Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

6 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представників потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000898 щодо

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_13 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 7 червня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07.06.2021 ОСОБА_13 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Цим же вироком частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 і стягнуто з ОСОБА_13 на її користь 12 450 гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 600 000 гривень моральної шкоди.

Судом прийнято рішення щодо речових доказів та про відшкодування процесуальних витрат.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що судовий розгляд був упередженим, необ`єктивним і однобічним, суд надавав перевагу стороні обвинувачення, обмежив сторону захисту в реалізації процесуальних прав, зокрема, позбавив можливості подавати докази, порушив право на перехресний допит і тим самим не дав можливість довести та обґрунтувати свою позицію. Враховуючи те, що вирок ухвалив суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у його неупередженості, згідно з п.2 ч.1 ст.415 КПК України це є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Також стверджує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Так, вказуючи у вироку, що обвинувачений після зіткнення з мотоциклом не зупинився, не надав допомогу потерпілому та знаходився в салоні автомобіля до приїзду працівників поліції, суд не взяв до уваги, що до зіткнення з мотоциклом він втратив свідомість, прийшов у себе, коли автомобіль стояв біля зупинки громадського транспорту і дружина ОСОБА_14 приводила його до тями. Після того, як вийшов з автомобіля і працівники аптеки надали йому медичну допомогу, незважаючи на свій стан, він приїхав у лікарню та намагався надати допомогу потерпілому.

Свідок ОСОБА_14 показала, що ДТП сталася з причини втрати ним свідомості, а свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_16 показали, що автомобіль Hyundai Trajet різко змінив напрямок руху праворуч, після чого зіткнувся з мотоциклом. Записами камер відеоспостереження та відеореєстратора автомобіля Toyota Tundra зафіксовано, що автомобіль Hyundai Trajet рухається в крайній лівій крайній смузі, після чого різко зміщується праворуч. Водій цього автомобіля не включив ні сигнал повороту, ні аварійну сигналізацію, навіть не гальмує. Автомобіль продовжує зміщуватись праворуч, у середній смузі руху допускає зіткнення з мотоциклом і знову ж таки не гальмує, так як не загорілись сигнали гальмування червоного кольору. Після зіткнення автомобіль Hyundai Trajet зміщується праворуч, рухається вперед, штовхаючи попереду себе мотоцикл та мотоцикліста, проїхавши щонайменше 20 м, рух автомобіля стає хаотичним, він переїжджає мотоцикліста, і лише в цей момент загораються ліхтарі стоп-сигналу та аварійна сигналізація. Цими доказами, як вважає обвинувачений, підтверджується, що він був без свідомості, тому що автомобіль до зіткнення з мотоциклом різко змістився, і в подальшому в момент зіткнення з мотоциклом та після нього його рух був неконтрольованим. Також при наближенні автомобіля Hyundai Trajet до камери відеоспостереження через переднє вітрове скло чітко видно, що він без свідомості, остільки його тіло коливається і неконтрольоване, руки пасажира на кермі і пасажир намагається вирівняти автомобіль, щоб не в`їхав у зупинку громадського транспорту.

Стороною захисту заявлялось клопотання про призначення комплексної автотехнічної та фототехнічної експертизи з метою дослідження цих записів, у задоволенні якого суд першої інстанції відмовив, незважаючи на те, що для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення, висновок експерта є обов`язковим, і показання про втрату свідомості нічим не спростовані.

Що стосується рішення про цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, то суд не врахував його соціальні зв`язки, соціальний статус та розмір заробітної плати, яку він отримує, працюючи в школі, а також обставини, наведені у відзиві на позов ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу і одночасно з цим порушував питання про зміну вироку з призначенням йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; доводи захисника ОСОБА_12 на підтримку позиції обвинуваченого про суворість призначеного йому покарання; доводи представника потерпілої ОСОБА_11 , потерпілої ОСОБА_9 і прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим, і зазначали, що обвинувачений не навів передбачених законом підстав для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції; повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, у визначених судом апеляційної інстанції межах, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_13 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_17 , за наступних обставин.

1 серпня 2019 року близько 14 години 20 хвилин ОСОБА_13 , керуючи технічно справним автомобілем Hyundai Trajet д/н НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині просп. Перемоги в м. Києві зі сторони вул. Святошинської в напрямку бул. Вернадського, розташовуючись в четвертій (крайній лівій) смузі, з чотирьох наявних в його напрямку руху. У цей час в попутному напрямку попереду нього в третій смузі рухався мотоцикл Honda Steed д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_17 .

