставинам справи, які встановлені в судовому засіданні, така позиція враховує особу обвинуваченого, наслідки вчиненого злочину.

Що стосується позиції потерпілої сторони, то суд зазначає наступне:
- як судом вказувалося вище, - потерпіла ОСОБА_27 не була присутня в судовому засіданні, проте, надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій просила суд слухати кримінальне провадження без її участі, просила суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 максимальне покарання, яке пов`язане з позбавленням волі.

Обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , - в судовому засіданні не встановлено.

Обставина, які згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочину.
Новий злочин, який є предметом розгляду в даному кримінальному провадженні, та який передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, - обвинувачений ОСОБА_4 вчинив 15.02.2021 року, а тому, - в силу положень ст.ст. 88, 89, 90 КК України обвинувачений ОСОБА_4 станом на час вчинення нового злочину вважається таким, що раніше судимий, - з огляду на положення ст. 89, 90 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 88 КК України особа вважається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Згідно ч. 2 ст. 88 КК України судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України.

Санкція ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення кого був засуджений обвинувачений ОСОБА_4 , та за вчинення кого відбував реальне покарання у виді позбавлення волі), - передбачає основне покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.
Згідно положень ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення (тяжкий злочин), який передбачено ч. 2 ст. 289 КК України, та який вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 , та за який він відбував покарання, - відноситься до тяжких злочинів.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
Відповідно, обвинувачений ОСОБА_4 крайній раз відбував покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочину, який передбачено ч. 2 ст. 289 КК України, який згідно положень ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, а днем відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 за попереднім вироком є дата, - 11.06.2019 року, - день звільнення з Бучанської ВК Київської області (№85), - по відбуттю покарання, а тому, обвинувачений ОСОБА_4 вважався б таким, що немає судимості по сплину шести років після звільнення з місця позбавлення волі, а саме, - після 11.06.2025 року, а тому, - суд констатує той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 станом на момент вчинення нового злочину, який передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, - станом на 15.02.2021 року є таким, що раніше судимий.
Наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 судимості за вчинення умисного злочину на час вчинення нового злочину, який є предметом розгляду в даному кримінальному провадженні, - напряму вказує про наявність в діях обвинуваченого рецидиву кримінальних правопорушень (злочинів), що передбачено ст. 34 КК України.
Згідно ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Згідно положень ст.ст. 23, 24 КК України кримінальне правопорушення (злочин), яке передбачено ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення якого обвинувачений ОСОБА_4 має судимість, - відноситься до злочинів, вчинених умисно.

Згідно положень ст.ст. 23, 24 КК України кримінальне правопорушення (злочин), яке передбачено ч. 2 ст. 121 КК України, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження, - відноситься до злочинів, вчинених умисно.

Відповідно, в діях обвинуваченого ОСОБА_4 є в наявності рецидив кримінальних правопорушень (ст. 34 КК України)
Обставина, які згідно п. 6 - 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Так, в судовому засіданні встановлено, та такий факт жодною із сторін (ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту) не оспорюється, - що обвинувачений ОСОБА_4 та загибла особа, - ОСОБА_18 є ріднею першого споріднення, - обвинувачений ОСОБА_4 є рідним сином загиблої ОСОБА_18 .
Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та загибла ОСОБА_18 проживали на одній житловій площі як одна сім`я.

Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, раніше неодноразово судимий, судимий за вчинення тяжких злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення тяжкого умисного тяжкого злочину, знову вчинив новий умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, шкода, завдана злочином, не відшкодована, потерпіла особа має претензії до обвинуваченого та наполягає на обов`язковому позбавленні волі, враховуючи ту обставину, що відсутні обставини, які б пом`якшували кримінальну відповідальність обвинуваченого, натомість існують обставини, які обтяжують кримінальну відповідальність обвинуваченого, враховуючи позицію прокурора про необхідність застосування реального позбавлення волі до обвинуваченого, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому слід призначити таке покарання, як позбавлення волі, в максимальній межі, яку передбачає санкція ч. 2 ст. 121 КК України, без застосування положень ст.ст. 75, 75, 76 КК України.
Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в максимальній межі санкції ч. 2 ст. 121 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин вчиненого злочину, - буде єдиним необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, так як суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання у виді призначення позбавлення волі на меньший строк, - буде становити для суспільства, в тому числі для окремих осіб, - велику суспільну небезпеку, яку можна уникнути лише шляхом ізоляції обвинуваченого ОСОБА_4 від суспільства на тривалий термін, який буде необхідним та достатнім для виховання та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Отже, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 69 -1, 75 КК України, - немає.

