ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1076/22 Справа № 208/5485/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 09.12.2019 року Широківським райсудом Дніпропетровської області за ст. ст. 390 ч.1, 71 КК України до 1 року 2 днів позбавлення волі, звільнився 11.12.2020 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України , -
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ..
Продовжено дію міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , строком до 05 квітня 2022 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Суд першої інстанції оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який є раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, не працює, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину відносно малолітнього. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що існують ризики вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, переховування його від суду, з огляду на міру покарання, яка загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винним, та те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
На його думку, при постановлені оскаржуваної ухвали судом не було в повній мірі враховано його особу, який позитивно характеризується за місцем мешкання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, його дружина вагітна та потребує піклування, має постійну роботу.
Вважає, що в судовому засідання прокурором не доведено існування ризиків, остільки обвинувачений раніше не приховувався від слідчих органів.
Також обвинувачений просить застосувати до нього інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, остільки він має намір піти добровольцем до ВСУ.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_5 , підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяву про участь у розгляді справи не надходили, тому враховуючи вимоги ч.4 ст.422-1 КПК України (в редакції Закону України № 1027-ІХ від 02.12.2020 р.) розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, в даному випадку без участі прокурора.
ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти розгляду апеляційної скарги обвинуваченого.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку обвинуваченого та адвоката, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За вимогами ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.
Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, остільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину відносно малолітнього, свідчать про підвищену суспільну небезпеку, у разі визнання його винним йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що ризики, які враховувались судом при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доведені і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_6 , який є раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, не працював, тому може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризики є реальними та не зменшились.
Суду першої інстанції були відомі і ті дані на які є посилання в апеляційній скарзі, та були враховані належним чином при винесені рішення.
Продовження існування зазначених вище ризиків у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру інкримінованого злочину, та більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Тому, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для виконання завдань кримінального провадження.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, акцентуючи увагу на тому, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою. Проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Європейський Суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним зазначену апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, - без змін.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 березня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3