Справа № 204/5259/22
Провадження № 1-кс/204/1243/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2022 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 27.02.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332-2, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 111 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється відділом Дніпропетровської обласної прокуратури. Приблизно в 05 год. 00 хв. 24 лютого 2022 року підрозділами збройних сил та інших формувань Російської Федерації нанесені інтенсивні обстріли по території України, а також ракетно-бомбові удари по аеродромах в АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 та інших військових об`єктах Збройних Сил України, зокрема військових частин Дніпропетровської області, а саме: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . Таким чином, підрозділи збройних сил та інших формувань Російської Федерації розпочали та продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Крім цього, невстановлені особи на території Дніпропетровської області, систематично отримують та виконують завдання від представників збройних сил та спецслужб Російської Федерації щодо отримання та передачі даних про пересування підрозділів Збройних сил України, організації територіальної оборони, ситуації в містах, нанесення відміток для десантування підрозділів противника, нанесення ракетних та авіаударів. В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи станом на квітень 2022 року на посаді начальника караулу 50 ДПРЧ 6 ДПРЗ АУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій та маючи доступ до інформації щодо розміщення блокпостів, укріплень ЗСУ, порядку та паролів для безперешкодного проїзду через них, діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 1, 2, 65, 68, 132-134 Конституції України, Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990, вимоги ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), з метою порушення територіальної цілісності та суверенітету України, під час вторгнення збройних сил Російської Федерації до території України у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу та за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, не відмовляючись від нього, бажаючи довести його до кінця, о 18 год. 33 хв. 02.04.2022 з використанням належного йому телекомунікаційного обладнання (мобільного телефону) із номером оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_1 та встановленого мобільного додатку «Viber» прив`язаного до вказаного номеру телефону абонента, передав на абонентський номер НОМЕР_2 , який належить невстановленому в ході досудового розслідування представнику органів влади Російської Федерації, інформацію щодо порядку переміщення через контрольно-пропускні пункти, які знаходяться на території Дніпропетровської області, включаючи умовні позначки та паролі, які діяли у період з 20 год. 00 хв. 02.04.2022 до 20 год. 00 хв. 03.04.2022, для його безперешкодного проходження. Далі, продовжуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, о 18 год. 25 хв. 04.04.2022 року ОСОБА_5 , з використанням належного йому телекомунікаційного обладнання (мобільного телефону) із номером оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_1 та встановленого мобільного додатку «Viber» прив`язаного до вказаного номеру телефону абонента, передав на абонентський номер НОМЕР_2 , який належить невстановленому в ході досудового розслідування представнику органів влади Російської Федерації, інформацію щодо паролів для безперешкодного проходження контрольно-пропускні пункти, які знаходяться на території Дніпропетровської області, які діяли у період з 20 год. 00 хв. 04.04.2022 до 20 год. 00 хв. 05.04.2022. Зазначеними вище діями ОСОБА_5 останній повністю підтримував та сприяв вторгненню РФ на територію України, розв`язанню ними війни, знищенню мирного населення України та військовослужбовців ЗСУ, а також здійснював сприяння встановлення влади окупаційних військ, тобто вчиняв дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, а саме надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану. 07.04.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру про те, що він вчинив дії які виразились у сприянні вчинення планування, підготовки та розв`язування агресивної війни та воєнного конфлікту, шляхом надання порад і вказівок, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України. 08.04.2022 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 05.06.2022, без визначення розміру застави. Крім того, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 27.02.2022 до 27.08.2022. 27.04.2022 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри про те, що він вчиняв дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, а саме надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану, тобто у державній зраді, які кваліфікуються за ч. 2 ст. 111 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, з посиланням на матеріали кримінального провадження, що підтверджують ці обставини. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується: протоколом обшуку від 05.04.2022; протоколом огляду від 06.04.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.04.2022 та іншими доказами в сукупності. Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція особливо тяжкої статті, якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна. Окрім того, з метою закінчення досудового розслідування необхідно: провести тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ДСЕС України; додатково допитати підозрюваного з приводу виявлених в ході досудового розслідування обставин, що мають значення для кримінального провадження; встановити інших осіб, причетних до вищевказаної злочинної діяльності; повідомити про закінчення досудового розслідування підозрюваному; ознайомити з матеріалами кримінального провадження підозрюваного; скласти та вручити обвинувальний акт підозрюваному; виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне в ході виконання вище перелічених слідчих дій. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , який закінчується 30.07.2022, необхідно продовжити у зв`язку наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також тим, що до вказаної особи, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України повинен бути застосований саме такий запобіжний захід, так як ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за яке встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна. Необхідність продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, у зв`язку з чим метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, експертів у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тощо. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії а також тим, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Так, враховуючи той факт, що, існує ризик того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може виїхати за межі країни або іншим чином переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може спонукати останнього до втечі та унеможливить притягнення до встановленої законом кримінальної відповідальності. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу, так як кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності за підтримання та сприянню вторгненню РФ на територію України, розв`язанню ними війни, знищенню мирного населення України та військовослужбовців ЗСУ, а також здійснення сприяння встановлення влади окупаційних військ. Так, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення за вчинення якого загрожує позбавлення волі, може вчинити дії спрямовані на приховання, спотворення та знищення не встановлених на теперішній час досудовим розслідуванням інших речових доказів, речей та документів, що можуть бути доказами його злочинної діяльності та враховуючи те, що санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає конфіскацію майна, підозрюваний може вчинити дії направлені на відчуження приналежного йому майна. На даний час по кримінальному провадженню встановлюються інші особи, які причетні до скоєння особливо тяжкого злочину, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може повідомити зазначених осіб про його переслідування правоохоронними органами, а вказані особи можуть знищити або сховати предмети злочинної діяльності, які мають доказове значення по справі. Наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному проваджені, шляхом застосування до останніх методів залякування, підкупу або фізичного впливу. ОСОБА_5 усвідомлюючи, що відносно нього здійснюється досудове розслідування (кримінальне переслідування) за вчинення особливо тяжкого злочину та перебуваючи на волі існує ризик, що останній може розголосити відомості досудового розслідування іншим особам причетним до його протиправної діяльності, що в подальшому перешкоджатиме проведенню кримінальному провадженню. Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_5 незаконного впливу на осіб, які причетні до його злочинної діяльності та можливо інших свідків кримінального правопорушення, які встановлюються під час здійснення досудового розслідування та вчинення інших кримінальних правопорушень. Також згідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою. При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не є доцільним та можливим, оскільки обставини злочину, у вчиненні якого ОСОБА_5 об`єктивно та обґрунтовано підозрюється, свідчать про нехтування ним встановленими чинним законодавством України, гарантіями захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей і дають підстави вважати, що аналогічним чином він, у разі обрання інших запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, віднесеться до вимог та обмежень запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, та зможе перешкоджати виконанню процесуальних рішень, взагалі не виконувати покладених на нього обов`язків, переховуватися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у вказаному провадженні, продовжити злочину діяльність, здійснити незаконний вплив на підозрюваних та свідків. Все вищезазначене дає органу досудового розслідування достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у подальшому може переховуватись від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, та перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу, так як кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності за вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень. Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного ОСОБА_5 та відповідно до ст.ст. 183, 194,199 КПК України, йому необхідно продовжити строк запобіжного захід у вигляді тримання під вартою. Тому слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив задовольнити його.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати до нього домашній арешт, оскільки він уже відсторонений від роботи на підставі наказу. До того ж, він має постійне місце проживання та зобов`язується з`являтися по першому виклику.

Захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати відносно підозрюваного домашній арешт, оскільки доказів вчинення його підзахисним інкримінованого злочину не надано, у зв`язку з чим, об`єктивна сторона підозри не доведена.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 7 квітня 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 437 КК України.

1 квітня 2022 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до шести місяців, тобто до 27 серпня 2022 року.

8 квітня 2022 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 дів, тобто до 5 червня 2022 року.

27 квітня 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України.

1 червня 2022 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 30 липня 2022 року.

У судовому засіданні було встановлено, що ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, що виправдовує утримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також продовжити вчинювати кримінальне правопорушення, та те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 серпня 2022 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 серпня 2022 року.

Ухвалу направити до СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1