Справа № 153/268/22
Провадження №11-кп/801/576/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000154 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 01.04.2022, яким засуджено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець Ямпільського району Вінницької область, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 30 березня 2022 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю;
-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

-за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

-за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 березня 2022 року призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Вирішено долю процесуальних витрат та речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_7 в кінці листопада на початку грудня 2021 року, точної дати не встановлено, знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , на землі у підсобному приміщенні помітив бувшу у використанні акумуляторну батарею «Forse 74», ринкова вартість якої, згідно висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №306/22-21 від 17 січня 2022 року, станом на грудень 2021 року складає не менше 652 грн. При цьому у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на таємне викрадення вказаної батареї. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 цієї ж ночі, скориставшись темною порою доби, переконавшись, що він діє таємно та за його діями ніхто не спостерігає, зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_8 та пройшов до вищевказаного підсобного приміщення, яке не має дверей та вхід до якого здійснюється вільно. Знаходячись у даному підсобному приміщенні ОСОБА_7 взяв зазначену акумуляторну батарею «Forse 74», після чого із викраденим майном місце злочину покинув та розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 652 грн.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_7 в ніч з 03 на 04 грудня 2021 року, маючи умисел спрямований на вчинення крадіжки будь-якого майна, підійшов до домоволодіння ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_1 . Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 скориставшись темною порою доби, переконавшись, що він діє таємно та за його діями ніхто не спостерігає, через відчинені ворота зайшов на територію вказаного домоволодіння, де під навісом побачив мішки із зерном фуражної кукурудзи, врожаю 2021 року, які вирішив викрасти. Після цього, ОСОБА_7 почергово переніс три мішки із зерном кукурудзи, загальною вагою 139,8 кг за межі домоволодіння, де їх заховав, а в подальшому автомобілем перевіз їх до сусіднього населеного пункту, де викрадене зерно збув. Згідно висновку експерта за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи №251/22-21 від 19 січня 2022 року, ринкова вартість одного кілограма зерна фуражної кукурудзи врожаю 2021 року станом на 04 грудня 2021 року становить 6,55 грн. Таким чином вартість викраденого ОСОБА_7 у ОСОБА_9 зерна кукурудзи складає 915,69 грн.
Крім цього, у цю ж ніч, знаходячись на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_7 побачив автомобіль «ВАЗ 21074» д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився у володінні ОСОБА_9 та у нього виник умисел на вчиненні крадіжки будь-якого майна із вказаного автомобіля. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 через незачинені дверцята, проник до зазначеного автомобіля, де демонтував та викрав бувший у використанні динамік акустичної системи «DEX DC-1306», ринкова вартість якого, згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №252-254/22-21 від 19 січня 2022 року становила 119,25 грн. В подальшому ОСОБА_7 із викраденим майном місце злочину покинув та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1034,94 грн.
Продовжуючи свою протиправну діяльність в ніч з 14 на 15 грудня 2021 року у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на вчинення крадіжки будь-якого майна із приміщення гаража на території домоволодіння ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 . Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 скориставшись темною порою доби, переконавшись, що він діє таємно та за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до воріт вищевказаного гаража, підхід до якого здійснюється вільно, та перелізши через вказані ворота, через отвір на ними, потрапив в середину приміщення. Знаходячись в приміщенні вказаного гаража, ОСОБА_7 знайшов та викрав наступне майно: комплект бувших у використанні мідних силових кабелів зварювального апарату «Зеніт ЗСИ-180», ринкова вартість яких згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №252-254/22-21 від 19 січня 2022 року станом на 15 грудня 2021 року становила 275 грн.; бувший у використанні електроподовжувач побутовий з мідного дроту довжиною 10 м на одне гніздо (розетку), ринкова вартість якого згідно висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №252-254/22-21 від 19 січня 2022 року станом на 15 грудня 2021 року становила 110,92 грн. В подальшому, ОСОБА_7 із викраденим майном місце злочину покинув та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 385,92 грн.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_7 22 грудня 2021 року приблизно о 15 год. знаходився в гостях у раніше знайомої ОСОБА_10 в будинку по АДРЕСА_2 . При цьому, у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_10 шляхом зловживання її довірою. З метою реалізації свого злочинного наміру, керуючись жагою наживи, ОСОБА_7 використовуючи довірливі відносини, які у нього склались із ОСОБА_10 , під приводом необхідності зателефонувати у своїх справах, ввів останню в оману та взявши у неї мобільний телефон «Samsung Galaxy A01 Core», вартість якого, згідно висновку експерта за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи №201/22-21 від 19 січня 2022 року становила 1475,5 грн., вийшов з приміщення будинку. Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, привласнивши викрадений мобільний телефон та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 1475,5 грн.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_7 22 грудня 2021 року приблизно о 23 год. знаходився в с.Дзигівка Могилів-Подільського району Вінницької області та при цьому у нього виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_11 марки «SKODA» моделі «OCTAVIA» синього кольору 2003 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований біля домоволодіння останньої по АДРЕСА_2 та середня ринкова вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/102-21/18334-АВ від 29 грудня 2021 року станом на 22 грудня 2021 року складала 153470 грн. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 підійшов до вказаного автомобіля та скориставшись темною порою доби, переконавшись, що він діє таємно та за його діями ніхто не спостерігає, відчинив незачинені дверцята автомобіля та відштовхнув автомобіль далі проїжджою частиною, після чого, сів на місце водія та за допомогою ключа, що знаходився в замку запалювання, запустив двигун автомобіля та розпочав рух вулицями села Дзигівка за межі населеного пункту та перегнав автомобіль до с.Томашівка Хмельницького району Хмельницької області.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду стосовно ОСОБА_7 за ч. ч. 2, З ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК У країни змінити через неправильне застосування закону У країни про кримінальну відповідальність. З резолютивної частини вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.04.2022 при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України виключити посилання на призначення додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, що є його власністю. У резолютивній частині вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.04.2022 вказати про зарахування в строк відбування покарання ОСОБА_7 частини відбутого покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.03.2022, а саме: з 04.01.2022 по 19.04.2022, та вказати, що початок строку відбування покарання рахувати з 19.04.2022, тобто з моменту проголошення вироку. В решті вирок залишити без змін.

