Справа № 947/8636/22
Провадження № 1-кс/947/5825/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000425 від 23.03.2021 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням установлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , виник прямий умисел, направлений на кримінально протиправне придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, з метою їх подальшого носіння, зберігання, без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на вчинення тяжкого злочину, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 при невстановлених слідством обставинах, у невстановлених осіб та в невстановленому місці незаконно придбали бойову вогнепальну нарізну зброю та бойові припаси, а саме: автомат Калашникова «АК-74» № НОМЕР_1 , 1989 року випуску та набої до нього, у кількості двадцять дев`ять штук калібром 5,45х39мм, які у подальшому зберігали у транспортному засобі який використовували для пересування легковий автомобіль марки «Hyundai» модель «Accent» державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 .У подальшому, 26.06.2022 року, в період часу з 08.14 год. до 11.29 год., в ході проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233КПК України, автомобіля марки «Hyundai» модель «Accent», державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_8 серед іншого виявлено та вилучено: автомат Калашникова «АК-74» № НОМЕР_1 , 1989 року випуску та набої до нього, у кількості двадцять дев`ять штук калібром 5,45х39мм.
Відповідно до висновку експерта, автомат Калашникова «АК-74» № НОМЕР_1 , 1989 року випуску вилучений в ході вказаного обшуку є справжній та придатний до стрільби, двадцять дев`ять патронів є бойовими припасами до бойової нарізної вогнепальної зброї проміжного калібру 5,45х39мм, призначеними для стрільби з бойової вогнепальної зброї: 5,45 мм автоматів Калашнікова (АК-74, АКС-74, АКС-74У) 5,45 мм ручних кулеметів РПК-74, їх модифікацій та інших відповідного калібру.
Так, 26.06.2022 року об 11 годині 30 хвилин безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
У подальшому 27.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.28 ч. 1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками: зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь домовилися про спільне його вчинення.
Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, обрати запобіжний захід тримання під вартою з визначенням застави у розмірі вісімсот розмірів прожиткових мінімумів, так як злочин в якому підозрюється підозрюваний, а саме зберігання зброї, вчинений у той час коли в країні ведуться бойові дії.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що підозра, пред`явлена його підзахисному є необґрунтованою, так як будь-які докази, які б вказували на ймовірне вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення до матеріалів клопотання стороною обвинувачення не долучено. Ризики зазначені у клопотанні сторони обвинувачення жодним чином не підтверджуються з огляду на те, що сам по собі факт тяжкості вчинення злочину не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а щодо можливого впливу на свідків підозрюваним зазначив, що стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що підозрюваний здійснював спроби впливу на свідків, чи схильних до таких дій, або характеризується як особа, яка схильна до обману, шантажу чи насильства. ОСОБА_5 характеризується позитивно та займається волонтерством. Крім того, звернув увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, у будь-яких незаконних військових формуваннях не перебуває. З урахуванням викладеного, просив обрати відносно підозрюваного менш суворий запобіжний захід,можливо - у вигляді застави.

Підозрюваний в судовому засіданні повідомив, що з підозрою не погоджується, вилучена в автомобілі зброя йому не належить, автомобіль також йому не належить, він взяв його тимчасово на декілька днів. Щодо обрання відносно нього запобіжного заходу підтримує думку захисника.

Крім того, в судовому засіданні захисником підозрюваного було заявлено клопотання про передачу підозрюваного ОСОБА_5 на поруки особам, яких він просив допитати у судовому засіданні для підтвердження позитивної характеристики ОСОБА_5 .

Так, в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту було допитано гр. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 яким було роз`яснено права та зобов`язання поручителя, та які зазначили, що вони є військовослужбовцями, підозрюваного знають особисто вже багато років, характеризують виключно з позитивної сторони, та просять обрати відносно нього запобіжний захід поруки, так як зможуть в повному обсязі забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Захисник та підозрюваний підтримали клопотання про передачу на поруки.

Прокурор проти заявленого клопотання про передачу на поруки підозрюваного ОСОБА_5 заперечувала так як вважає, що особи, заявлені стороною захисту для взяття на поруки підозрюваного не зможуть в повній мірі запобігти встановленим досудовим розслідуванням ризикам, так як самі перебувають на військовій службі та можуть бути відкомандировані в іншу місцевість і не матимуть змоги контролювати поведінку підозрюваного, виконувати покладені на них як на поручителя обов`язків, також не зможуть забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, що свідчать про можливе вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 26.06.2022 року ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.
27.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками: зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь домовилися про спільне його вчинення.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується: протоколом обшуку від 26.06.2022 року (обшук проведено за адресою: АДРЕСА_3 ); протоколом обшуку від 26.06.2022 року (обшук автомобіля марки «Hyundai» модель «Accent», державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ); висновком експерта Одеського науко-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України та іншими матеріали кримінального провадження у сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.
Доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та відхиляє заперечення сторони захисту в частині того, що тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному не може свідчити про ризик переховування підозрюваного.
Аналізуючи вказаний ризик також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на наступне: підозрюваний неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований та проживає за межами міста, в якому проводиться досудове розслідування.

Вказане свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків підозрюваного та обґрунтовує ризик його переховування від органу досудового розслідування та суду.

До посилань сторони захисту на те, що підозрюваний має виключно позитивну характеристику, та міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя відноситься критично, так як наявність зазначеної характеристики не виключила можливість пред`явлення стороною обвинувачення ОСОБА_5 підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Підозрюваний офіційно не працює, не одружений, що також вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи також те, що підозрюваному ОСОБА_5 в майбутньому при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому будуть допитуватися, так як сторона обвинувачення зазначає, що на теперішній час у кримінальному провадженні не допитано свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування через стислі терміни, а отже, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
При цьому ризик незаконного впливу на свідків є об`єктивним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК Україниза кваліфікуючими ознаками: зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь домовилися про спільне його вчинення в умовах дії воєнного стану на території країни, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
В частині клопотання сторони захисту про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до переконання про відсутність правових підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Так, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.
Не ставлячи під сумнів довіру на яку заслуговують особи, які вважають за можливе поручитися за поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначає, що ті обставини, що підозрюваний позитивно характеризується, є доброю людиною, оцінюються слідчим суддею критично, оскільки зазначені обставини жодним чином не стали для підозрюваного тим стримуючим фактором, який би міг запобігти імовірному вчиненню ним тяжкого кримінального правопорушення, а тому з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 дій, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування такого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу. Також слідчий суддя звертає увагу, що опитані в судовому засіданні особи, які заявили клопотання про передачу їм на поруки підозрюваного є військовослужбовцями, враховуючи, що в країні ведуться бойові дії, можуть зміняти кожен день своє місцеперебування, також слід звернути увагу, що на запитання слідчого судді, зазначені особи повідомили, не змогли навіть зазначити місце проживання підозрюваного.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_5 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.
4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному розміру застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрювана), складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 грн.
Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Сторона обвинувачення просить визначити підозрюваному заставу у розмірі вісімсот розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб з посиланням на те, що підозрюваним було вчинено злочин за кваліфікуючими ознаками: зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь домовилися про спільне його вчинення у той час, коли в країні ведуться бойові дії та кожна одиниця зброї та боєприпасів перебуває на рахунку та вкрай необхідна в місцях, де ведуться активні бойові дії.
Слідчий суддя частково погоджується із стороною обвинувачення, що розмір застави визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе у повній мірі вплинути на ризики, які наявні на даний момент та на особу підозрюваного з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення та вважає, що в даному випадку доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На думку слідчого судді, вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000425 від 23.03.2021 року відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 13.07.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744 300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) грн.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 13.07.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1