ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3077/21 Номер провадження 11-кп/814/1070/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
представника установи ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 11 квітня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не судимого, засудженого:
13.02.2014 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Своє рішення суд мотивував тим, що за час відбування покарання засуджений характеризується посередньо, має стягнення, комісією установи 16.10.2020 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, тому дійшов висновку, що звернення з поданням до суду є передчасним.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути ухвалу суду та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засудженого в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін, представника установи, який вказав, що ОСОБА_8 заслуговує на умовно-дострокове звільнення, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі п.3 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під час апеляційного перегляду рішення суду встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 13.02.2014 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 07.10.2013, кінець строку 04.04.2023.

Таким чином, на час звернення з поданням до суду ОСОБА_8 формально мав право на розгляд питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Проте суд першої інстанції, розглядаючи подання, дійшов до висновку, що засуджений не довів своє виправлення, поклавши в основу такого рішення те, що ОСОБА_8 мав стягнення та комісією установи 16.10.2020 відмовлено в поданні про умовно-дострокове звільнення.

Даний висновок суду першої інстанції є непереконливим.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_8 з 07.10.2013 знаходиться у місцях позбавлення волі. Під час перебування в державній установі "Полтавська установа виконання покарання (№23)" характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 18.04.2014 відбуває покарання в Державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)».

За весь час перебування в місцях позбавлення волі засуджений допустив одне стягнення 22.04.2014, отримав 23 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Працевлаштований на виробництві установи в бригаді слюсарів з відрядною формою оплати. До роботи ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує своєчасно. До виконання робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань ставиться з розумною ініціативою. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Вину у вчиненому злочині визнає, покарання вважає справедливим. Не має виконавчих листів.

За висновком установи засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та його можливо звільнити умовно-достроково.

Зі ст. 6 КВК України вбачається, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Як вбачається з особової справи ОСОБА_8 продовж усього часу відбування покарання в колонії отримував заохочення, був працевлаштованим з початку відбування покарання та працює в установі і на час розгляду справи.

З урахуванням даних про особу засудженого, який розкаюється у вчиненому, отримав значну кількість заохочень, колегія суддів дійшла висновку, що на даний час ОСОБА_8 не є суспільно-небезпечною особою, за час перебування у виправній колонії ним досягнуто значних успіхів на шляху до соціалізації та доведено можливість стати повноцінним та законослухняним членом суспільства, він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

У зв`язку з вказаним апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 - скасуванню з постановленням нової про задоволення подання щодо засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Станом на день постановлення ухвали апеляційного суду невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_8 становить 7 місяців 9 днів, а тому останній підлягає звільненню умовно-достроково від відбування покарання на вказаний строк.

Керуючись ст. 404, 407,419КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 11 квітня 2022 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» та голови спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави задовольнити.
ОСОБА_8 звільнити умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 13.02.2014 на невідбутий строк 7 місяців 9 днів.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4