На думку прокурора, наявність у ОСОБА_7 корисливого мотиву при незаконному заволодінні транспортним засобом не встановлено, та згідно вироку суд такий мотив не визнав доведеним, а тому застосування у даному випадку додаткової міри покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді конфіскації майна є безпідставним.

У цьому кримінальному провадженні запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався, а тому по день ухвалення оскаржуваного вироку Ямпільським районним судом, ОСОБА_7 продовжував відбувати покарання за попереднім вироком, тому цей строк підлягав зарахуванню на підставі ч. 4 ст. 70 КК України як відбута частина покарання, чого суд першої інстанції не зробив. Таким чином, початок строку відбування покарання обвинуваченому повинен рахуватись з дня ухвалення цього вироку.

Позиції учасників судового провадження
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив змінити вирок суду, адвоката, який не заперечував, щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Мотиви Суду
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з оскаржуваного вироку ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України на 6 років позбавлення волі всього майна, що є його власністю.
Доводи прокурора про необґрунтоване та невмотивоване застосування щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна, на думку апеляційного суду, є слушними.
Санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Статтями 51 та 52 КК України установлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винуватими у вчиненні злочинів, є конфіскація майна.
Згідно із ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі або особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.
Правовою підставою призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна є вчинення злочину із корисливих спонукань.
Місцевий суд не навів аргументації на призначення додаткового покарання, у означеному випадку, проте його рішення про застосування конфіскації майна є не вірним.
Перевіряючи вирок суду у цій його частині на предмет законності, апеляційний суд ураховує обставини вчинення даного кримінального правопорушення, зокрема позицію ОСОБА_7 в суді, який винуватість у вчиненому визнав та пояснив, що викрав автомобіль для того, щоб покататись, а тому Суд не вбачає наявність корисливого мотиву в діях останнього.
Згідно визнаного судом доведеним обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України, даний злочин не було вчинено із корисливих мотивів, що виключає можливість призначення такого додаткового покарання, як конфіскація майна.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 04.01.2022 був затриманий у попередньому провадженні та саме з цього дня почав фактично відбувати покарання за попереднім вироком МогилівПодільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.03.2022.

У цьому кримінальному провадженні запобіжний захід щодо нього не обирався, а тому по 19.04.2022, тобто по день ухвалення вироку, ОСОБА_7 продовжував відбувати покарання за попереднім вироком. За таких обставин цей строк (з 04.01.2022 по 19.04.2022) підлягає зарахуванню на підставі ч. 4 ст. 70 КК України як відбута частина покарання, чого суд першої інстанції не зробив.

Крім цього, ураховуючи викладене, початок строку відбування покарання обвинуваченому повинен рахуватись з дня ухвалення вироку, а не з дня набрання цим вироком законної сили, як неправильно зазначено у резолютивній частині вироку Ямпільського районного суду стосовно ОСОБА_7 .

Таким чином, Ямпільський районний суд Вінницької області, призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню, що, відповідно п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, є підставою для зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.04.2022, в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України змінити, виключивши за цією статтею призначення додаткового покарання у виді конфіскації всього майна, що є власністю ОСОБА_7 .

В строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати частину відбутого покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.03.2022, тобто за 04.01.2022 по 19.04.2022.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту проголошення вироку - 19.04.2022.

В решті вирок залишити без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_12