Справа № 215/1729/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3

слідчого СВ ВП № 5 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 5 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 307 ч. 1, 307 ч. 3 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рога, громадянина України, освіта вища, непрацюючого, одруженого, маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого;

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , органом досудового розслідуванням підозрюється в тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10-32 год. 28.05.2022 р., у невстановленому досудовим розслідуванням місці, незаконно придбав психотропну речовину метамфетамін, яку зберігав в автомобілі марки «SKODA» моделі «OCTAVIA A5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мав намір в подальшому збувати невизначеному колу осіб.

28.05.2022 р. о 09-42, до ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення від працівника управління стратегічного розслідування про те, що в Тернівському районі м. Кривого Рогу по вул. А. Головка, біля буд. 13, зупинено автомобіль марки «SKODA» моделі «OCTAVIA A5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , у якого виявлено речовини ззовні схожі на наркотичні, які останній зберігав та перевозив в салоні автомобіля з метою збуту.

У цей же день, 28.05.2022 р., в період часу з 10-32 до 11-02, слідчим СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 із застосуванням відеофіксації, за участю 2 понятих, з дозволу та у присутності ОСОБА_5 , проведено обшук вказаного автомобіля, за адресою: АДРЕСА_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 . Під час обшуку, виявлено та вилучено в правих передніх дверях вказаного автомобіля полімерний пакунок, в якому знаходились полімерні трубочки в кількості 160 штук, запаяні з обох боків, у яких міститься кристалічна речовина світло-жовтого кольору, ззовні схожа на психотропну речовину. Також, було виявлено та вилучено мобільні телефони марки «VIVO», «Samsung», та «NOMI».

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/104-22/13489-НЗПРАП від 28.05.2022 р., надана на експертизу речовина кристалічного походження кольору «Розовий беж», масою 0,0526 г, що міститься в 1 полімерній трубочці, яка виявлена у ОСОБА_5 , містить метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну в наданій на експертизу речовині, становить 0,0248 г..

Дії підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 307 ч. 1 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин.

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19-23 год. 28.05.2022 р., ОСОБА_5 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, в особливо великих розмірах, який зберігав у гаражі № НОМЕР_3 у блоці № 8 ГБК «Першотравневий» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, який він орендував у ОСОБА_10 , та мав намір в подальшому збувати невизначеному колу осіб.

28.05.2022 р. до слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшов рапорт оперативного підрозділу ВП № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, про те, що в Тернівському районі, м. Кривого Рогу в гаражі № НОМЕР_3 у блоці № 8 ГБК «Першотравневий», ОСОБА_5 , винаймає гараж у ОСОБА_10 , що слугувало підставою для перевірки даного гаражу, на предмет наявності у ньому наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

У цей же день, 28.05.2022 року, в період часу з 19-23 до 21-02, слідчим СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , із застосуванням відеофіксації, за участю 2 понятих, проведено обшук у вказаному гаражі, під час якого виявлено та вилучено рослинну речовину зеленого кольору, зовні схожу на наркотичний засіб, загальною вагою приблизно 116 кг..

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-22/13502-НЗПРАП від 30.05.2022 р., надані на експертизу речовини рослинного походження зеленого кольору масою 2936,825 г.; 4875,328 г., які були виявлені та вилучені у гаражі № НОМЕР_3 у блоці № НОМЕР_4 гаражного кооперативу «Першотравневий-3» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, є канабісом, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить (відповідно) 2570,309 г.; 4376,094 г..

Дії підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 307 ч. 3 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах.

У зв`язку з цим, відповідно до ст.ст. 276-278 КПК України, 28.05.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ст. 307 ч. 1 КК України, а 30.05.2022 р. продубльовано це повідомлення з одночасним пред`явленням підозри за ст. 307 ч. 3 КК України.

Слідчий в своєму клопотанні посилається на те, що відповідно до вимог ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені: - ст. 307 ч. 1 КК України, належить до категорії тяжких злочинів; - ст. 307 ч. 3 КК України, належить до категорії особливо тяжких злочинів.

«Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в сфері незаконного обігу наркотиків, не працює, засобів для існування не має, що свідчить про можливість вчинення ним нового умисного, злочину, з метою відшукування грошових коштів для подальшого існування, а крім того з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може почати переховуватись від органів досудового розслідування або суду і з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_5 :

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 не працює, постійного джерела доходу не має, тобто не має належних та постійних засобів для існування, а також враховуючи покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється. Маючи на утримання малолітніх дітей, однак вищевказане його не стримує від вчинення кримінальних правопорушень, та понесення покарання за їх вчинення. Також слід додати що у малолітніх дітей ОСОБА_5 є мати дружина ОСОБА_5 , яка в разі його затримання зможе доглядати за дітьми.

- перешкоджати кримінальному провадженню. Цей ризик обумовлений тим, що на теперішній час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії з метою встановлення обставин подій, у зв`язку з чим є необхідність забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та не допущення настання ризику, передбаченого п.3, п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

- вчинити інше кримінальне правопорушення: Зазначений ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, офіційно не працює, постійного джерела доходу не має, тобто не має належних та постійних засобів для існування, що свідчить про відсутність у нього законно отриманих коштів для існування. Саме тому можна, допустити, що в разі відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 , може заробляти на життя внаслідок вчинення ним нових кримінальних правопорушень».

Прокурор і слідчий підтримали клопотання з мотивів зазначених у ньому.

Підозрюваний заперечував проти клопотання та відмовився давати будь-які пояснення.

Захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 заперечували проти клопотання, надали спільні з підозрюваним письмові заперечення, прохаючи суд використати їх при прийнятті рішення за клопотанням слідчого та окремо вказали, що на переконання сторони захисту, дані докази, а саме матеріалами КП № 0000160, не є об`єктивними та очевидно не є достатніми для обґрунтування підозри. Просили звернути увагу на те, що 07.04.2021 р. Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 203/337/19, частково задовольнив касаційну скаргу захисника, вказавши, що великий або особливо великий обсяг наркотичної речовини сам по собі не доводить умислу на її збут.

Для об`єктивного висновку про умисел засудженого на збут наркотичного засобу необхідним є дослідження обставин придбання та зберігання наркотичної речовини, а також встановлення моменту виникнення відповідного умислу. Отже Верховний Суд дійшов висновку, що з огляду на зазначене, висновки суду першої та апеляційної інстанцій про те, що особа, знайшовши наркотичний засіб, мала умисел на його незаконний збут, без підтвердження такого висновку іншими доказами, окрім великого розміру наркотичної речовини та її розфасування, були передчасними.

Також у відповідності до висновку експерта, в 1 трубочці, що була надана на експертизу, виявлено психотропну речовину, вагою 0,0248 г., при цьому в підозрі слідчий зазначає про наркотичні засоби, що свідчить про неточність, неоднозначність викладення підозри, що є порушенням основоположного принципу права особи знати в чому він підозрюється, тобто відсутні докази, які б свідчили про великий розмір, оскільки у відповідності до експертизи, вага наданої на експертизу речовини становить 0,0248 г.. Також у підозрі не зазначено чітку назву психотропної речовини, що в свою чергу унеможливлює її ідентифікацію та встановлення до якого ступеня розміру вона відноситься у відповідності до Наказ Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634)

З підозри вбачається. що у підозрюваного нібито вилучили 160 полімерних трубочок і слідчий, виходячи з контексту підозри вбачає, що у всіх трубочках знаходиться психотропна речовина, при цьому експертиза виконана лише по вмісту 1 трубочки, що в свою чергу дозволяє з високою вірогідністю піддати сумнівам те, що в інших 159 трубочках знаходиться заборонена речовина.

Із протоколу огляду від 28 травня 2022 року слідує, що по суті був здійснений не лише огляд місця події, а фактично обшук автомобіля, що не належить підозрюваному. У преамбулі даного протоколу, слідчим зазначено, що слідча дія відбувається з метою здійснення досудового слідства по КП 0000160 від 28.05.2022 р ч. 1 ст. 309 КК України, тобто слідча дія вчинена з метою досягнення цілей кримінального судочинства по ст. 309 КК України, при цьому з витягу про внесення відомостей до єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості внесенні о 10:02 год. за ч. 1 ст. 307 та дій, щодо пере кваліфікування діяння підозрюваного з витягу не прослідковується.

