Справа № 361/6045/21
Провадження № 1-кп/361/582/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.22 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000006 від 19.01.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Митяєве Сакського району АР Крим, громадянина України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , маючої на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, раніше не судимої,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадження судді Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 19.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Захисник адвокат ОСОБА_5 , заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з тих підстав, що у порушення вимог ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті слідчим у частині формулювання обвинувачення зазначено не вірне місце реєстрації обвинуваченої а також не вірно вказано прізвища обвинуваченої та захисника: - « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 » замість « ОСОБА_5 ». Формулювання обвинувачення, на думку захисника, не містить час та місце вчинення кримінального правопорушення, а посилання на висновки судової будівельно-технічної та судової почеркознавчої експертизи від 23.08.2017, які містяться в обвинувальному акті, суперечать ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки посилання на докази в обвинувальному акті суперечать принципу верховенства права й неупередженості суду.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала. Додатково повідомила, що обвинувальний акт відповідає всім технічним вимогам, визначеним у статті 291 КПК України. Вважає, що висновки, озвучені захисником є передчасними, оскільки питання винуватості обвинуваченої на підготовчому судовому засіданні не вирішується.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, подане клопотання, приходить до наступних висновків.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України складений у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.
Відповідно до п. 3 ч. 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. При цьому законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок, під час підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України (постанова Верховного Суду від 26.06.2018 справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203км17).
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Положеннями ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;
9) дату та місце його складення та затвердження.
Суд вважає, що озвучене захисником клопотання про повернення обвинувального акту прокурору зводиться до незгоди з форматом викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та доведення невинуватості його підзахисної. Зокрема, на думку адвоката ОСОБА_5 в обвинувальному акті не встановлений умисел та мета вчинення кримінального правопорушення, а також зазначає про відсутність деталізованого опису кримінального правопорушення, зазначення точного місця, часу, обставин вчинення злочину.
Суд зауважує, що під формулюванням обвинувачення слід розуміти короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. Належний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, а й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Водночас щодо доводів захисника про невідповідність вимогам закону опису фактичних обставин і формулювання обвинувачення, то пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України прямо передбачає, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як прокурор це вважає встановленим. Більше того, кримінальний процесуальний закон не надає суду повноважень до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченої, тощо, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора (постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду від 03.07.2019 року у справі N 273/1053/17). В обвинувальному акті зазначаються не будь-які фактичні обставини кримінального правопорушення, а ті, які прокурор (а не суд чи сторона захисту) вважає встановленими. До цього слід додати, що КПК України містить положення про зміну обвинувачення в суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримання державного обвинувачення (частина 2 статті 337, статті 338-340 КПК України), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (частина 3 статті 337 КПК України). В свою чергу, якщо під час розгляду обвинувального акта суд не зможе дійти висновку про те, що викладені в ньому відомості (в тому числі фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення) не узгоджуються з представленими доказами або суперечать правилам кримінально-правової кваліфікації, він виносить виправдовуваний вирок.
Отже, визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, і формулювання обвинувачення належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані мають в своїй сукупності лише давати уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
В свою чергу, особливістю підготовчого провадження є те, що на цій стадії суд не досліджує доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті, не оцінює повноту пред`явленого обвинувачення та правильність кваліфікації діяння, інкримінованого особі. Закріпивши можливість повернення обвинувального акта прокурору на первісному етапі судового провадження, законодавець очевидно не мав наміру створити таким чином простір для попередньої судової оцінки правильності та об`єктивності позиції сторони обвинувачення у змагальному кримінальному процесі. Дослідження обвинувального акта під час підготовчого судового засідання спрямоване виключно на встановлення відповідності його форми і змістовного наповнення вимогам статті 291 КПК України, та відсутності в ньому положень, що суперечать одне одному, усунення яких є неможливим в процесі повноцінного судового розгляду. Водночас фактичні обставини кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення включно з часом, місцем та способом вчинення кримінального правопорушення, а також правова кваліфікація кримінального правопорушення є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті, а первісне їх зазначення в особливому процесуальному рішенні - обвинувальному акті - є прерогативою прокурора.
Щодо доводів захисника адвоката ОСОБА_5 про посилання в обвинувальному акті на конкретні докази, зокрема на висновки судової будівельно-технічної та судової почеркознавчої експертизи від 23.08.2017, суд зазначає що відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. У частині 2 статті 23 КПК України зазначено, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
В обвинувальному акті дійсно містяться посилання на висновки судової будівельно-технічної та судової почеркознавчої експертизи від 23.08.2017, однак зміст цих документів не розкривається. Відтак, суд доходить висновку, що згадка таких документів в обвинувальному акті спрямована на належне формулювання обвинувачення. Отже, в такому посиланні (без розкриття змісту відповідного доказу) відсутні порушення вимог КПК України.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000006 від 19.01.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України складений відповідно до вимог статті 291 КПК України, оскільки містить всі формальні і змістовні елементи, передбачені законом. З огляду на перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт відповідно до статті 291 КПК України, обставини, на які наголошував захисник щодо його повернення, не можуть зумовлювати повернення обвинувального акту прокурору. Тому у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду. Підстави для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження відсутні.
Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд дійшов висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно обвинуваченої ОСОБА_4 до розгляду у судовому засіданні.
Окрім того, відповідно до статті 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.
Зі змісту частини 5 статті 314 КПК України слідує, що у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.
Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 314 та частини 2 статті 314-1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за: ч.4 ст. 191 КК Ураїни, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років; ч.1 ст.366 КК України, яка передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Отже, суд вважає за необхідне доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь щодо ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, керуючись статтями 291,314-317, 323, 372, 376 КПК України, Суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.
Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000006 від 19.01.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, закінчити.
Призначити кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000006 від 19.01.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області на 09 годин 30 хвилин 20 грудня 2022 року.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
В судове засідання викликати учасників справи.
Доручити Бориспільському районному відділу №1 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області, в строк до 20 грудня 2022 року, скласти досудову доповідь щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій висунуто обвинувачення за ч. 4 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України.
Копію ухвали направити Бориспільському районному відділу №1 філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області (08303, Київська область, м. Бориспіль, вул. Броварська, 46).
Роз`яснити обвинуваченій, що вона має можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1