Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 липня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 червня 2022 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000096 від 07.07.2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.2 ст.307, ч.3 ст.354 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 червня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 серпня 2022 року. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 грн.

В разі внесення застави покладено на підозрювану виконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити підозрюваній запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладення на неї додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, або застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі, передбаченому ч.5 ст.182 КПК України.

Вважає, що пред`явлена підозра не містить ознак обґрунтованості, а ґрунтується лише на припущеннях, домислах, спотворених та необ`єктивних даних.

Зазначає, що ризики, наведені в клопотанні, не доведені стороною обвинувачення та не обґрунтовані належним чином.

Крім того вказує, що суд встановив надмірний розмір застави та не здійснив ретельного аналізу можливостей ОСОБА_7 сплатити її.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ухвалу слідчого судді отримав 05 липня 2022 року, тому не знав про мотиви оскаржуваного рішення і не міг подати обґрунтовану апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Захисник ОСОБА_6 отримав копію ухвали Рівненського міського суду від 29 червня 2022 року лише 05.07.2022 року, що підтверджується відміткою з довідкового листка до справи.

Апеляційна скарга подана до поштового відділення 08.07.2022 року (згідно трек-номера 285).

Отже, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали захисником ОСОБА_6 пропущений із поважних причин, тому підлягає поновленню.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
ЄСПЛ підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, суд при постановленні ухвали дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону та Конвенції.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема зач.2 ст.307 КК України КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Не погоджуючись із доводами захисника про те, що прокурором стосовно ОСОБА_7 недоведена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність прокурором існування ризику того, що підозрювана може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, яка обумовлена тим, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, у неї не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків.
Крім того, з урахуванням обставин вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , а також того, що їй відомі особи свідків, інших підозрюваних, апеляційний суд вважає, що існує ризик того, що остання може незаконно впливати на них з метою змінити показань під час судового розгляду, про що вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.
Також, з урахуванням обставин вчинення злочину, пов`язаного з придбанням, зберіганням, перевезенням та пересиланням наркотичних засобів з метою збуту та передачі наркотичних засобів у місця позбавлення волі, вчиненими повторно,за попередньою змовою групою осіб, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про існування ризику, що підозрювана, перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Доводи апеляційної скарги з урахуванням усіх в сукупності даних про особу підозрюваної та існуючих ризиків, у даному конкретному випадку не є достатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності доказів причетності підозрюваної до вчинення інкримінованого злочину, оскільки на даному етапі судового розгляду у апеляційного суду відсутні повноваження давати оцінку доказам причетності особи до скоєння інкримінованого їй кримінального правопорушення, адже відповідно до ст.368 КПК України таке питання в вирішуються судом при ухваленні вироку.
Окрім цього, при постановленні ухвали слідчий суддя, з врахуванням вимог ч.3 ст.183 КПК України, мотивовано визначив в оскаржуваному рішенні заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в даному випадку, на переконання колегії суддів, відповідає меті застосування запобіжного заходу.

Відтак, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваної не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 червня 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29 червня 2022 року про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3