Цивільний позов.
В матеріалах кримінального провадження міститься письмова заява потерпілої ОСОБА_27 , (Том № 1, а.с., 77), в якій потерпіла просить підготовче судове засідання проводити без її участі, цивільний позов подавати не буде, претензій матеріального та морального харектеру до обвинуваченого не має.

В матеріалах кримінального провадження міститься письмова заява потерпілої ОСОБА_27 , (Том № 2, а.с., 146), в якій потерпіла просить суд слухати кримінальне провадження без її участі.

Вона має претензії як морального, так і матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки він позбавив життя матір, однак, - цивільний позов в межах кримінального провадження подавати не буде.

Просить застосувати до ОСОБА_4 найсуворішу міру покарання, пов`язану з позбавленням волі.

Відповідно, - в межах даного кримінального провадження цивільний позов не заявлено.

Матеріали кримінального провадження щодо речових доказів:
- в матеріалах кримінального провадження міститься цифровий носій інформації оптичний DVD + R диск, (ANV 16 X DVD R DATA 4/7 GB), на якому містяться цифрові відеофайли, який додається до протоколу проведення огляду місця події від 17.02.2021, та на якому містяться написи «ОМП 17.02.21 с. Стайки 03:20 03:41), (Том № 1, а.с., 203);
- в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого від 20.04.2021 року про визнання матеріального об`єкту (цифрового носія інформації) документом та вирішення питання про забезпечення його зберігання, (Том № 1, а.с., 201 202), згідно постановляючої частини якої:
1. Цифровий носій інформації оптичний DVD + R диск, на якому містяться цифрові відеофайли, який додається до протоколу проведення огляду місця події від 17.02.2021 визнати документом у кримінальному провадженні № 0000051 від 17.02.2021.

2. Вказаний документ зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000051 від 17.02.2021;

- в матеріалах кримінального провадження міститься цифровий носій інформації оптичний DVD + R диск, (ANV 16 X DVD R DATA 4/7 GB), на якому містяться цифрові відеофайли, який додається до протоколу проведення огляду місця події від 17.02.2021, та на якому містяться написи «17.02.21 11:42 11.57 ОМП с. Стайки), (Том № 1, а.с., 211);
- в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого від 20.04.2021 року про визнання матеріального об`єкту (цифрового носія інформації) документом та вирішення питання про забезпечення його зберігання, (Том № 1, а.с., 209 210), згідно постановляючої частини якої:
1. Цифровий носій інформації оптичний DVD + R диск, на якому містяться цифрові відеофайли, який додається до протоколу проведення огляду місця події від 17.02.2021 визнати документом у кримінальному провадженні № 0000051 від 17.02.2021.

2. Вказаний документ зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000051 від 17.02.2021;

- в матеріалах кримінального провадження міститься цифровий носій інформації оптичний CD - R диск, (ARITA CD R DATA 700 MB), на якому містяться цифрові відеофайли, який має написи «Відеозаписи долучені поліцейським ОСОБА_13 17.02.21, (Том № 1, а.с., 231);
- в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого від 18.02.2021 року про визнання матеріального об`єкту (цифрового носія інформації) документом та вирішення питання про забезпечення його зберігання, (Том № 1, а.с., 232 233), згідно постановляючої частини якої:
1. Визнати речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000051 відеозапис, який долучений свідком ОСОБА_13 та який зберігається на CD R диску.

