ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/2343/21

Номер провадження 1-кп/495/404/2022

12 липня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000028 від 04 лютого 2021 року відносно:

ОСОБА_3 1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руськоіванівка Білгород-Дністровського району Одеської області області ,українця, громадянина України , раніше не судимого, розлученого, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей- сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ,з середнью освітою, офіційно не працевлаштованого ,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального проступку , передбаченого ч.1 ст. 164 КК України-

сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одесько області - ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

представник законного представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8

законний представник неповнолітніх потерпілих- ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 чинив кримінальне правапорушення (проступок) , передбачений ч.1 ст. 164 КК України, при наступних обставинах:

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року у справі № 2/ 495/2771/2017 ( провадження № 2/495/2953/2019) вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання 2-х неповнолітніх дітей : сина- ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно,починаючи з 15 серпня 2017 року і до досягнення повноліття сином ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до 27 серпня 2031 року ,потім по 1/4 частині з усіх видів заробітку(доходу) до досягнення повноліття донькою ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 ,тобто до 04 квітня 2033 року.

Однак,обвинувачений ОСОБА_3 систематично,на протязі тривалого часу, умисно ,злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) сина - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 ,загальна сумма заборгованості станом на 31.01.2021 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 ,згідно розрахунку заборгованості,виданої державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного теріторіального управління юстиції Одеської області складає 72 тисячі 314 гривень 08 коп.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення(проступку) , передбаченого ч.1 ст. 164 К України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від18 жовтня 2017 було вирішено тягувати з нього користь ОСОБА_9 аліменти на утримання 2-х неповнолітніх дітей : сина- ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно,починаючи з 15 серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Однак, внаслідок вкрай скрутного матеріального положення на протязі тривалого часу він не сплачує аліменти на утримання дітей ,згідно розрахунку заборгованості,виданої державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного теріторіального управління юстиції Одеської області складає 72 тисячі 314 гривень 08 коп., цю заборгованість він не оспорює та зобов`язується сплатити ії найближчим часом.Крім того, просить суд врахувати ,що він з колишньою дружиною прийшли до згоди про позбавлення його батьківських прав у відношенні дітей,в зв`язку з чим він вважав що він звільняється від сплати аліиментів на утримання дітей.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку) , передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочин. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 .у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України : злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ( алміентів).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані які характеризують особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я , те що він раніше не судимий, вчинив кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 є несудимою особою, має постійне місце мешкання, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку) та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.

Судові витрати по справі відсутні, цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений. Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку , передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт .

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1