Дата документу 04.04.2022 Справа № 314/4367/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/546/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/4367/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2021 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання щодо засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Авдіївки Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в ДУ «Дружелюбівський виправний центр (№1)»,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі захисник просив ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Свої вимоги захисник мотивував тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги позитивні зміни у поведінці засудженого та не надав їм відповідної оцінки. Стягнення, на які послався суд в ухвалі, є знятими, а інших стягнень засуджений не має, а навпаки дуже позитивно характеризується виправним центром. Крім того, суд не врахував обставини, встановлені попередньою ухвалою Вільнянського районного суду від 09.09.2020 року, а саме те, що засуджений був працевлаштований різноробочим у 2019-2020 роках, а також факт того, що даною ухвалою було встановлено виключно позитивний напрямок виправлення засудженого. При цьому суд належним чином не мотивував свого рішення про відмову у застосуванні положень ст.81 КК.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію захисника, який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_8 засуджено вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.01.2018 року за ч.1 ст.115 КК із застосуванням положень ст.71 КК остаточно до 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.09.2020 року на підставі ст.82 КК засудженому ОСОБА_8 замінено невідбуту частину покарання на обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні даного клопотання, виходив з того, що засуджений не довів свого виправлення, а тому не підлягає умовно-достроковому звільненню.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися також й на аналізі даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

При вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення необхідно враховувати, чи стала особа на шлях виправлення, чи прагне засуджений до такого виправлення, чи є позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, а саме: зразкова поведінка, сумлінне ставлення до праці.

Висновки про становлення особи на шлях виправлення слід робити не лише за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи.

За весь час відбування покарання засуджений мав 4 стягнення за порушення вимог режиму відбування покарання. Ці стягнення дійсно є знятими у встановленому законом порядку, проте вони характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Також судом першої інстанції було встановлено, що засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання дійсно був працевлаштований. Але така праця мала місце лише у лютому та листопаді 2019 року та в січні 2020 року. Після заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі та прибуття його до виправного центру він був працевлаштований з лютого 2021 року по вересень 2021 року.

Між тим, сумлінна поведінка та ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого на протязі усього періоду відбуття покарання, а не лише у певний період часу.

Крім того, при прийнятті рішення суд першої інстанції обґрунтовано зважив і на те, що значна частина призначеного ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі була перерахована з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за правилами ч.5 ст.72 КК в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року. Зокрема засудженому за таким розрахунком в строк призначеного покарання було зараховано строк його попереднього ув`язнення з 13.11.2015 року по 20.06.2017 року.

Більш того, з матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.09.2020 року засудженому ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у виді 2 років 10 місяців 19 днів позбавлення волі було замінено більш м`яким у виді обмеження волі на той же строк. При цьому судом вже було враховано наявність у засудженого заохочень та факти його працевлаштування.

Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що такі обставини в даному випадку не є достатніми для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого. Адже застосування до особи і положень ст.82 КК, і положень ст.81 КК за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи, має мати для цього достатні підстави, яких колегія суддів в даному випадку не вбачає.

Отже суд першої інстанції з достатньою повнотою перевірив наявні в матеріалах особової справи документи, які свідчать про поведінку засудженого протягом усього часу його перебування в установі відбування покарання та роботу, і належним чином мотивував в ухвалі свої висновки про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Відтак, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 листопада 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4