2. Речовий доказ зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 17.02.2021 року, (Том № 1, а.с., 227), згідно постановляючої частини якої:

1. Вилучені 27.02.2021 року в ході огляду трупа, що проводився в приміщенні моргу кагарлицької ЦРЛ за адресою: вул. Паркова, 10 м. Кагарлик Київської області, що має значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000051 від 17.02.2021, а саме:

- чорні лосини, синій світер, чорну в білу полоску футболку, чорні труси та пару шкарпеток, які поміщено до паперової коробки - визнати речовим доказом та приєднати до кримінального провадження № 0000051 від 17.02.2021 в якості речового доказу;

2. Речовий доказ, а саме:

- чорні лосини, синій світер, чорну в білу полоску футболку, чорні труси та пару шкарпеток, які поміщено до паперової коробки передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1.

Станом на даний час вищевказані речові докази перебувають на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, 13;

- в матеріалах кримінального провадження міститься цифровий носій інформації оптичний DVD - R диск, (DVD R 16 Х 4,7 GB Data), на якому містяться цифрові відеофайли, який має написи «12.03.2021 Слідчий експертимент Лимар», (Том № 2, а.с., 41);

- в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого від 20.04.2021 року про визнання матеріального об`єкту (цифрового носія інформації) документом та вирішення питання про забезпечення його зберігання, (Том № 2, а.с., 39 40), згідно постановляючої частини якої:
1. Цифровий носій інформації оптичний DVD R диск на якому міститься цифрові відеофайли, який додається до протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 12.03.2021 визнати документом у кримінальному провадженні № 0000051 від 17.02.2021.

2. Вказаний документ, зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000051 від 17.02.2021.

- в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 30 березня 2021 року, (Том № 2, а.с., 42 43), згідно резолютивної частини якої:
1. Вилучені під час ОМП з буд. АДРЕСА_4 речі, а саме:

- одяг, який поміщено до спецпакету № 1752612;

- біологічні зразки ОСОБА_4 та ОСОБА_18 а також одяг останніх, які поміщені до 5 картонних ящиків;

- дерев`яна швабра, -

- визнати речовими доказами по матіеріалах кримінального провадження № 0000051 від 17 лютого 2021 року.

2. Речові докази здати на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Обухівського ВП.

В матеріалах кримінального провадження міститься квитанція про передачу на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000051 від 17.02.2021, речові докази вилучені: слідчим СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_29 .

Дата вилучення: 17.02.2021 року.

Найменування речових доказів:

- одяг, який поміщено до спецпакету № 1752612;

- біологічні зразки ОСОБА_4 та ОСОБА_18 а також одяг останніх, які поміщені до 5 картонних ящиків;

- дерев`яна швабра;

- в матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 05 березня 2021 року, (Том № 2, а.с., 45 46), згідно резолютивної частини якої:
1. Вилучені 17.02.21 року речі (чорну балонєву курточку з слідами забруднення та плямами бурого кольору, яку поміщено до картонного ящика № 1;

2. чорні балоневі штани з утепленням, зовні забруднені та мають плями бурого кольору, кофта спортивна темно-синього кольору, з плямами бурого кольору, які поміщено до картонного ящика № 2;

- чорні шкіряні берци зі шнурками 41 розміру, які поміщено до картонного ящика № 3;

- одяг ОСОБА_18 (вилучений з моргу), який поміщено до картонного ящику № 4;

- біологічні зразки підозрюваного ОСОБА_4 (зрізи нігтів, букальні епітелії), які поміщені до картонного ящику № 5.

- одяг ОСОБА_18 та ОСОБА_4 , який поміщений до спец. пакетів: № 1959065, № 1752612, 1959066, дерев`яну швабру). - визнати речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000051 від 17.02.2021 року.

2. Визначити місце зберігання речових доказів - кімната речових доказів Обухівського ВП.

Питання щодо долі речових доказів в кримінальному провадженні врегульовано положенням ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу, при цьому:
- згідно п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання;

- згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Відповідно, враховуючи обставини кримінального провадження, що стосуються речових доказів, та вищевказані норми процесуального права, суд приходить до наступного:
- речові докази (документи), а саме:
1. Цифровий носій інформації оптичний DVD + R диск, (ANV 16 X DVD R DATA 4/7 GB), на якому містяться цифрові відеофайли, який додається до протоколу проведення огляду місця події від 17.02.2021, та на якому містяться написи «ОМП 17.02.21 с. Стайки 03:20 03:41), (Том № 1, а.с., 203);
2. Цифровий носій інформації оптичний DVD + R диск, (ANV 16 X DVD R DATA 4/7 GB), на якому містяться цифрові відеофайли, який додається до протоколу проведення огляду місця події від 17.02.2021, та на якому містяться написи «17.02.21 11:42 11.57 ОМП с. Стайки), (Том № 1, а.с., 211);
3. Цифровий носій інформації оптичний CD - R диск, (ARITA CD R DATA 700 MB), на якому містяться цифрові відеофайли, який має написи «Відеозаписи долучені поліцейським ОСОБА_13 17.02.21, (Том № 1, а.с., 231);
4. Цифровий носій інформації оптичний DVD - R диск, (DVD R 16 Х 4,7 GB Data), на якому містяться цифрові відеофайли, який має написи «12.03.2021 Слідчий експертимент Лимар», (Том № 2, а.с., 41), -

- зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу його зберігання на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, при цьому, -
- майно, а саме:
1. Чорні лосини;
2. Синій світер;
3. Чорну в білу полоску футболку;
4. Чорні труси;
5. Пару шкарпеток, які поміщено до паперової коробки, (вилучене 27.02.2021 року в ході огляду трупа, що проводився в приміщенні моргу кагарлицької ЦРЛ за адресою: вул. Паркова, 10 м. Кагарлик Київської області), (Том № 1, а.с., 227), які перебувають на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, 13, -

6. Одяг, який поміщено до спецпакету № 1752612;

7. Біологічні зразки ОСОБА_4 та ОСОБА_18 а також одяг останніх, які поміщені до 5 картонних ящиків;

8. Дерев`яна швабра, (вилучені під час ОМП з буд. АДРЕСА_4 , (Том № 2, а.с., 42 43), які перебувають на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22.

9. чорну балонєву курточку з слідами забруднення та плямами бурого кольору, яку поміщено до картонного ящика № 1;

10. Чорні балоневі штани з утепленням, зовні забруднені та мають плями бурого кольору, та кофту спортивну темно-синього кольору, з плямами бурого кольору, які поміщено до картонного ящика № 2;

11. Чорні шкіряні берци зі шнурками 41 розміру, які поміщено до картонного ящика № 3;

12. Одяг ОСОБА_18 (вилучений з моргу), який поміщено до картонного ящику № 4;

13. Біологічні зразки підозрюваного ОСОБА_4 (зрізи нігтів, букальні епітелії), які поміщені до картонного ящику № 5.

14. Одяг ОСОБА_18 та ОСОБА_4 , який поміщений до спец. пакетів: № 1959065, № 1752612, 1959066), які перебувають на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22, -

- знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати:
Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) в даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

В рамках даного кримінального провадження був застосований такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

- збереження речових доказів;

- спеціальної конфіскації;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В матеріалах кримінального провадження міститься ухвала слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року, (справа № 372/550/21, провадження № 1 кс/185/21), (Том № 2, а.с., 7 8, 22 23), згідно резолютивної частини якої:
1.Клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_30 про арешт тимчасмово вилученого майна задовольнити.

2. Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000051 від 17.02.2021 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України, яке вилучене 17.02.2021 року в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме:

- чорну балонєву курточку з слідами забруднення та плямами бурого кольору, - яку поміщено до картонного ящика № 1;

- чорні балоневі штани з утепленням, зовні забруднені та мають плями бурого кольору; - кофта спортивна темно-синього кольору, з плямами бурого кольору, - які поміщено до картонного ящика № 2;

- чорні шкіряні берци зі шнурками 41 розміру, які поміщено до картонного ящика, -

- які належним чином опечатані та передані на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 1.

Станом на даний час вищевказані речові докази знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, 13.

Далі, в матеріалах кримінального провадження міститься ухвала слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19 лютого 2021 року, (справа № 372/550/21, провадження № 1 кс/184/21), (Том № 2, а.с., 27 - 28), згідно резолютивної частини якої:
1. Клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_30 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

2. Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000051 від 17.02.2021 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України та накласти арешт на виявлені та вилучені 17.02.2021 року під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_4 , з будинку в кімнаті № 3 виявлені та вилучені:

- тюль з плямами бурого кольору ззовні схожими на плями крові та поміщено до спеціального пакету № 1752612;

- на підлозі виявлені килим зеленого кольору з плямами бурого кольору ззовні схожими на плями крові, фрагмент килима вирізано та вилучено до паперового конверту № 4;

- під час додаткового огляду місця події за вищевказаною адресою в кімнаті № 2 виявлені та вилучені швабру дерев`яну з плямами бурого кольору ззовні охожі на плями крові, яку упаковано в папір та приєднано бирку із спеціальним написом, вказані речі належать потерпілій, покійній ОСОБА_18 , вилучені речі належним чином опечатані та передані на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 1.

