печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5889/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання державного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000917,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000917 від 28.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У клопотанні прокурор вказує, що 13.12.2019 року на митну територію України від «EASTOK AVIA FZC» (P.O. НОМЕР_1 . SAIF Zone. Sharjah United Arab Emirates) на адресу ТОВ «ЯнЕір» ЛТД (), м. Житомир, вул. Авіаторів, 9) у митному режимі «тимчасове ввезення» було ввезено літак цивільної авіації Boing 737-400, реєстраційний номер НОМЕР_2 , серійний номер 24550, на підставі ст. 105 Митного кодексу України (далі МК України) з умовним повним звільненням від сплати митних платежів.

Відповідно до ст. 105 МК України митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках В.1-В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік) (далі - Конвенція), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Відповідно до ст. 2 додатка С Конвенції користуються правом на тимчасове ввезення відповідно до ст. 2 цієї Конвенції транспортні засоби комерційного чи приватного використання.

Відповідно до п. «b» ст. 1 додатка С Конвенції комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Транспортні засоби комерційного призначення за визначенням, наведеним у п. 59 ст. 4 МК України, це автотранспортні засоби, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного промислового чи комерційного транспортування товарів.

Згідно з п. «а» ст. 5 додатка С до Конвенції про тимчасове ввезення для того, щоб можна було скористатися правом на пільги, що надаються цим додатком, транспортні засоби комерційного використання слід:

зареєструвати на території, яка не є територією тимчасового ввезення;

зареєструвати на ім`я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення;

ввозити та використовувати особам, які здійснюють діяльність з території, яка не є територією тимчасового ввезення.

При цьому п. «а» ст. 8 цього додатка та ч. 3 ст. 189 МК України визначено, що тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень. Статтею 9 цього додатка встановлено, що подальше вивезення транспортних засобів комерційного використання відбувається одразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких їх було ввезено.

В подальшому, у зв`язку із закінченням строків тимчасового ввезення, які встановлено дозволом митного органу до 30.04.2020, а також відсутності фактів використання літака цивільної авіації в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного промислового чи комерційного транспортування товарів, зазначений літальний апарат мав покинути митну територію України.

Разом із цим, на підставі заяви генерального директора ТОВ «ЯнЕір» ЛТД ОСОБА_4 від 02.04.2020 № 210 та з дозволу виконуючого обов`язки начальника митного поста «Житомир-центральний» Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_5 зазначений літак цивільної авіації 14.04.2020 було переміщено до аеропорту м. Житомир та поміщено в митний режим «переробка на митній території України» з умовним повним звільненням від сплати митних платежів. Митне оформлення здійснював головний державний інспектор митного поста «Житомир-центральний» Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_6 .

В свою чергу, за обставинами, які не були зазначені у заяві декларанта від 02.04.2020 та документах доданих до неї, 16.04.2020, без відповідного дозволу митного органу, з літака Boing 737-400, реєстраційний номер НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , було демонтовано двигун CFM56-3C1, серійний №/SN: НОМЕР_4 та здійснено його реекспорт за межі митної території України до США. Митне оформлення здійснювалось головним державним інспектором митного поста «Житомир-центральний» Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 149 МКУ поміщення товарів у митний режим переробки на митній території допускається з письмового дозволу митного органу за заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи. Разом із заявою власник товарів або уповноважена ним особа подає митному органу такі документи:

- зовнішньоекономічні договори або документи, що їх замінюють, на підставі яких зазначені в заяві товари були чи будуть ввезені на митну територію України, і які повинні містити, зокрема, відомості про обов`язковий обсяг виходу продуктів переробки, конкретний обсяг робіт і строк їх виконання. Якщо зовнішньоекономічний договір або документ, що його замінює, не містить зазначених відомостей, такі відомості подаються окремим документом;

