КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2145/22
Провадження № 1-кп/552/220/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2022 Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, учня 10-го класу Ліцею № 47 «Альтернатива» Полтавської міської ради, проживаючого та зареєстрованого разом із матір`ю та вітчимом у АДРЕСА_1 , примусових заходів виховного характеру, в зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

встановив:

06 травня 2022 року близько 12 години неповнолітній ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку № 14 по вул. Героїв Сталінграду в м. Полтава, під бетонним покриттям знайшов безбарвний полімерний зіп-пакет, обмотаний синьою полімерною стрічкою, заповнений особливо небезпечною психотропною речовиною біло-блакитного кольору, обіг якої заборонено - PVP, масою не менше 0,373 г, та зрозумівши, що за речовина знаходиться у зіп-пакеті, ОСОБА_4 привласнив його, поклавши до кишені нагрудної сумки синього кольору, де у подальшому незаконно зберігав при собі для особистого вживання.
Того ж дня, 06.05.2022, в період часу з 12:17 год. до 12:51 год., в ході проведення огляду місця події на ділянці місцевості, яка розташована біля будинку № 18 по вул. Ювілейна в м. Полтава, за участі двох понятих та матері, у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено з сумки добровільно виданий полімерний зіп-пакет, заповнений порошкоподібною речовиною біло-блакитного кольору масою 0,429 г, яка, згідно висновку експерта № СЕ-19/117-22/5319- НЗПРАП від 25.05.2022, у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP масою 0,373 г.
Дії неповнолітнього ОСОБА_4 судом кваліфіковані як вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Факт вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім ОСОБА_4 підтверджується:

даними протоколу огляду місця події від 06.05.2022;
висновком експерта № СЕ-19/117-22/5319- НЗПРАП від 25.05.2022, згідно якого виявлена та вилучена 06.05.2022 у неповнолітнього ОСОБА_4 речовина у зіп-пакеті у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,373 г;
іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього заходів виховного характеру, передбачених п. 2 та 3 ч. 2 ст. 105 КК України, а саме: обмежити дозвілля неповнолітнього ОСОБА_4 строком на 1 рік та встановити особливі вимоги до його поведінки на цей період, а саме: заборонити вихід з дому по особистим питанням без супроводу матері з 22 год. вечора до 06 год. ранку наступного дня та передати ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 рік.
Неповнолітній ОСОБА_4 , як особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру, визнав повністю свою провину у скоєнні суспільно-небезпечного діяння за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та пояснив, що дійсно 06 травня 2022 року знайшов пакунок з психотропною речовиною, який привласнив та переносив при собі для власних потреб, але був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав знайдену психотропну речовину. Щиро розкаюється у вчиненому.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 його мати ОСОБА_6 з клопотанням прокурора повністю погоджується, просила передати сина під її нагляд. Також зазначила, що вона має позитивний вплив на сина, може контролювати його поведінку та забезпечити його належне виховання.

Захисник неповнолітнього підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити

Заслухавши прокурора, неповнолітнього ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_6 , захисника, перевіривши зібрані в ході досудового розслідування докази, встановивши інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

Частиною 3 ст.105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відповідно до ч.1 ст.501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Обставини вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, його мати здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Просила передати неповнолітнього сина їй під нагляд.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризуються. ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 15 років, згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії зазначені в статті 97 КК України.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, характеристику неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, та вважає, що до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру зазначені у клопотанні у виді обмеження дозвілля неповнолітнього та передачі його під нагляд матері.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст. 97, 105 КК України, керуючись ст.ст.368-372, 376, 497-501 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання щодо застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 00002269, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2022 за ч.1 ст.309 КК України задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , примусові заходи виховного характеру, передбачених п.п.2,3 ч.2 ст.105 КК України, а саме:
обмежити дозвілля неповнолітнього ОСОБА_4 на 1 рік та встановити особливі вимоги до його поведінки на цей період, а саме заборонити вихід з дому за адресою: АДРЕСА_1 , по особистим питанням без супроводу матері ОСОБА_6 з 22 год. вечора до 06 год. ранку наступного дня;
передати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 1 рік.
Речові докази у вигляді зіп-пакету з психотропною речовиною PVP - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1