Під час руху ОСОБА_13 порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 б, 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), що виразилось у тому, що він, маючи об`єктивну можливість оцінити дорожню обстановку та продовжити рух прямо або застосувати інші безпечні прийоми керування, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед перестроюванням праворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, розпочав перестроювання праворуч та в процесі зміни положення транспортного засобу в межах поперечного профілю проїзної частини, перебуваючи в межах третьої смуги, не вжив заходів для дотримання безпечної дистанції до мотоцикла Honda Steed д/н НОМЕР_2 , що рухався попереду, внаслідок чого напроти будинку № 106/2 на просп. Перемоги у м. Києві здійснив зіткнення передньою частиною керованого ним транспортного засобу із задньою частиною мотоциклу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_17 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудей та живота синця та садна в ділянці гребня лівої здухвинної кістки, масивних крововиливів у м`які покрови бічних поверхонь грудної клітки, множинних двосторонніх переломів ребер з розривами пристінкової плеври, перелому лівої ключиці, множинних переломів кісток тазу, забоїв легень, розривів легень, розриву малого сальника; синця на задній поверхні правого плеча в нижній третині, відповідно якому крововилив з розтрощенням м`язів, садна по зовнішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, синця на тильній поверхні правої кістки з саднами на його фоні, садна на зовнішній поверхні 1-го пальця правої кисті, синця на задній поверхні лівого ліктя, крововиливу в м`яких тканинах лівого плеча по задній поверхні, двох саден на передній поверхні лівого колінного суглоба, ділянки осаднення шкіри по внутрішній поверхні лівої гомілки, нерівномірного дугоподібного садна по передній поверхні правого колінного суглоба, крові в порожнинах обох колінних суглобів, крововиливу в м`яких тканинах по переднє-внутрішніх поверхнях гомілок, з якими був госпіталізований до Київської міської клінічної лікарні № 17, в якій того ж дня помер.

Ті обставини, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася в третій смузі руху на просп. Перемоги в м. Києві за участю технічно справного автомобіля Hyundai Trajet д/н НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_13 , та мотоциклом Honda Steed д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_17 , характер, локалізація і ступінь тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, з якими він був госпіталізований до Київської міської клінічної лікарні № 17 і від яких помер того ж дня, підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_9 матері загиблого, свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , даними у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.08.2019 з додатками, висновку судово-медичної експертизи № 012-193-2967-2019 від 09.09.2019, протоколі огляду і перегляду цифрового носія інформації від 12.08.2019, протоколі перегляду відеозапису від 05.08.2019, висновку експерта № 12-1/1669 від 23.08.2019, який досліджував технічний стан автомобіля Hyundai Trajet (т.1 а.с.164-177, 178-182, 191-198, 200-209, 215-224), і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Згідно з висновком експерта № 12-1/1804 від 04.09.2019 в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед даною дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля Hyundai Trajet ОСОБА_13 повинен був керуватися вимогами п.п.10.1, 13.1 ПДР. Оцінка дій водія мотоцикла Honda Steed ОСОБА_17 стосовно зіткнення з автомобілем Hyundai Trajet, який рухався позаду, не пов`язана з використанням спеціальних знать в галузі автотехніки. У ситуації, яка склалася на дорозі безпосередньо перед даною дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля Hyundai Trajet ОСОБА_13 мав технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом Honda Steed шляхом виконання вимог п.п.10.1, 13.1 ПДР, тому питання, що стосується наявності у ОСОБА_13 технічної можливості запобігти даній ДТП шляхом застосування екстреного гальмування не має технічного сенсу. У даній дорожній ситуації в діях ОСОБА_13 вбачаються невідповідності вимогам вказаних пунктів, які з технічної точки зору є причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.227-237).

Разом з тим, версію обвинуваченого, що вимоги ПДР він не порушував і в момент ДТП був без свідомості, колегія суддів вважає неспроможною.

Показанням ОСОБА_13 , який не заперечував, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди між його автомобілем Hyundai Trajet та мотоциклом Honda Steed, яка сталася 1 серпня 2019 року близько 14 години 20 хвилин на просп. Перемоги в м. Києві, водій ОСОБА_17 отримав тілесні ушкодження, від яких помер, але зазначив, що в момент зіткнення він не гальмував, оскільки перебував без свідомості, і автомобіль зупинила дружина шляхом затягування ручного гальма, суд дав оцінку і правильно не взяв їх до уваги, оскільки вони спростовуються вказаними раніше доказами, у тому числі відеозаписами, у відповідності з якими рух автомобіля не є хаотичним.

Також суд дав оцінку показанням свідка ОСОБА_14 дружини обвинуваченого, яка повідомила, що, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні в автомобілі під керуванням чоловіка, відчула, як автомобіль хитнуло у праву сторону, і побачила, що чоловік без свідомості нахилився праворуч, і у нього з носа пішла кров. Автомобіль не зупинявся, вона спочатку, мабуть, взялася за кермо та намагалася керувати, а після зіткнення з мотоциклістом потягнула за ручне гальмо. Коли автомобіль зупинився, приводила чоловіка до тями і з автомобіля не виходила. Від моменту, коли чоловік втратив свідомість і прийшов до тями, пройшло приблизно 10 хвилин. Після ДТП він приблизно через місяць звернувся до сімейного лікаря зі скаргами на здоров`я. Ні вона, ні ОСОБА_13 не повідомляли працівникам поліції на місці ДТП і під час досудового розслідування про те, що останній втратив свідомість.