- технологічні схеми переробки (крім випадків ввезення товарів з метою ремонту, у тому числі модернізації, відновлення та регулювання), в яких повинні бути зазначені відомості про всі етапи переробки та процесу перетворення товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території, на продукти переробки, кількісні показники товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території, та інших товарів, що витрачаються підприємством на здійснення операцій з переробки, з обґрунтуванням виробничих втрат товарів на кожному етапі, а також відомості про найменування та кількість відходів переробки;

- договори на переробку товарів з іншими підприємствами, якщо окремі операції (або повний цикл) з переробки товарів здійснюватимуться такими іншими підприємствами;

- інші документи за бажанням власника товарів або уповноваженої ним особи висновки державних органів, експертних установ, організацій, державні стандарти й стандарти підприємства, технічні умови, описи чи креслення зразків, відповідно до яких здійснюватиметься переробка, тощо.

У дозволі на переробку товарів на митній території України зазначається перелік операцій з переробки та спосіб їх здійснення.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 МКУ окремі операції з переробки товарів або повний цикл переробки за дорученням підприємства, якому видано дозвіл на переробку товарів на митній території України, та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися іншими підприємствами. При цьому, відповідальність перед органами доходів і зборів за порушення визначеного порядку переробки товарів несе підприємство, якому видано дозвіл на проведення операцій з переробки товарів на митній території України. Дозволи на виконання окремих операцій з переробки або повного циклу переробки надаються одночасно з дозволом на переробку товарів на митній території України або, за необхідності, - на підставі заяви відповідної особи після надання цього дозволу та відображаються у ньому.

Відповідно до наказу Мінфіну № 657 від 31.05.2012 «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», ч. 4 розділу V, якщо окремі операції або повний цикл переробки товарів на митній території України здійснюватимуться переробником (переробниками), то в заяві мають бути зазначені відомості про всіх переробників, які будуть здійснювати переробку чи окремі операції з переробки товарів на митній території України, в тому числі зберігання товарів, що розміщуються в митний режим переробки, та продуктів переробки. Разом із заявою митному органу подаються копії документів, визначених у статтях 149 або 165 Кодексу, засвідчені в установленому порядку.

Відповідно до ч. 8 розділу V наказу Мінфіну №657 переміщення товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території, або продуктів переробки здійснюється з дозволу митного органу. Дозвіл на переміщення товарів між переробниками надається митним органом шляхом унесення до розділу «Рішення митного органу» заяви запису «Дозволено переміщення між переробниками».

Враховуючи те, що у зв`язку із нецільовим використанням турбореактивного двигуна до літака Boing 737-400, який без дозволу митного органу було вивезено за межі митної території України, посадовими особами ТОВ «ЯнЕір» було нанесено економічну шкоду державі в розмірі 20% ПДВ від загальної вартості літака зазначеної у митних документах, а саме 1 386 025 грн., що є тяжкими наслідками.

Відповідно до п. 206.16 ст. 206 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у разі втрати товарів, що перебувають під митним контролем у митних режимах, в яких надано звільнення або умовне звільнення від оподаткування, нецільового використання цих товарів або в разі використання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення таких митних режимів особа, відповідальна за дотримання митного режиму, зобов`язана сплатити суму податкового зобов`язання, на яку було накладено таке звільнення або умовне звільнення, та пеню, нараховану відповідно до ст. 129 ПК України, розраховану з дня надання звільнення або умовного звільнення від оподаткування.

В свою чергу, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи посадовими особами митного органу, не вжили заходів з перевірки процесу переробки товару, відкликання дозволу про поміщення ТЗ в митний режим «переробки на митній території України» та не вжили заходів із стягнення митних платежів в дохід держави.

Відповідно до ч. 9 ст. 149 МК України дозвіл на переробку товарів на митній території України може бути змінено або відкликано органом доходів і зборів, якщо його видано на підставі недостовірних даних, що мали істотне значення для прийняття рішення про його видачу, або якщо підприємство, якому видано такий дозвіл, не дотримується положень цього Кодексу та інших актів законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до наказу Мінфіну № 657 від 31.05.2012, п. 17 ст. 4 розділу V організація, координація та безпосереднє здійснення контролю за дотриманням вимог митного режиму переробки покладається на митницю оформлення. п. 20 ст. 4 розділу V наявність, стан товарів, що перебувають у митному режимі переробки, а також їх цільове використання контролюються митними органами із застосуванням форм митного контролю, визначених статтею 336 Кодексу.