Станом на даний час вищевказані речові докази знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, 13.

Згідно ч. 2 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно, суд вважає, що арешт з майна, який було накладено на підставі ухвал слідчого судді про арешт майна на вищевказані речі слід скасувати, так як без скасування майна суд буде позбавлений вирішити питання про подальшу долю речових доказів в порядку та на умовах, які передбачені ч. 9 ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевказані факти та норми процесуального права, суд остаточно приходить до наступного висновку:
- арешт (Том № 2, а.с., 7 8, 22. 23), з майна, а саме:
- чорна балонєва курточка з слідами забруднення та плямами бурого кольору, - яку поміщено до картонного ящика № 1;

- чорні балоневі штани з утепленням, зовні забруднені та мають плями бурого кольору; - кофта спортивна темно-синього кольору, з плямами бурого кольору, - які поміщено до картонного ящика № 2;

- чорні шкіряні берци зі шнурками 41 розміру, які поміщено до картонного ящика, -

- які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області (адреса: 09021, Київська область, м. Кагарлик, вул. Ярослава мудрого, 13), -

- який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19.02.2021 року, (справа № 372/550/21, провадження № 1 кс/185/21), - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - з метою вирішення подальшої долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевказані факти та норми процесуального права, суд остаточно приходить до наступного висновку:
- арешт (Том № 2, а.с., 27 - 28), з майна, а саме:
- тюль з плямами бурого, кольору ззовні схожими на плями крові та поміщено до спеціального пакету № 1752612;

- фрагмент килима, який вирізано та вилучено до паперового конверту № 4;

- швабру дерев`яну з плямами бурого, кольору ззовні охожі на плями крові, яку упаковано в папір та приєднано бирку із спеціальним написом, -

- які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області (адреса: 09021, Київська область, м. Кагарлик, вул. Ярослава мудрого, 13), -

- який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19.02.2021 року, (справа № 372/550/21, провадження № 1 кс/184/21), - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - з метою вирішення подальшої долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження:
Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 176 КПК України визначають види запобіжних заходів.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, що стосується застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжних заходів в рамках даного кримінального провадження, то суд зазначає наступне:
- згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.02.2021 року, (Том № 1, а.с., 44 49, а.с., 237 - 241) обвинуваченого (з моменту затримання мав статус підозрюваного) ОСОБА_4 було затримано о 13 год. 20 хв. 17.02.2021 року;

- згідно ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області (справа № 372/550/21, провадження № 1 кс 186/21) від 19.02.2021 року (Том № 1, а.с., 42 43, Том № 2, а.с., 1 2), обвинуваченому (на час обрання запобіжного заходу мав статус підозрюваного) ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 квітня 2021 року, включно.

- згідно ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області (справа № 372/550/21, провадження № 1 кс 373/21) від 14.04.2021 року (Том № 1, а.с. 39 41, Том № 2, а.с., 60 - 62) обвинуваченому (на час продовження строків тримання під вартою мав статус підозрюваного) ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, - до 17.05.2021 року, включно;

- згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 13.05.2021 року (під час проведення підготовчого судового засідання) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, (Том № 1, а.с., 55 57), строком до 11.07.2021 року, включно;

- згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 01.07.2021 року, (том № 1, а.с., 110 112), у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30.08.2021 року, включно;

- згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 30.07.2021 року, (Том № 1, а.с., 160 162), у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 28.09.2021 року, включно;

- згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 27.09.2021 року, (Том № 2, а.с., 112 114), у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24.11.2021 року, включно;

- згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 18.11.2021 року, (Том № 2, а.с., 170 171), у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15.01.2022 року, включно;

- згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 06.01.2022 року, (Том № 2, а.с., 223 224), у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 07.03.2022 року, включно;

- згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 01.03.2022 року, (Том № 3, а.с., 9 10), у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29.04.2022 року, включно;

- згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 22.04.2022 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19.06.2022 року, включно;

- згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 16.06.2022 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.08.2022 року, включно;

- згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 28.07.2022 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 26.09.2022 року, включно;

- згідно ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 15.09.2022 року, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.11.2022 року, включно.

