Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/697/22
номер провадження 1-кс/695/173/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чита, Інгодинського району, Читинської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, депутатом будь-якого рівня, особою з інвалідністю, ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС не є, є учасником бойових дій в АТО, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000227, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000227, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , всупереч пункту 1 додатку № 1, пункту а) додатку № 2 до Постанови Верховної Ради України № 2471-XII вiд 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», пункту 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та пункту 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичноi, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженоi наказом МВС України № 622 вiд 21.08.1998, в 2020 році, перебуваючи за місцем проживання свого покійного вітчима по АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, шляхом знахідки, незаконно придбав без передбаченого законом дозволу 150 патронів, які відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № CE-19/124-22/2594-БЛ вiд 30.03.2022 являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,6 мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалювання, промислового виробництва СРСР, сто вісімнадцять з яких придатні для стрільби, а тридцять два не придатні для стрільби в зв`язку iз значними корозійними пошкодженнями, та у подальшому незаконно, без передбаченого законом дозволу переніс до свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав в приміщенні будинку до їх виявлення та вилучення працівниками полiцii під час проведення обшуку 29.03.2022.
За даним фактом 29.03.2022 вiдкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
29 березня 2022 року о 18 годинi 10 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, фактичний час затримання 17 година 50 хвилин.
30 березня 2022 року ОСОБА_5 з дотриманням вимог ст. 276-278 КПК України було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Причетність ОСОБА_5 довчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; показами свiдкiв ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вiд 29.03.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою до застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волi на строк від 3 до 7 років; даній особі загрожує реальна міра покарання; вiк, стан здоров`я та відсутність сталих соціальних зв`язків (відсутня дружина); допитано ряд свiдкiв, якими надано покази, які є вагомими доказами вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на наведене, як зазначено у клопотанні, наявні ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування шляхом здійснення погрози, підкупу, умовляння свiдків, схиляння до неправдивих показань, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Посилаючись, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає потребі швидкого досудового розслідування кримінального провадження і не становить надмірного втручання у права підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки його вiк та стан здоров`я не перешкоджають йому перебувати під вартою, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.
У судовому засіданні прокурор та слідчий заявлене клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав зазначених у клопотанні. Також у судовому засіданні слідчий та прокурор просили не застосовувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

При цьому конкретних доказів на підтвердження факту вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення із застосуванням насильства та або погрозою такого застосування слідчий та прокурор слідчому судді не назвали та не надали.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення даного клопотання та пояснив, що він раніше не судимий, є учасником бойових дій, брав участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у складі добровольчого батальйону, отримав поранення, пов`язані із проходженням військової служби, тривалий час проживає в одному населеному пункті с. Москаленки, Іркліївської ОТГ Золотоніського району, Черкаської області, має на утриманні матір похилого віку, та живе без реєстрації шлюбу з цивільною дружиною. Також ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що після початку війни 24.02.2022 звертався до підрозділу територіальної оборони з метою віддати знайдені ним патрони. Однак військовослужбовці з територіальної оборони відмовились.

У судовому засіданні захисник, позицію якого підтримав підозрюваний, зазначила, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних обов`язків. Окрім того, ризики, які стали підставою для обрання цього запобіжного заходу належним чином слідством не доведені. Також захисник вказала, що вилучені під час обшуку патрони підозрюваний добровільно передав працівникам поліції перед початком обшуку 29.03.2022.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 29.03.2022 за № 0000227 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтвердили, що підозрюваний добровільно передав працівникам поліції 150 патронів перед початком обшуку 29.03.2022.

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № CE-19/124-22/2594-БЛ вiд 30.03.2022 вказані патрони є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,6 мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалювання, промислового виробництва СРСР, сто вісімнадцять з яких придатні для стрільби, а тридцять два не придатні для стрільби у зв`язку iз значними корозійними пошкодженнями.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду (рішення у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32; рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, на даний час підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ; показами свiдкiв ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вiд 29.03.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Вирішуючи питання щодо наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя зазначає, що слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність такого ризику як можливість продовження підозрюваним своєї злочинної діяльності.

При цьому доказів того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний може внаслідок обізнаності про порядок вчинення злочину вплинути на збереження речей та документів, слідчий та прокурор слідчому судді не назвали та не надали.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що хоча ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні існують, проте з урахуванням даних про особу підозрюваного ймовірність їх реалізації є недостатньою для застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як зазначено у п. 51 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Буров проти України» у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldova п. 58).

Відтак, враховуючи належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час розгляду клопотання стосовно нього, а також те, що останній добровільно видав перед початком проведення обшуку вилучені із законного обігу предмети та речі, зокрема 150 патронів радянського виробництва, має міцні соціальні зв`язки, а саме тривалий час проживає в одному населеному пункті, має цивільну дружину, несе обов`язки щодо утримання матері похилого віку, є учасником бойових дій, приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей у складі добровольчого батальйону, отримав поранення, пов`язані з проходженням військової служби, не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні ненасильницького кримінального правопорушення, з урахуванням того, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 за місцем свого постійного проживання характеризується задовільно, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведені підстави щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також прокурором та слідчим у судовому засіданні не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Частиною четвертою ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

Окрім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення не може бути відповідно до практики Європейського Суду (зокрема, рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України») єдиною підставою для обрання найсуворішого виду запобіжного заходу.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя висновує, що слідчий та прокурор не довели обставини, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а отже про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на наведене, на переконання слідчого судді, на даний час наявні всі підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування, тобто до 30.05.2022 з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Саме такий запобіжний захід є співрозмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти визначеним ризикам.

Також положеннями ч. 7 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 12, 131, 132, 176-179, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженому прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000227, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього зобов`язання виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків у межах строку досудового розслідування до 30.05.2022, включно.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого та/або прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11 -Сташинська