При цьому, відповідно до даних митної декларації UA 100280/2019/373737, та документів доданих до неї вартість літака становить 250 000 доларів США (графа декларації 22).

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 106 МК України у разі тимчасового ввезення товарів з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами за кожний повний або неповний календарний місяць заявленого строку перебування на митній території України сплачується 3 відсотки суми митних платежів, яка підлягала б сплаті у разі випуску цих товарів у вільний обіг на митній території України, розрахованої на дату поміщення їх у митний режим тимчасового ввезення. Загальна сума митних платежів, яка підлягає сплаті за час перебування товарів у митному режимі тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами, не повинна перевищувати суми, яка підлягала б сплаті у разі випуску цих товарів у вільний обіг на митній території України, розрахованої на дату поміщення їх у митний режим тимчасового ввезення.

Саме від вартості літака, ввезеного на митну територію України залежить сума митних платежів та податків, що підлягають сплаті, а отже і розмір завданої шкоди.

При цьому, досудовим розслідуванням перевіряється той факт, що вартість літака BOEING 737-400 зазначена у митній декларації та документах, доданих до неї, ймовірно була занижена.

З метою встановлення ринкової вартості літака BOEING 737-400, слідчим у кримінальному провадженні 02.12.2021 призначено судову товарознавчу експертизу.

24.12.2021 на адресу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань надійшло клопотання експерта ДНДЕКЦ № СЕ-19-21/40215-ТВ, відповідно до якого експерту необхідно надати документацію щодо технічного стану літака BOEING 737-400, який є предметом дослідження, а також надати можливість проведення огляду даного літака.

З огляду на викладене, 27.01.2022 слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 № 757/2604/22-к, в період часу з «10» год. «45» хв. до «16» год. «45» хв., проведено обшук приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, яке є тимчасово вилученим майном, а саме:

мобільний телефон «Samsung» в корпусі сірого кольору (без номеру, на вмикається);

флеш-носій Kingston в корпусі чорно-синього кольору (номер НОМЕР_5 ) 16 GB;

ноутбук в корпусі чорного кольору з позначкою на кришці «UR-CМЕ», №5СВ31209DV;

флеш носій 32GB HI-RALI без номеру.

Постановою слідчого від 28.01.2022 мобільний телефон «Samsung» в корпусі сірого кольору (без номеру, на вмикається); флеш-носій Kingston в корпусі чорно-синього кольору (номер 6055292) 16 GB; ноутбук в корпусі чорного кольору з позначкою на кришці «UR-CМЕ», №5СВ31209DV визнано речовими доказами.

У судове засідання слідчий не з`явився. До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності.

У судове засідання власник майна не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 28.01.2022 мобільний телефон «Samsung» в корпусі сірого кольору (без номеру, на вмикається); флеш-носій Kingston в корпусі чорно-синього кольору (номер 6055292) 16 GB; ноутбук в корпусі чорного кольору з позначкою на кришці «UR-CМЕ», №5СВ31209DV визнано речовими доказами.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів та визначення порядку зберігання речових доказів.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження, окрім того доводи прокурора щодо пропуску строку на звернення із клопотанням є обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання державного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000917 задовольнити.

Накласти арешт на речі і документи вилучені 27.01.2022 слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 № 757/2604/22-к, в період часу з «10» год. «45» хв. до «16» год. «45» хв., під час проведення обшуку приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

мобільний телефон «Samsung» в корпусі сірого кольору (без номеру, на вмикається);

флеш-носій Kingston в корпусі чорно-синього кольору (номер НОМЕР_5 ) 16 GB;

ноутбук в корпусі чорного кольору з позначкою на кришці «UR-CМЕ», №5СВ31209DV;

флеш носій 32GB HI-RALI без номеру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1