Тому, а чи взагалі відноситься проведення даної слідчої дії до діяння, що інкримінується підозрюваному. Виходячи із положень процесуального Закону, слідча дія (огляд місця події), фактично обшук автомобіля був проведений з метою отримання доказів у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 309 КК України, а не за ч. 1 ст. 307 КК України, що в свою чергу виключає можливість використання результатів даної слідчої дії при обґрунтуванні підозри ОСОБА_5 та прийнятті будь-якого процесуального рішення, в тому числі щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Таким чином обшук транспортного засобу було проведено з грубим порушення чинного процесуального Закону, а саме без дозволу слідчого судді (винесеної ухвали). В силу ч. 3 ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. А речовина, що була предметом дослідження експертизи, була здобута незаконним шляхом, тобто поза межами правової процедури.

Звертають увагу на порядок проведення огляду місця події, а саме приміщення гаражу № НОМЕР_3 у блоці 8 ГБК «Першотравневий» - Тернівський район м. Кривий Ріг. По суті слідчий проводить обшук вищезазначеного гаражу, без дотримання вимог положень КПК України, що регулює порядок проведення обшуку, зокрема буз дозволу слідчого судді. При цьому посилання в протоколі огляду місця події на те, що огляд (обшук) проводиться за участю власника приміщення ОСОБА_10 , викликає обґрунтовані сумніви, оскільки жодних правоустановчих документів (права власності, витяг з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно) стороною обвинувачення не надано, чи є дана особа власником та взагалі яке відношення має до даного приміщення належними та допустими доказами не доводиться.

Відкритим питанням залишається саме відношення підозрюваного до даного приміщення (гаражу), оскільки ОСОБА_10 в ході свого допиту, що був проведений 29.05.2022 р., пояснює, що знає ОСОБА_11 , який винаймав у нього гараж для автомобіля, та останній раз сплачував ОСОБА_10 орендну плату у жовтні 2021 року, тобто більше семи місяців тому. Такі покази свідка викликають багато питань та наводять на думки, щодо заангажованості свідка, який за інформацією сторони Захисту співпрацює з правоохоронними органами, у зв`язку із особистими проблемами із Законом.

Також уваги заслуговують і покази свідка ОСОБА_12 , орендаря гаражу № НОМЕР_5 , яка пояснила, що останній раз бачила хлопця сусіда по гаражу восени, якого саме року невідомо. Чи має свідок на увазі підозрюваного, надаючи такі покази слідством також не встановлено.

Сторона Захисту вважає, що до даних обставин повинна бути застосована доктрина «плодів отруйного дерева». Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Отже станом на день звернення з даним клопотанням, відсутні належні та допустимі докази, які б надавали найменші підстави вважати, що підозра по відношенню до ОСОБА_5 є обґрунтованою. Підозрюваний не визнає себе винним за ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України та не вважає, що підозра відносно нього є обґрунтованою.

Запобіжний захід не може застосовуватися через те, що вироком може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі. Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Сама гіпотетична можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, не може бути підставою для обмеження особи свободи. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, по суті є повторенням ризику переховування від органів досудового слідства та дублює його. Посилання на існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, носять не конкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту існування такого ризику на теперішній час слідчому судді не надано.

Важливо зазначити, що підозрюваний на цей час є таким, що не вважається судимим. Тому, відсутні об`єктивні причини вважати про існування ризику вчинення інших злочинів.

У підозрюваного є наявність міцних соціальних зв`язків, так, як ОСОБА_5 має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружину, з якою перебуває у шлюбі та батьків похилого віку, а мати підозрюваного є онкохворою особою, що потребує постійного догляду, а довідка про стан її здоров`я не надається оскільки розкриває лікарську таємницю.

Якщо суд, дійде висновку, що клопотання органу обвинувачення є обґрунтованим, сторона захисту просить визначити, як альтернативу триманню під вартою заставу, незважаючи на те, що підзахисному ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, просять у разі прийняття рішення про задоволення клопотання слідчого, визначити, як альтернативу заставу, у мінімальному розмірі для злочинів такої тяжкості, а саме: 80 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Також у письмовому тексті заперечень підозрюваний та захисники зазначили, що для обрання щодо особи запобіжного заходу, необхідним є наявність трискладової правової умови, передбаченої положеннями КПК України, а саме:

1. Обґрунтованість підозри.

2. Наявність доведених ризиків (ризику), передбачених ст. 177 КПК України.

3. Доведення неможливості застосування до особи більш м`якого запобіжного заходу.

Аналізуючи норми чинного процесуального Закону, вбачається відсутність вказаних правових елементів, які б давали підстави до застосування будь-якого запобіжного заходу до підозрюваного, не кажучи вже про найбільш суворий.

