Провадження №1-в/447/92/22
Справа №447/696/22
У Х В А Л А

06.04.2022 Миколаївський районний суду Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві Львівської області подання інспектора Стрийського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про визначення порядку застосування покарання при наявності декількох вироків щодо засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,-

прокурор ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

30.03.2022 інспектор Стрийського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 подала до суду подання про визначення порядку застосування покарання при наявності декількох вироків щодо засудженого ОСОБА_4 . В обгрунтування подання вказує, що 31.10.2018 на виконання до Миколаївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області надійшла особова справа з Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на громадянина ОСОБА_4 , який 14.12.2017 вироком Франківського районного суду м.Львова засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України на 1 рік.

28.03.2022 для відома та виконання до Стрийського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області надійшов вирок Франківського районного суду м.Львова, згідно якого 30.12.2021 громадянин ОСОБА_4 засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, про те в резолютивній частині вироку, згідно ст.71 КК України, не приєднано вирок Франківського районного суду м.Львова від 14.12.2017.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні подання органу пробації не підтримав та пояснив, що в даному випадку слід виконувати кожен вирок окремо.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час на виконанні у Стрийському районному відділі №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області відносно ОСОБА_4 перебувають два вироки Франківського районного суду м.Львова від 14.12.2017 та 30.12.2021, згідно з якими його звільнено від відбування покарання з випробуванням строком один рік по кожному вироку відповідно.

Вказані вироки набрали законної сили, перебувають на виконанні у Стрийському районному відділі №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області окремо, що підтверджено матеріалами подання, розпорядженнями суду про направлення вказаних вироків на виконання.

Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженого ОСОБА_4 , оскільки інший злочин ним вчинено до постановлення попереднього вироку, а не під час іспитового строку.

Крім цього, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з якого вбачається, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Згідно п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Водночас питання, яке порушено у поданні, полягає у зміні призначеного ОСОБА_4 за сукупністю вироків покарання, у зв`язку з чим суд звертає увагу, що однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами. Таким чином, з моменту винесення вироку суд, що його ухвалив, не вправі вносити у нього будь-які зміни, що коливають його сутність, а також відміняти власне рішення, змінювати обставини справи, мотиви прийнятого рішення, доповнювати або модифікувати їх. Виключенням з цього правила є виправлення описок і очевидних арифметичних помилок, які здійснюються судом, що його постановив незалежно від набрання законної сили цим рішенням.

Суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

Враховуючи викладене, з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого ОСОБА_4 та виконання постановлених стосовно нього вироків, неможливість погіршення становища засудженого під час процедури вирішення ініційованого питання про застосування покарання за наявності постановлених відносно нього судових рішень, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні подання інспектора Стрийського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про визначення порядку застосування покарання за наявності кількості вироків відносно ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання інспектора Стрийського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про визначення порядку застосування покарання при наявності декількох вироків щодо засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом семи днів із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1