Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6000/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Київ

Подільський районний суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні Подільського районного суду міста Києва підготовче судове засідання в кримінальному провадженні № 0001007, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 червня 2022 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, одруженого, не інваліда, не депутата, військовозобов`язаного, не працюючого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого 15 травня 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,
встановив:
28 липня 2022 року до Подільського районного суду міста Києва з Подільської окружної прокуратури міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001007 від 08 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.
28 липня 2022 року ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання по суті прокурор підтримала заявлене клопотання з мотивів наведених у ньому, а також просила призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, мотивуючи це тим, що відсутні ризики зазначені в клопотанні, просили застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Щодо призначення справи до судового розгляду сторона захисту не заперечувала.
Розглянувши клопотання, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступного висновку.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України (ч. 1 ст. 178 КПК України).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та наявність інших ризиків вказаних нижче.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .
Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватись від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років і обвинувачений раніше був засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що існують ризики його втечі та вчинення інших кримінальних правопорушень, впливу на інших учасників процесу.
Враховуючи характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке є злочином проти власності, те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, які б стримували від ухилення від суду, суд вважає, що ризики, про які вказує прокурор, наявні.
Прокурором у судовому засіданні було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Доказів, які б вказували на те, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: цілодобовий домашній арешт, може забезпечити виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, стороною захисту суду не надано.
Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскільки в судовому засіданні доведено необхідність застосування до обвинуваченого такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, останньому також підлягає визначення розміру застави в порядку передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що в силу норм ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави не може бути завідомо непомірним для обвинуваченого, приходжу до висновку, що розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 грн. достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.
У ході підготовчого судового засідання учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечили.
Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.31 КПК України кримінальне провадження підлягає розгляду суддею одноособово.
Підстави, передбачені ст.284 КПК України для закриття провадження, відсутні. Угод про визнання винуватості чи про примирення в порядку ст.ст.468-475 КК України до суду не надходило.
Дана справа підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні.
Судом з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, та визначено, що проведення судового розгляду буде здійснюватися суддею одноособово.
Відтак судом вчинено всі необхідні дії з підготовки кримінального провадження до судового розгляду, а тому наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 314, 315 КПК України, суд
постановив:
закінчити підготовче провадження та призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщені Подільського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Хорива, 21) на 12:30 годину 15 серпня 2022 року.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею ОСОБА_1 одноособово.
У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілу особу.
Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді у вигляді тримання під вартою.
Визначити строк дії ухвали суду про тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів з 04 серпня 2022 року до 02 жовтня 2022 року включно.
Визначити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн., яка може бути внесена як самими обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого у разі внесення застави, з дня внесення застави строком на два місяці.
Копію ухвали направити у ДУ «Київський слідчий ізолятор» та вручити учасникам судового розгляду.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Подільську окружну прокуратуру міста Києва.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 04 серпня 2022 року.

Суддя ОСОБА_8