Номер провадження: 11-сс/813/441/22
Номер справи місцевого суду: 947/4693/22 1-кс/947/1684/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2022 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000127 від 04.02.2022 року,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , яке мотивовано наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та неможливістю застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2022 року було частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , та відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 ( сто дев' яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором ризики, передбачені п.п 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України доведені, а підстави для застосування максимального розміру застави відсутні.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі прокурор вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що суперечить нормам процесуального права (в частині застави).

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі оцінені обставини справи та не надана належна увага тому, що наявні ризики, на які слідчий посилається у клопотанні. Крім того, прокурор зазначає, що підозрюваній інкримінується скоєння злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних речовин, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а тому саме максимальний розмір застави має бути застосований до підозрюваної.

На підставі цього, прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі.

Позиції учасників апеляційного розгляду
Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, а тому, за згодою учасників провадження, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання без участі прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.
Мотиви апеляційного суду
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
Так, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що 04.02.2022 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_8 ніким не оскаржується, апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В апеляційній скарзі також не порушувалось питання щодо наявності ризиків, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В свою чергу, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді та твердженнями сторони обвинувачення, звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрювана ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлені тим, що:

- остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який має високий ступінь суспільної небезпеки, становить серйозну загрозу для здоров`я і добробуту людей і справляє негативний вплив на економічні, культурні й політичні основи суспільства у державі та за який встановлена відповідальність лише у виді позбавлення волі з конфіскацією майна;

- офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку та офіційного заробітку, ймовірно отримувала дохід від збуту наркотичних засобів.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення її належної процесуальної поведінки.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Водночас, апеляційний суд, не погоджуючись із доводами прокурора в частині визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, з огляду на таке.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом, відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя з достатньою повнотою мотивував своє рішення та на законних підставах визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.
Частиною 5 статті 182 КПК визначено межі розмірів застави в залежності від тяжкості вчинених злочинів, а також передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно врахував обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованих злочинів, які пов`язанні зі збутом особливо небезпечних наркотичних засобів, а також особу підозрюваної, та у відповідності до ст.182 КПК України вірно визначив підозрюваній як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків.
На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні тяжкого злочину, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Судом враховано, що ОСОБА_8 , має місце постійного проживання, двох неповнолітніх дітей на утриманні, раніше не судима.
До апеляційного суду прокурором не надано будь-якої інформації про порушення підозрюваною обов`язків, покладених на нею оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції.
На думку апеляційного суду це свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та необхідності збільшення розміру застави, як про те просить прокурор.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 196, 403, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив
Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2022 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000127 від 04.02.2022 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4