Справа № 462/3211/22
провадження 1-кп/462/410/22
У Х В А Л А

29 липня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000471 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, суд

в с т а н о в и в:

згідно обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000471, ОСОБА_4 відповідно до наказу № 687/ос від 19.09.1991 року, виданого Державним територіально-галузевим об`єднанням «Львівська залізниця» виробничого підрозділу «Львівська дистанція колії», перебуваючи на посаді сигналіста цеху дефектоскопії дільниці «ПЧ-1» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоька, 166 (надалі підприємство), маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, не повідомила про свою відсутність на території України протягом 23 днів (зокрема 06.10.2018; 07.10.2018; 08.10.2018; 09.10.2018; 10.10.2018; 11.10.2018; 12.10.2018; 13.10.2018; 14.10.2018; 15.10.2018; 16.10.2018; 17.10.2018; 18.10.2018; 19.10.2018; 20.10.2018; 21.10.2018; 22.10.2018; 23.10.2018; 24.10.2018; 25.10.2018; 26.10.2018; 27.10.2018; 28.10.2018 року) ОСОБА_5 , котрий у цей період перебував на посаді виконувача обов`язків майстра цеху дефектоскопії «ПЧ-1» виробничого структурного підрозділу «Львівська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та являвся відповідальним за ведення та заповнення табелів обліку використання робочого часу на підприємстві, достовірно знаючи при цьому, що табелі обліку використання робочого часу типової форми №П-5, які затверджені наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці», є документами первинної облікової документації на підприємстві, які використовуються для обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати, тобто мав прямий доступ до офіційних документів первинного бухгалтерського обліку. Внаслідок цього, бухгалтерією підприємства ОСОБА_4 було нараховано на її банківську розрахункову картку від «Ощадбанк» грошові кошти. Після прибуття на територію України 28.10.2018 року, ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , отримала з електронного терміналу грошові кошти в сумі 5819,22 грн. та розпорядилась ними на власний розсуд, чим вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та спричинила підприємству майнової шкоди на загальну суму 5819,22 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, що згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, оскільки таке мало місце у жовтні 2018 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру 05.07.2022 року, обвинувальний акт складено 05.07.2022 року, а Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», що набрав законної сили 01.07.2020 року, визначено, що у кримінальних провадженнях про злочини, визначені як кримінальні проступки, в яких до дня набрання чинності цим Законом особам не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, подальше досудове розслідування здійснюється в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про застосування ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, мотивуючи тим, що з дня скоєння кримінального проступку минув строк давності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечила проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Станом на час розгляду кримінального провадження судом дії, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, слід кваліфікувати як кримінальний проступок.

Згідно ч.2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч.1 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження обвинуваченій ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення у жовтні 2018 р, станом на час розгляду справи судом сплив трирічний строк давності з дня вчинення відповідного кримінального правопорушення, обвинувачена від слідства та суду не ухилялася та не вчинила нового кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що наявні правові підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст. 12, 44, 49, 190 КК України, ст. 284 - 286, 288, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0000471, а кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1