Не приймаючи до уваги показання цього свідка, суд вказав у вироку, що вона перебуває у шлюбі з обвинуваченим, тобто є заінтересованою особою.

Отже, суд у вироку зазначив, чому за наявності суперечливих доказів взяв до уваги одні і відкинув інші, а тому посилання в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є надуманими.

Додатково колегія суддів зауважує, що на користь висновку про те, що показання ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_14 в частині втрати обвинуваченим свідомості є неправдивими, свідчить те, що ні працівникам поліції, ні працівникам швидкої медичної допомоги, які прибули на місце події, вони про це не повідомляли, хоча така інформація є вкрай важливою, від госпіталізації ОСОБА_13 відмовився. Відповідно до показань ОСОБА_13 , які суд не виклав у вироку, але вони зафіксовані на технічному носії інформації під час провадження в суді першої інстанції, таку поведінку він пояснив тим, що не думав про себе, оскільки у нього підвищена відповідальність, що є абсолютно нелогічним. За медичною допомогою, як показав ОСОБА_13 , він звернувся тільки приблизно через два тижні після ДТП, зробив кардіограму, ехографію, однак нічого виявлено не було. Свідок ОСОБА_14 також не надала суду обґрунтованої відповіді на запитання, чому версія про втрату чоловіком свідомості з`явилася лише в суді першої інстанції, а тільки зазначила, що ОСОБА_13 сказав про це не говорити, оскільки він буде розбиратись сам і відповідати.

Між тим, такі показання обвинуваченого та свідка на підтримку позиції ОСОБА_13 , який, фактично, стверджує про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, оскільки вимог ПДР він не порушував, так як був без свідомості, доводять не готовність ОСОБА_13 нести відповідальність, а намагання ухилитися від неї, що є очевидним.

Свідок ОСОБА_15 , яка, керуючи власним автомобілем на просп. Перемоги в м. Києві стала очевидцем того, як з-під коліс автомобіля Hyundai, який рухався попереду і лівіше від неї, викотилася людина, однак цей автомобіль продовжив рух та задніми колесами переїхав людину, також показала, що водій цього автомобіля вийшов лише після прибуття працівників поліції, перебував у спокійному стані, орієнтувався у просторі і ознак розладу здоров`я у нього не було.

Під час повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, судом апеляційної інстанції були переглянуті відеозаписи та допитаний експерт ОСОБА_18 .

Як вбачається із запису відеореєстратора, встановленого в автомобілі Toyota Tundra д/н НОМЕР_3 під керуванням свідка ОСОБА_16 , автомобіль Hyundai Trajet, який рухається в крайній лівій смузі проїзної частини просп. Перемоги, о 13:51:35 зміщується праворуч в третю смугу попереду автомобіля Toyota Tundra та позаду мотоцикла. О 13:51:36 автомобіль Hyundai Trajet здійснює зіткнення з мотоциклом, який рухається попереду, о 13:51:37 зміщується у другу смугу руху і здійснює волочіння мотоцикла попереду себе, надалі здійснює маневрування між крайньою правою та другою смугами проїзної частини, переїжджає водія мотоцикла, і лише о 13:51:42 в автомобілі Hyundai Trajet загораються сигнали гальмування (стоп-ліхтарі) та одразу після цього сигнал аварійної зупинки. О 13:51:45 автомобіль Hyundai Trajet повністю зупиняється у другій смузі (т.1 а.с.191-198).

Експерт ОСОБА_18 , який проводив дослідження технічного стану автомобіля Hyundai Trajet, не зміг дати відповідь на запитання, чи можливо з цього запису встановити, чи здійснювалось гальмування педаллю чи ручним гальмом. Водночас, експерт пояснив, що гальмівна та ходова частина автомобіля знаходились у працездатному стані, і у всіх справних автомобілях саме при натисканні на педаль гальма світяться задні стоп-ліхтарі.

Тобто вказаним відеозаписом, яким зафіксовано, що через 6 секунд після зіткнення з мотоциклом в автомобілі Hyundai Trajet загораються задні сигнали гальмування, в сукупності з показаннями експерта, що це відбувається за умови натискання на педаль гальма, спростовуються показання обвинуваченого і свідка ОСОБА_14 в тій частині, що ОСОБА_13 втратив свідомість, прийшов до тями через 10 хвилин і що свідок зупинила автомобіль ручним гальмом.