Підсумовуючи вищевказане, суд зазначає наступне:
- як судом зазначалося вище, обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину 17.02.2021 року в порядку ст. 208 КПК України, (Том № 1, а.с., 44 49, а.с., 237 - 241).

В подальшому, на підставі ухвали слідчого судді (Том № 1, а.с., 42 43, Том № 2, а.с., 1 2), обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 квітня 2021 року, включно.

В подальшому на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 14.04.2021 року (Том № 1, а.с. 39 41, Том № 2, а.с., 60 - 62) обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, - до 17.05.2021 року, включно.

В подальшому на підставі ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 13.05.2021 року (під час проведення підготовчого судового засідання) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, (Том № 1, а.с., 55 57), строком до 11.07.2021 року, включно.

В подальшому у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 судом неодноразово продовжувався термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - строком до 13.11.2022 року, відповідно, обвинувачений ОСОБА_4 станом на час постановлення вироку перебуває під вартою.

Відповідно, - моменту затримання ( з 17.02.2021 року) по момент постановлення вироку (24.10.2022 року) обвинувачений ОСОБА_4 перебував і перебуває під вартою, запобіжний захід не змінювався.
Суд вважає, що, враховуючи позицію прокурора в судовому засіданні, та обставини справи, встановлені в судовому засіданні, - до вступу вироку в законну силу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор», - слід залишити без змін.
Крім того, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в термін відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком суду його перебування під вартою під час досудового розслідування (попереднє ув`язнення, включаючи затримання), та його термін перебування під вартою під час судового слухання кримінального провадження, - з розрахунку, - день за день на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Свою позицію щодо незмінності запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 суд обгрунтовує тим, що, на думку суду, - існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі після проголошення вироку, - може зникнути з міця фактичного проживання, може впливати на свідків та потерпілу.

Так, така позиція суду обгрунтована тим, що ОСОБА_4 за даним вироком суду призначено досить тривалий термін позбавлення волі, а тому ОСОБА_4 , який не визнав вину свою повністю, фактично не маючий міцних соціальних зв`язків (навпаки, - всі рідні та близькі налаштовані проти особи обвинуваченого в зв`язку звчинком ОСОБА_4 ), - може зникнути з місця проживання, таким чином ухилитися від призначеного судом покарання.

Так, така позиція суду, окрім положень чинного КПК України обгрунтована також і положеннями, викладеними в рішеннях ЄСПЛ.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, - Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства (суду).

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, суд дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Окрім того, суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 2, 11, ч.ч. 1, 3, 5 ст.ст. 12, 13, 18, 19, 23, 24, 34, 50, п. 11 ч. 1 ст. 51, ст.ст. 63, 65, п.п. 1, 6 1 ч. 1 ст. 67, ст. 88, п. 8 ч. 1 ст. 89, ст. 90, ч. 2 ст. 121 КК України, ст.ст. 1, 2, 7, ч. 9 ст. 100, ч. 4 ст. 174, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 1 ст. 121 КК України, - як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразились у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відраховувати з 17.02.2021 року, - з моменту затримання.

Цивільний позов:
В межах даного кримінального провадження цивільний позов не заявлено.

