УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2022 Справа №607/20648/20

Провадження №1-кп/607/257/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0002233 від 06 листопада 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0002233 від 06 листопада 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою. Мотимує його тим, що ризики які стали підставою для обрання до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати. Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду є те, що усвідомлюючи міру покарання за вчиненні ним кримінальні правопорушення, враховуючи відсутність у нього соціальних зв`язків в суспільстві, він навмисно переховувався від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки, будучи повідомленим, не з`являвся в судові засідання та не повідомляв про причини своєї неявки, місце його перебування суду було не відоме. Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні є те, що він з ними знайомий, а тому може схиляти їх до дачі показів на його користь або відмови від надання показів. Крім того, в судових засіданнях потерпілий ОСОБА_6 повідомляв про вплив обвинуваченого на нього.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора посилаючись на те, що на даний час відсутні підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки не доведено наявність існування ризиків, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу та в підтвердження наведених прокурором ризиків не долучено жодних доказів. В судовому засіданні був допитаний потерпілий, тому ризик впливу обвинуваченого на потерпілого зменшився. Крім цього, зазначив, що ОСОБА_4 бажає брати участь в захисті України. За таких обставин, просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з обмеження волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника додатково вказавши, що бажає захищати Україну.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою, виходячи із наступного.

Під час судового розгляду у кримінальному провадженні, судом була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 01 квітня 2022 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.
Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює та враховує:

- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим в злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується;

- обвинувачений був оголошений у розшук, у зв`язку із переховуванням від суду; згідно пояснень батька обвинуваченого - ОСОБА_7 та матері ОСОБА_8 , відібраних дільничним офіцером поліції при виконанні ухвал суду про здійснення приводу обвинуваченого, їх син ( ОСОБА_4 ) за місцем постійного проживання відсутній і не проживає за адресою протягом тривалого періоду часу;

- наявність інших кримінальних проваджень про обвинувачення останнього, що перебувають на розгляді в суді;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється обвинувачений, наявність претензій майнового характеру у потерпілого до обвинуваченого, що відображається у цивільному позові;
- дані, що характеризують його особу, зокрема не працюючий, відсутність утриманців, міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, що підтверджується відповідними доказами, які містяться у матеріалах справи.

Крім цього, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим, оскільки як зазначалось вище, на теперішній час постійного місця проживання обвинувачений немає, що виключає застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на наявність інших кримінальних проваджень як в суді, так і в органах досудового розслідування, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб (потерпілих), незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк, що не перевищує 60 днів - до 21 травня 2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 177, 178, 183, 199, 331, 350 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 21 травня 2022 року до 23 год. 59 хв.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1