В основу підозри органом досудового розслідування покладено об`єктивну сторону правопорушень, таких як:

- незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин.

- незаконного придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах.

Більш того сама кваліфікація діяння, що інкримінується підозрюваному, викликає сумніви та велике питання. Так стаття 307 визначає ряд дій, таких як незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів з певною чітко визначеною метою збутом.

Орган досудового слідства вносить клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного за діяння, яке підозрюваний не вчиняв, що явно прослідковується з доданих до клопотання документів.

Обшук автомобіля і гаража був проведений поза нормами процесуального Закону, без дозволу слідчого судді. Відсутні будь-які обґрунтовані підстави, які б надавали право слідчому на проникнення до житла особи, без дозволу Суду.

Частина 3 ст. 233 КПК України. визначає, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. До матеріалів клопотання не було долучено належних копії відповідних клопотань, що звернені до слідчого суді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, а тому відсутні належні докази, що підтверджує виконання слідчим/прокурором вищезазначених вимог Закону. Тому дані докази є недопустими, з огляду на положення статей 86, 87 КПК України.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Думка органу досудового слідства про суворість покарання за інкриміновані ОСОБА_5 злочини прямо суперечить принципу презумпції невинуватості, передбаченому ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України.

Тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою (ст. 5 Конвенції та рішення ЄСПЛ від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України»).

У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справ «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Аналізуючи вказані у клопотанні ризики окремо та в сукупності, вбачається, що всі вони носять виключно абстрактний характер, не доведені нічим окрім гіпотетичної можливості в розуміння прокурора/слідчого та не виправдовують необхідності застосування запобіжного заходу.

Європейський суд по правам людини визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим не доведено виправданості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосувати більш м`який запобіжний захід.

Із документів, які характеризують ОСОБА_5 , слідує, що він має позитивні якості, наявні міцні соціальні зв`язки. Має офіційне місце реєстрації за адресою - АДРЕСА_1 .

Всупереч вимогам ст. 184 КПК України у слідчим (прокурором) не зазначено: виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, а саме:

- виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

- обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів».

У клопотанні слідчого (прокурора), всі ризики та доводи викладені абстрактно, не доводяться конкретними матеріалами.

Враховуючи викладене, сторона захисту переконана, що підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу відсутні, а клопотання слідчого є таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання, письмові заперечення підозрюваного, його захисників та долучені до клопотання та заперечень матеріали, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Прокурор і слідчий довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 1 КК України, за ознаками: - незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 1 КК України, у вчиненні якого йому пред`явлено підозру, об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання в копіях: - протоколами: - огляду автомобіля; допитів свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , - висновком експерта.

Стосовно підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, то суд вважає, що наявність обґрунтованої підозри слідчим і прокурором не доведено виходячи з наступного.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», № № 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

В свою чергу, відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 р. «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» розглядаючи подання, суддя з`ясовує, чи є підозра у вчинені особою злочину або обвинувачення останньої обґрунтованими, тобто чи є в розпорядженні органу дізнання, слідчого встановленні у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою.

У рапорті оперативного уповноваженого кримінальної поліції ОСОБА_16 не зазначено: - дату його складання, є лише дата його отримання 28.05.2022 р., без зазначення часу; - не вказано коли, з якого джерела отримана інформація, що відповідно не може доводити суду достовірність вчинення саме ОСОБА_5 зберігання у гаражі вилученого в ході огляду (обшуку).

Показання свідка ОСОБА_10 про те, що він здавав у оренду нібито свій гараж № НОМЕР_3 у блоці № 8 ГК «Першотравневий 3» ОСОБА_5 , не підтверджують достовірно цей факт, а інформація, що нібито оплату за оренду він здійснював останній раз у жовтні 2021 р., викликає сумніви в тому, що саме ОСОБА_5 з жовтня 2021 р. до 28.05.2022 р. міг користуватися цим гаражем, а відповідно і зберігати в ньому наркотичні засоби. Тобто показання свідка ОСОБА_10 теж достовірно не доводять, що саме ОСОБА_5 зберігав у гаражі вилучене під час огляду (обшуку) гаража.

