КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.05.2022 задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 11.07.2022 включно, але не більше строку досудового розслідування.
Одночасно визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300 грн. 00 коп., та покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні № 0000344 від 03.03.2021; здати на зберігання до
_______________________________________________________________________________________Справа № 757/10944/22-к Слідчий суддя ОСОБА_9
Апеляційне провадження № 11-сс/824/2153/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1
відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначено в межах строку досудового розслідування до 11.07.2022 включно.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 грн.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Органом досудового розслідування не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України, зокрема, на думку захисника, у доданих до клопотання слідчого матеріалах відсутні докази, які свідчать про наявність в діях останнього мети збуту наркотичних засобів.

Апелянт вказував на те, що фактично зібрані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність в діях підозрюваного ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 319 КК України.
Також, органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтований лише тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання у місті Києві, а також на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, ОСОБА_6 , будучи 17.02.2022 повідомлений про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, не затримувався в порядку ст. 208 КПК України та добровільно прибув до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, органом досудового розслідування не обґрунтовано, зокрема відсутні відомості про те, які саме речі та документи підозрюваний, перебуваючи на волі, може знищити, спотворити чи приховати.
Також апелянт звертав увагу на те, що за час проведення досудового розслідування, а саме з березня 2021 року, стороною обвинувачення проведено декілька обшуків, за результатом яких вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, що свідчить про відсутність речей та документів, які підозрюваний може знищити, спотворити чи приховати.
Висновок слідчого про можливість впливу підозрюваного на свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є припущенням та не підтверджений жодними доказами. При цьому, як убачається із протоколів допиту зазначених свідків, показання останніх є ідентичними та вони не вказували про будь-які злочинні дії ОСОБА_6 .
У доданих до клопотання слідчого матеріалах відсутні протоколи впізнання ОСОБА_6 свідками, що також спростовує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З моменту вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 не вчиняв жодних дій щодо знищення, переховування чи спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також не чинив жодних спроб впливу на свідків.
Клопотання слідчого не містить відомостей про те, яким чином ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтування даного ризику фактично повторюють обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 перебуває під вартою майже три місяці, а тому, на переконання захисника, ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу перестали існувати, а доказів протилежного стороною обвинувачення не наведено.
Зазначений у клопотанні слідчого перелік слідчих та процесуальних дій, які необхідно здійснити під час досудового розслідування не може виправдовувати подальше тримання ОСОБА_6 під вартою.
Апелянт вважав, що до ОСОБА_6 можливо застосувати запобіжний захід у виді застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 грн., що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На переконання апелянта, визначений слідчим суддею розмір застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300 грн. 00 коп., є непомірним для підозрюваного, встановлений без врахування його матеріального стану.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомив та клопотань про відкладення судового засідання не подавав.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутності прокурора, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000344 від 03.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 364 КК України.
17.02.2022 о 11 год. 22 хв. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, наркотичних засобів, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, в особливо великих розмірах, вчинених організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України, та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів у великих розмірах, без спеціального на те дозволу, вчиненому організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 321 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.02.2022 щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18.04.2022.
Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_13 від 13.04.2021 продовжено на один місяць строк дії ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.02.2022 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто до 18.05.2022.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.05.2022 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000344 від 03.03.2021 до 8 місяців, тобто до 17.10.2022.
12.05.2022 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням від 10.05.2022, погодженим прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , в якому просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, та на підставі п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати йому розмір застави.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.05.2022 задоволено частково клопотання слідчого, та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 11.07.2022 включно, але не більше строку досудового розслідування.
Одночасно визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300 грн. 00 коп., та покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні № 0000344 від 03.03.2021; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначено в межах строку досудового розслідування до 11.07.2022 включно.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 321 КК України, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 321 КК України, є обґрунтованою.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків і матеріальний стан, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.
Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, конкретні обставини кримінальних правопорушень, дійшов висновку про визначення застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300 грн. 00 коп., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою, із визначенням застави та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень, є обґрунтованим, та підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 грн., колегія суддів не вбачає.
Викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
Доводи захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, є безпідставними, оскільки слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється.
Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, згідно якого, «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
На даному етапі провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог процесуального закону обґрунтовано обмежився виключно питанням визначення причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дійшов висновку про вірогідність та достатність доказів його причетності для застосування обмежувальних заходів.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
Дослідження та оцінка доказів, оцінка правильності кваліфікації дій особи відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_6 мети збуту наркотичних засобів, та необхідність кваліфікації дій підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 319 КК України, є передчасними. Вказані обставини підлягають перевірці під час подальшого судового розгляду справи по суті.
Твердження захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про продовження існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.
Ураховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному винятковий запобіжний захід.
При цьому, посилання захисника на те, що ОСОБА_14 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання у місті Києві, перебування на його утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для зменшення ОСОБА_6 розміру застави.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_6 добровільно прибув для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не забезпечують впевненості в подальшій належній процесуальній поведінці останнього, та не свідчать про відсутність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Твердження захисника про те, що визначена слідчим суддею застава є завідомо непомірною для підозрюваного ОСОБА_10 , є необґрунтованими.
Питання співмірності визначеного ОСОБА_10 розміру застави із обставинами кримінального провадження, обсягу повідомленої підозри, майнового та сімейного стану підозрюваного, наявних ризиків були предметом розгляду слідчим суддею на стадії обрання щодо нього запобіжного заходу.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, його вік, сімейний стан, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, тяжкість та конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, на переконання колегії суддів, визначена слідчим суддею застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300 грн. 00 коп.,є такою, що достатньою мірою гарантує виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та спонукає до їх виконання належним чином.
Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2022 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3