Справа № 465/7962/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/582/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 25 травня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,
з участю - прокурора ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7

встановила:

вироком Франківського районного суду м. Львова від 25 травня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання: - за ч.2 ст.185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі; - за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднано ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді 1 місяця позбавлення волі, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.11.2020р.
Остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання 08 квітня 2022 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Вирішено питання про речові докази.
На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, просить змінити оскаржуваний вирок у частині призначеного обвинуваченому покарання, а саме призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України - у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати ОСОБА_9 частину покарання у виді 1 місяця позбавлення волі, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 23.11.2020р. Остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Свої апеляційній вимоги захисник мотивує тим, що призначене ОСОБА_10 покарання є несправедливим через невідповідність тяжкості і обставинам скоєного та особі обвинуваченого. Покликається, що суд першої інстанції безпідставно не визнав пом`якшуючою обставиною за злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, вчинення такого за складних матеріальних обставин, з огляду на те, що такий вчинено в умовах воєнного стану. Також, при винесенні вироку судом першої інстанції безпідставно стверджено, що поведінка обвинуваченого свідчить, що він на шлях виправленнях не став, оскільки будучи засудженим за злочини проти власності, надалі продовжує вчиняти кримінальні правопорушення проти власності.

Захисник вважає, що під час судового розгляду не повною мірою проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочинів, рівень суспільної небезпеки обвинуваченого, наслідки суспільно-небезпечних діянь останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом першої інстанції неправильно взято до уваги характер та тяжкість вчинених ним злочинів, спосіб вчинення злочинів, стадію злочинів, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, кількість епізодів кримінальних правопорушень, невідшкодування потерпілому шкоди закримінальним правопорушенням передбаченим ч.2 ст.185 КК України, наявність обтяжуючої обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.67 КК України, під час вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, асаме: рецидив злочинів.Судом першої інстанції також неспівставно враховано фактичні обставин справи і тяжкість заподіяних злочином наслідків.
В апеляційній скарзі захисник стверджує, що за наведених ним обставин, місцевий судбезпідставно не застосував ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання.
За вироком суду, ОСОБА_7 , 25.08.2021 близько 20:10 години, перебуваючи у приміщенні магазину №98 ТОВ «Сільпо-Фуд», що по вул. Наукова, 35А у м. Львові, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгового стелажа магазину майно ТОВ « Сільпо-Фуд», а саме: шоколад: MaxFun фруктово-ягідний у кількості 10 штук вартістю по 35,54 грн. кожна, шоколад MaxFunманго-анан-марак-карам-кульк у кількості 10 штук вартістю по 35,54 грн. кожна, а всього майна на суму 710,80 грн., який помістивши в кишені своєї куртки, в яку був одягнутий, пройшовши через касу без оплати товару, покинув приміщення магазину. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв ТОВ «Сільпо-Фуд», матеріальну шкоду на загальну суму 710,80 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 , 06.09.2021 близько 13:42 години, перебуваючи у приміщенні магазину № 98 ТОВ «Сільпо-Фуд», що по вул. Наукова, 35А у м. Львові, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгового стелажа магазину майно ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме цукерки ФерероРоше Діамант, вартістю 243,50 грн., які, помістивши під куртку, в яку був одягнутий, пройшовши через касу без оплати товару, покинув приміщення магазину. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на суму 243,50 грн.
Також, ОСОБА_7 , 09.09.2021 близько 14:20 години, перебуваючи у приміщенні магазину № 98 ТОВ «Сільпо-Фуд», що по вул. Наукова, 35А у м. Львові, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгового стелажа магазину майно ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме цукерки ФерероРоше Діамант, вартістю 281,45 грн., які помістивши під куртку, в яку був одягнутий, пройшовши через касу без оплати товару, покинув приміщення магазину. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на суму 281,45 грн.
Окрім цього, ОСОБА_7 , 08.04.2022, близько 13:25 години, в умовах воєнного стану, який введено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні ТЦ ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», що по вул. Володимира Великого, 58 у м. Львові, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із торгового стелажу ТЦ майно ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» шоколад «Мілка Молцфункар 300» в кількості 3 штуки, вартістю по 84,50 грн. кожна, шоколад «Мілка К.миг 300» в кількості 3 штуки, вартістю по 84,50 грн. кожна, шоколадні батончики «Лайн стандарт 42г» в кількості 3 штуки, вартістю по 9,30 грн. кожен, а всього майна на суму 445, 75 грн., яке помістивши під куртку та в кишені куртки, в яку був одягнений, пройшовши через касу без оплати товару, намагався покинути приміщення ТЦ, однак з причин, що не залежали від його волі, не довів свій умисел до кінця, оскільки при виході із приміщення центру з викраденим майном був зупинений працівниками охорони.
При апеляційному розгляді обвинувачений та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, та просили таку задоволити.
Прокурор заперечив апеляційні вимоги сторони захисту з огляду на безпідставність таких, та просив залишити подану апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуваний вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідача, думку присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом першої інстанції, кваліфікація його дій, а також вид та розмір, призначеного обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України покарання в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
З приводу апеляційних доводів захисника щодо призначеного ОСОБА_7 покарання, зокрема за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, колегія суддів враховує таке.
В силу вимог ст. 50 КК Українипокарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
На переконання колегії суддів, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції у повній мірі врахував характер та тяжкість вчинених ним злочинів, форму вини, спосіб вчинення злочинів, стадію злочинів, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, кількість епізодів кримінальних правопорушень, ту обставину, що кримінальне правопорушення вчинено під час іспитового строку, тобто порушено умови застосування ст.75 КК України, невідшкодування потерпілому шкоди за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.185 КК України, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та психіатра, відсутність на нього скарг за місцем проживання, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, наявність обставини, яка обтяжує покарання під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, - рецидив злочинів.
На переконання колегії суддів, місцевий суд вірно зазначив про відсутність підстав для визнання пом`якшуючою обставиною за злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, вчинення такого злочину за складних матеріальних обставин, оскільки такий вчинено в умовах воєнного стану, у період якого посилено відповідальність за кримінальні правопорушення щодо викрадення чужого майна.
Також місцевий суд обґрунтовано врахував, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 свідчить, що він на шлях виправленнях не став, оскільки він, будучи засудженим за злочини проти власності, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення проти власності.
Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покаранняу виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно ч.3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи встановлене та конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 5 роківу повній мірі відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті.
Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого покаранняза ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, зокрема із застосуванням ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає.
Остаточне покарання ОСОБА_7 призначено із дотриманням вимог ч. 1 ст. 70, ч.1 ст.71, 72 КК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у повній мірі відповідає вимогам закону, і таке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не містить правових підстав для зміни оскаржуваного вироку суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому така до задоволення не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Франківського районного суду м. Львова від 25 травня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: