Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2187/20
номер провадження 1-кс/695/386/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000815 від 09.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність слідчого Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000815 від 09.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_3 , який є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000815 від 09.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, звернувся до слідчого Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 із заявами від 03.06.2022 та від 22.06.2022 щодо негайного проведення додаткових слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, з метою повного та об`єктивного розслідування справи. Однак усупереч ст. 220 КПК України слідчим порушено строки розгляду клопотань, одну із слідчих дій допит проведено без відома заявника, вмотивованої постанови щодо причин непроведення усіх необхідних слідчих дій у даному провадженні, які зазначені у клопотаннях скаржника слідчим не винесено.

У судовому засіданні ОСОБА_3 на задоволенні скарги наполягав повністю з підстав викладених у скарзі, просив зобов`язати слідчого допитати експерта та свідків у присутності скаржника, а також призначити повторну експертизу у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий СВ Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечувала, зазначивши, що усі відповідні допити експерта та свідків буде проведено у присутності потерпілого, а тому для цього необхідно узгодити дату та час проведення таких слідчих дій з скаржником. Щодо призначення повторної експертизи, слідча зауважила, що нею 11.07.2022 винесено постанову про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи у даному кримінальному провадженні, проведення якої доручено судово-медичним експертам Державної установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України». Також слідчий вказала, що копію вказаної постанови у подальшому буде надіслано потерпілому належним чином на його адресу.

Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами скарги, приходить до наступного.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України, є однією із загальних засад кримінального провадження, що передбачена ст.24 цього Кодексу і кореспондується зі ст. 55 Конституції України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність, за змістом якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав, та, згідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Частиною 1 статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відповідно до частини 2 статті 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.
При цьому статтею 243 КПК України визначено, що експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.
Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.
Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з п.1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.
Повторна експертиза проводиться у випадку, якщо висновок первинної експертизи визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або інакше викликає сумніви в його правильності.
Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» зі змінами повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать: експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.
Частиною першою статті 101 КПК України визначено, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність (ч. 3 ст. 101 КПК України).
Згідно з ч. 7 ст. 101 КПК України висновок експерта надається в письмовій формі, але кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку.
Частинами дев`ятою та десятою ст. 101 КПК України встановлено, що висновок передається експертом стороні, за клопотанням якої здійснювалася експертиза.
Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.
Також слідчий суддя зауважує, що відповідно до з ч. 1 ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 69 КПК України експерт має право викладати у висновку експертизи виявлені в ході її проведення відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких йому не були поставлені запитання.
Експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи. Експерт може відмовитися від давання висновку, якщо поданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків. Заява про відмову має бути вмотивованою (ч. 4 ст. 69 КПК України).
Відповідно до п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 69 КПК України експерт зобов`язаний, зокрема особисто провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому запитання, а в разі необхідності - роз`яснити його; забезпечити збереження об`єкта експертизи. Якщо дослідження пов`язане з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей, експерт повинен одержати на це дозвіл від особи, яка залучила експерта; не розголошувати без дозволу сторони кримінального провадження, яка його залучила, чи суду відомості, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням обов`язків, або не повідомляти будь-кому, крім особи, яка його залучила, чи суду про хід проведення експертизи та її результати.
Водночас зі змісту скарги та доданих до неї документів, а також наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_3 вбачається, що підставою для звернення останнім до слідчого із заявами від 03.06.2022 та від 22.06.2022 щодо негайного проведення додаткових слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, а також з даною скаргою до суду є незгода ОСОБА_3 з висновками судово-медичних експертиз у даному кримінальному провадженні.
Однак питання щодо допустимості доказів вирішується судом під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не наділений повноваженнями щодо оцінки висновку експерта.
Також при вирішенні даної скарги слідчий суддя зауважує, що відповідно до положень ст. 242 КПК України експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК сторонами кримінального провадження є, зокрема з боку обвинувачення слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених КПК. Такими випадками є:

1) відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді (ст. 340 КПК);

2) зміна прокурором обвинувачення і поставлення питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення чи про зменшення обсягу обвинувачення, коли потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі (ст. 338 КПК).

У випадках, передбачених ст. 338 і ст. 340 КПК, потерпілий є стороною кримінального провадження і користується всіма правами сторони обвинувачення лише під час судового розгляду. В усіх інших випадках потерпілий не є стороною кримінального провадження і займає самостійну позицію як учасник кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий має право, зокрема бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження; подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; а також користуватися іншими правами, передбаченими КПК.

З системного аналізу наведених норм, вбачається, що потерпілий не має права звертатися до слідчого судді з клопотанням про призначення слідчим суддею експертизи під час досудового розслідування, оскільки він не є стороною захисту.

Водночас потерпілий має право ініціювати питання про призначення експертизи перед слідчим або прокурором шляхом подання відповідного клопотання в порядку, передбаченому ст. 220 КПК.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що слідчим 11.07.2022 винесено постанову про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи у даному кримінальному провадженні, проведення якої доручено судово-медичним експертам Державної установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України».
Згідно з приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
За змістом ч. 4 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Таким чином, на підставі викладеного вище, та оцінюючи обґрунтованість поданої скарги, приймаючи до уваги, що в скарзі скаржником ставиться питання, що не входять в перелік рішень, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а також не належить до повноважень слідчого судді, передбачених КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні скарги належить відмовити.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що дана ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в іншому судовому порядку і не перешкоджає захисту прав особи, яка подала скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст. 2, 7, 40, 55, 56, 93, 220, 242, 243, 244, 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000815 від 09.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5