Речові докази:
- речові докази (документи), а саме:
1. Цифровий носій інформації оптичний DVD + R диск, (ANV 16 X DVD R DATA 4/7 GB), на якому містяться цифрові відеофайли, який додається до протоколу проведення огляду місця події від 17.02.2021, та на якому містяться написи «ОМП 17.02.21 с. Стайки 03:20 03:41), (Том № 1, а.с., 203);
2. Цифровий носій інформації оптичний DVD + R диск, (ANV 16 X DVD R DATA 4/7 GB), на якому містяться цифрові відеофайли, який додається до протоколу проведення огляду місця події від 17.02.2021, та на якому містяться написи «17.02.21 11:42 11.57 ОМП с. Стайки), (Том № 1, а.с., 211);
3. Цифровий носій інформації оптичний CD - R диск, (ARITA CD R DATA 700 MB), на якому містяться цифрові відеофайли, який має написи «Відеозаписи долучені поліцейським ОСОБА_13 17.02.21, (Том № 1, а.с., 231);
4. Цифровий носій інформації оптичний DVD - R диск, (DVD R 16 Х 4,7 GB Data), на якому містяться цифрові відеофайли, який має написи «12.03.2021 Слідчий експертимент Лимар», (Том № 2, а.с., 41), -

- зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу його зберігання на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, при цьому, -
- майно, а саме:
1. Чорні лосини;
2. Синій світер;
3. Чорну в білу полоску футболку;
4. Чорні труси;
5. Пару шкарпеток, які поміщено до паперової коробки, (вилучене 27.02.2021 року в ході огляду трупа, що проводився в приміщенні моргу кагарлицької ЦРЛ за адресою: вул. Паркова, 10 м. Кагарлик Київської області), (Том № 1, а.с., 227), які перебувають на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, 13, -

6. Одяг, який поміщено до спецпакету № 1752612;

7. Біологічні зразки ОСОБА_4 та ОСОБА_18 а також одяг останніх, які поміщені до 5 картонних ящиків;

8. Дерев`яна швабра, (вилучені під час ОМП з буд. АДРЕСА_4 , (Том № 2, а.с., 42 43), які перебувають на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22, -

9. чорну балонєву курточку з слідами забруднення та плямами бурого кольору, яку поміщено до картонного ящика № 1;

10. Чорні балоневі штани з утепленням, зовні забруднені та мають плями бурого кольору, та кофту спортивну темно-синього кольору, з плямами бурого кольору, які поміщено до картонного ящика № 2;

11. Чорні шкіряні берци зі шнурками 41 розміру, які поміщено до картонного ящика № 3;

12. Одяг ОСОБА_18 (вилучений з моргу), який поміщено до картонного ящику № 4;

13. Біологічні зразки підозрюваного ОСОБА_4 (зрізи нігтів, букальні епітелії), які поміщені до картонного ящику № 5.

14. Одяг ОСОБА_18 та ОСОБА_4 , який поміщений до спец. пакетів: № 1959065, № 1752612, 1959066), які перебувають на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22, -

- знищити на підставі п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати:
Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) в даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження:
- Арешт майна, як вида забезпечення кримінального провадження:
- арешт (Том № 2, а.с., 7 8, 22 23), з майна, а саме:
- чорна балонєва курточка з слідами забруднення та плямами бурого кольору, - яку поміщено до картонного ящика № 1;

- чорні балоневі штани з утепленням, зовні забруднені та мають плями бурого кольору; - кофта спортивна темно-синього кольору, з плямами бурого кольору, - які поміщено до картонного ящика № 2;

- чорні шкіряні берци зі шнурками 41 розміру, які поміщено до картонного ящика, -

- які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області (адреса: 09021, Київська область, м. Кагарлик, вул. Ярослава мудрого, 13), -

- який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19.02.2021 року, (справа № 372/550/21, провадження № 1 кс/185/21), - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - з метою вирішення долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені ч. 9 ст. 100 КПК України.

- арешт (Том № 2, а.с., 27 - 28), з майна, а саме:
- тюль з плямами бурого, кольору ззовні схожими на плями крові та поміщено до спеціального пакету № 1752612;

- фрагмент килима, який вирізано та вилучено до паперового конверту № 4;

- швабру дерев`яну з плямами бурого кольору ззовні схожі на плями крові, яку упаковано в папір та приєднано бирку із спеціальним написом, -

- які знаходяться на відповідальному зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області (адреса: 09021, Київська область, м. Кагарлик, вул. Ярослава мудрого, 13), -

- який був накладений на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19.02.2021 року, (справа № 372/550/21, провадження № 1 кс/184/21), - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - з метою вирішення долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження:
- зобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, п. 5 ч. 1 ст. 176, ст. 183 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, - залишити без змін, - тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор».
Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд Київської області.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1