Крім цього, як у показаннях свідка ОСОБА_10 , так і в протоколі огляду (обшуку) гаража, вказано, що ворота гаража були зачинені на два додаткові навісні замки, що не встановлювалися ОСОБА_10 та були для проникнення до гаража спиляні. Але ключі від цих замків у ОСОБА_5 теж не вилучені, а будь-які сліди перебування останнім часом в гаражі саме ОСОБА_5 та можливі його сліди на виявлених пакунках теж не вилучалися, що могло б на пряму вказувати на відношення його до вилучених речовин.

Показання свідка ОСОБА_17 , понятого при огляді (обшуку) гаража, підтверджують лише факт вилучення із гаража речовини та проникнення до нього шляхом зрізання замків і не більше.

Свідок ОСОБА_12 , що теж нібито орендує у ОСОБА_10 сусідній гараж № НОМЕР_5 , фактично підтвердила лише те, що гараж № НОМЕР_3 теж нібито орендує у ОСОБА_10 невідомий їй чоловік 25-28 років, худорлявої статури, по фотознімкам впізнати його не зможе. Останній раз вона бачила цього «хлопця» біля гаража восени. При цьому, органом досудового розслідування якого року не уточнювалося.

Показання свідка ОСОБА_18 підтверджують лише факт, що нібито належний ОСОБА_10 гараж № НОМЕР_3 він здає з травня 2020 р. в оренду ОСОБА_5 , якого він знає.

Таким чином ці докази, на які посилається слідчий та прокурор, як на підтвердження підозри, пред`явленої ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307 КК України, у своїх сукупності доводять лише факт вилучення речовини, можливий факт оренди ОСОБА_5 гаража по жовтень-листопад 2021 р., але не доводять поза розумним сумнівом наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_5 у вчиненні саме ним зберігання вилученого 28.05.2022 р. із гаража № НОМЕР_3 блоку № НОМЕР_4 в ГК «Першотравневий 3».

На підставі зазначеного слідчий суддя вважає, що пред`явлена за ч. 3 ст. 307 КК України підозра, не підтверджується долученими слідчим і прокурором доказами, не може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а саме переконати в існуванні обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України саме ОСОБА_5 ..

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, слідчий суддя враховує, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами (рішення Європейського суду з прав людини від 23.02.2012 р. у справі «Клішин проти України № 30671/04».

Слідчим і прокурором за підозрою за ч. 1 ст. 307 КК України, доведено наявність лише ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто підозрюваний дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а ризиків передбачених п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відповідно за пред`явленою, але не доведеною слідчим і прокурором, підозрою за ч. 3 ст. 307 КК України, наявність ризиків не перевіряється, так як це не передбачено КПК України, в зв`язку з недоведеністю наявності обґрунтованої підозри.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Необхідність застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , який хоча й не судимий, одружений, має неповнолітню дитину, але підозрюється в тому, що вчинив тяжкий злочини, за який передбачено покарання від 4 до 8 років позбавлення волі, обґрунтовується наявністю такого ризику, як те, що він дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи суворість покарання за нього в разі визнання його винуватим у цьому кримінальному правопорушенні, що відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою застосування запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Але, згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки слідчим і прокурором не доведено, що підозрюваний перешкоджав кримінальному провадженню будь-яким чином, або може це вчинити крім можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, не перебуваючи під вартою, або може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, то враховуючи вказані обставини, положення ст. ст. 178; 194 ч. ч. 1, 4 КПК України, та те, що підозра пред`явлена у вчиненні тяжкого злочину за ч. 1 ст. 307 КК України, є обґрунтованою, а недоведено п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою не підлягає застосуванню до підозрюваного, а для виконання ним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та суду, що є суспільним інтересом, можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 307 ч. 1, 307 ч. 3 КК України ОСОБА_11 , задовольнити частково.

В обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 307 ч. 1, 307 ч. 3 КК України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк 60 днів, обчислюючи його з 31 травня 2022 р. по 29 липня 2022 р..

Покласти на підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або до суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду цілодобово.

- не змінювати місце проживання з адреси: АДРЕСА_1 , на іншу адресу;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором, судом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України.

З метою перевірки та контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 покласти на відділення ДІМ ВП № 5 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області,обов`язок щодо проведення перевірок за місцем проживання останнього.

Роз`яснити підозрюваному, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворого виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Повний текст ухвали оголосити 06 червня 2022 р. о 10-00 в залі № 4 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення, але підлягає негайному виконанню щодо застосування запобіжного заходу.

Повний текст ухвали складено 06.06.2022 р..

Слідчий суддя: