Справа № 461/3334/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/612/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_7
власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 7 липня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

старший слідчий відділу розслідування злочинів вчинених у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000178 від 30 червня 2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погодженим із прокурором Львівської обласної прокуратури Бігуном А, про накладення арешту на майно підозрюваного, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 130,4 кв.м., розташоване за адресою: Львівська область м. Самбір вул. Самбірчика, 1а, приміщення 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09); квартира загальною площею 46,0 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 232218223); автомобіль марки FORD TRANSIT D, 1995 року випуску, білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; автомобіль марки FIAT DUCATO, 2015 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 ; автомобіль марки FIAT DUCATO, 2007 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_5 номер кузова НОМЕР_6 ; автомобіль марки RENAULT MASTER, 2015 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_7 номер кузова НОМЕР_8 ; автомобіль марки BMW Х5, 2012 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_9 , номер кузова

НОМЕР_10 обґрунтування клопотання покликався на те, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру в сприянні організації незаконного переправлення особи через державний кордон України у сприянні їх вчиненню порадами, вказівками з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція статті передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, а тому, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суд м. Львова від 7 липня 2022 року клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 про надання дозволу на арешт майна задоволено.

Накладено арешт на майно, що перебуває у приватній власності підозрюваного ОСОБА_8 ,а саме: нежитлове приміщення загальною площею 130,4 кв.м., розташоване за адресою: Львівська область м.Самбір вул. Самбірчика, 1а, приміщення 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09); квартира загальною площею 46,0 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 232218223); автомобіль марки FORD TRANSIT D, 1995 року випуску, білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; автомобіль марки FIAT DUCATO, 2015 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 ; автомобіль марки FIAT DUCATO, 2007 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_5 номер кузова НОМЕР_6 ; автомобіль марки RENAULT MASTER, 2015 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_7 номер кузова НОМЕР_8 ;. автомобіль марки BMW Х5, 2012 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_9 , номер кузова НОМЕР_11 .

Контроль за виконанням ухвали покладено на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 .

Адвокати ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 7 липня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Апелянт в доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала винесена без достатніх на це підстав, та з порушенням норм КПК України.

Слідчий суддя. всупереч вимог ст. ст. 49, 52, 412 КПК України, здійснив розгляд клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення підозрюваного та його захисника.

Слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_8 є одруженим та не враховано інтересів його дружини ОСОБА_11 .

Наголошує, що майно, яке не було зазначено у протоколі огляду і вилучення майна до справи відношення не має, слідчим не доведено, що майно могло бути здобуте під час вчинення злочину.

Розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням є неспіврозмірним розміру конфіскованого майна, слідчим не вказано правової підстави для накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідача, пояснення власника майна та його представника на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Частина 2 ст. 131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Підставою для накладення арешту на майно, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що нерухоме майно та грошові кошти підлягатимуть конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи із наведених у клопотанні обставин.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Положеннями статті 96-2 КК України передбачено підстави застосування спец конфіскації, зокрема у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, наявність цих підстав має бути доведена ініціатором клопотання згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 30 червня 2022 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , діючи умисно з корисливих мотивів, маючи умисел на сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України, надав поради та вказівки щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом безпідставного внесення анкетних даних цих осіб до системи «Шлях», за що отримав грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, в якості завдатку, що мало місце за наступних обставин.

29 червня 2022 року до ОСОБА_8 , звернувся громадянин ОСОБА_12 з приводу з`ясування обставин для законного перетину державного кордону України до Республіки Польща з метою працевлаштування за кордоном, в ході чого в ОСОБА_8 виник умисел на сприяння незаконного переправлення особи через держаний кордон України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи при цьому, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.

В подальшому, ОСОБА_8 реалізовуючи свій злочинний умисел на сприяння незаконному переправленню ОСОБА_12 , через державний кордон України, з корисливих мотивів, цього ж дня в телефонному режимі повідомив останньому, що його послуги щодо сприяння в незаконному переправленні осіб через державний кордон України коштуватимуть 2 500 доларів США за одну особу. Крім того, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_12 , що за вказані кошти він надасть послуги із безпідставного звернення однієї із благодійних організацій до Львівської обласної військової адміністрації, з метою виготовлення розпорядження щодо дозволу на перетин громадянину ОСОБА_12 державного кордону та внесення його анкетних даних до системи «Шлях», в якості отримувача гуманітарної допомоги за кордоном.