Записи комплексної системи відеоспостереження Безпечне місто, якими зафіксовано наїзд автомобіля Hyundai Trajet на мотоцикл, не містять даних про те, що водій автомобіля без свідомості, як це інтерпретує в апеляційній скарзі ОСОБА_13 .

Заявляючи в суді першої інстанції клопотання про призначення комплексної автотехнічної і фототехнічної експертизи, сторона захисту просила на вирішення експерта поставити такі питання: які дії під час руху автомобіля Hyundai Trajet вчиняють водій та пасажир; чи мало місце втручання пасажира у керування автомобілем; чи мав місце неконтрольований рух автомобіля з моменту зміни його напрямку руху, в момент зіткнення з мотоциклом та після зіткнення; чи технічно спроможні показання водія автомобіля ОСОБА_13 про втрату ним свідомості до зіткнення з мотоциклом; як з технічної точки зору з урахуванням висновків по відеозаписам відповідно до вимог ПДР повинен був діяти водій автомобіля; чи мав технічну можливість водій автомобіля з урахуванням висновків по відеозаписам запобігти зіткненню з мотоциклом в даній дорожній ситуації?

Однак основними завданнями фототехнічної експертизи є: ідентифікація знімальної апаратури за негативами, а також апаратури, яка застосовувалась для виготовлення позитивів (збільшувачі, кадрувальні рамки, глянсувачі тощо); ідентифікація негатива за позитивом; ідентифікація типу (марки) фото- і кіноматеріалів, які застосовуються для зйомки і для виготовлення фотознімків і кінофільмів; ідентифікація предметів, приміщень та ділянок місцевості, відображених на знімках (негативах) та відеозаписах; визначення технологічних і технічних характеристик зйомки та виготовлення фотознімків, кінофільмів та відеозаписів; визначення розмірних характеристик зображень на фотознімках (кінокадрах, відеокадрах) або їх негативах. Основними завданнями автотехнічної експертизи є: установлення механізму ДТП та її елементів; установлення відповідності дій водія транспортного засобу у даній дорожній ситуації технічним вимогам ПДР, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам ПДР, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.
Враховуючи те, що питання, які захисник просив поставити перед експертами, зводилися до втрати ОСОБА_13 свідомості, тобто виходили за межі їх компетенції, і сторона захисту на власний розсуд інтерпретувала події, зафіксовані відеозаписами, підстав для призначення експертизи не було.

Таким чином суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, і навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, і які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків, у тому числі щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судовий розгляд був упередженим, необ`єктивним і однобічним, і що суд обмежив сторону захисту в реалізації процесуальних прав, позбавив можливості подавати докази, порушив право на перехресний допит, є формальними, оскільки ОСОБА_13 не конкретизує, які докази суд позбавив його можливості надати, в чому виразилося порушення права на перехресний допит і кого саме.

Дійсно, захисник заявляв відвід головуючому в суді першої інстанції після того, як суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення вказаної раніше експертизи. Питання про відвід було вирішено в порядку, передбаченому ст.81 КПК України, а тому доводи ОСОБА_13 про наявність обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості суду, є його суб`єктивною думкою.

Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, судом допущено не було.

Суд навів докладні мотиви прийнятого рішення про часткове задоволення цивільно-правових вимог потерпілої ОСОБА_9 , стягнувши з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду, яка складається з витрат на поховання ОСОБА_17 , розмір якої підтверджується товарним чеком і накладною та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Що стосується моральної шкоди, то суд врахував моральні страждання потерпілої, яка втратила єдиного сина, який підтримував її матеріально, що виразились у душевних переживаннях, порушенні життєвих зв`язків. А тому, на думку колегії суддів, визначений судом розмір моральної шкоди в сумі 600 000 гривень узгоджується з характером та обсягом душевних страждань потерпілої, і з огляду на неможливість усунути чи виправити наслідки від злочинних дій обвинуваченого, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що ОСОБА_13 вчинив тяжкий злочин, дані про особу винного, який одружений, працює на посаді заступника директора з адміністративно-господарчої частини школи І-ІІІ ступенів № 294 Деснянського району м. Києва, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь Святошинського РВ філії ДУ Центр пробації у м. Києві та Київській області, відповідно до якої ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_13 оцінюється як низький. Також суд звернув увагу на поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, яка свідчила про відсутність каяття, а саме, що ОСОБА_13 після наїзду на потерпілого не намагався надати йому допомогу і залишався в автомобілі до прибуття працівників поліції та швидкої медичної допомоги.

Зважаючи на вказані обставини та позицію обвинуваченого, суд правильно призначив йому основне покарання у виді позбавлення волі в межах відповідної санкції закону України про кримінальну відповідальність та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстави для його скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 7 червня 2021 року щодо ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_13 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3