4 липня 2022 року близько 16 год. 40хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на автостоянці ТЦ «Метро», за адресою: м. Львів вул. Городоцька, 300, під час зустрічі із ОСОБА_12 будучи повідомленим ОСОБА_12 про бажання перетнути кордон України спільно із ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , для подальшого працевлаштування за кордоном, надав згоду у сприянні в незаконному перетині ними кордону України за неправомірну вигоду в розмірі 7 500 доларів США. При цьому ОСОБА_8 діючи умисно, та з корисливих мотивів, надав вказівку ОСОБА_12 передати йому анкетні дані осіб, що бажають перетнути кордон України, номери паспортів громадян України для виїзду за кордон, серії та номери посвідчень водії, а також висловив вимогу про передачу йому завдатку в розмірі 1000 доларів США. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 надав поради ОСОБА_12 щодо незаконного перетину кордону України та термінів перебування за межами України, та роз`яснив, що їх виїзд відбуватиметься на підставі рішення Львівської обласної військової адміністрації та може здійснюватися через будь який пункт пропуску державного кордону України.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , через держаний кордон України в Республіку Польща, 06 липня 2022 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_8 , заздалегідь організував зустріч із ОСОБА_12 , на автостоянці навпроти автозаправки «WOG», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 288.

В подальшому, о 11.45 год. перебуваючи за вище вказаною адресою у салоні автомобіля марки «БМВ X 5», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_9 повторно озвучив вище вказані наміри щодо забезпечення організації переправлення осіб через державний кордон України, де надалі отримав від ОСОБА_12 , рукописні аркуші із анкетними даними ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США, котрі помістив біля коробки перемикання передач автомобіля марки «БМВ X 5», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_9 . Дані грошові кошти, ОСОБА_8 вимагав та отримав в якості завдатку за внесення їх анкетних даних до розпорядження Львівської обласної військової адміністрації про дозвіл на перетин державного кордону України, та подальше внесення в систему «Шлях». Після чого протиправна діяльність ОСОБА_8 була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти в сумі 1000 доларів США вилучено.

6 липня 2022 року ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Цього ж дня, ОСОБА_8 повідомлено про підозру в сприянні організації незаконного переправлення особи через державний кордон України у сприянні їх вчиненню порадами, вказівками з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

6 липня 2022 року, старший слідчий відділу розслідування злочинів вчинених у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 звернулася з клопотанням погодженим із прокурором Львівської обласної прокуратури Бігуном А, про накладення арешту на майно підозрюваного

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Львівської області від 7 липня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів вчинених у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 , погодженим із прокурором Львівської обласної прокуратури Бігуном А, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000178 від 30 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого і накладення арешту на майно.

Задовольняючи клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000178 від 30 червня 2022 року, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті статті 96-2 КПК України, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

Окрім того, колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Вказані норми невраховані апелянтом в його доводах, що вказує на необґрунтованість апеляційних вимог.

При цьому покликання апелянта на те, що накладений арешт є неправомірним втручанням у право власності ОСОБА_8 та його дружини не знайшло свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки при накладенні такого враховано «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав власника майна. Окрім того, накладення арешту на майно не припиняє права власності особи та інших майнових прав, а лише тимчасово обмежує їх.

Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Покликання апелянта, що слідчим суддею постановлено ухвалу з порушення ст. ст. 49, 52, 412 КПК України, не повідомивши сторону захисту про розгляд клопотання. не заслуговують на увагу колегії суддів.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, копотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, майно на яке було накладено арешт не було зазначено у протоколі огляду і вилучення майна , описі вилученого майна.

Доводи сторони захисту, що слідчим не доведено, що майно могло бути здобуте під час вчинення злочину, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки санкція ст. 332 КК України передбачає конфіскацію майна.

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, сторона обвинувачення довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Доводи сторони захисту, що майно яке не було зазначено у протоколі огляду до справи відношення не має, а розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням є неспіврозмірним розміру конфіскованого майна, не заслуговують на увагу колегії суддів.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Інші доводи апеляційних скарг сторони захисту, не спростовують висновків слідчого судді.

Ураховуючи вищезазначене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 7 липня 2022 року немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 7 липня 2022 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4