Справа № 474/151/22
Провадження №1-кс/474/77/22
УХВАЛА
про накладення арешту на майно
08.04.22 року смт. Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
без участі:
слідчого ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області - ОСОБА_3
власника майна - ОСОБА_4 (помер)
розглянувши клопотання слідчого ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області - ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 07.04.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
встановив:
08.04.2022 р., слідча у кримінальному провадженні звернулася до суду з клопотанням, в рамках кримінального провадження №0000058 від 07.04.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в якому просить накласти арешт на куртку чорного кольору з логотипом «Puma», пару рукавиць чорно-сірого кольору, кітель кольору «хакі» (куртку костюму літнього польового) 7985/9802, які належить потерпілому ОСОБА_4 та на 11 металевих фрагментів ззовні схожих на частини гранати (спец пакет №7107980), вилучені до відділення поліції №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області 07.04.2022 р. в ході огляду місця події, заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування ними будь-яким особам
Посилаючись на приписи ст. ст.40,98,100,110,131,132,167,170,171 КПК України, слідча вказує на необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Слідча у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з заявою (вх. №649 від 08.04.2022 р.) про розгляд даного клопотання в її відсутність, внесене клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 помер.
Враховуючи приписи ст. 172 КПК України, якою визначено, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, вважає доцільним розглянути питання про арешт майна, без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Матеріали клопотання містять: витяг з кримінального провадження за №0000058 від 07.04.2022 р., внесеного на підставі повідомлення підприємства, установи про те, що 07.04.2022 року біля 16.10 год. на околиці с. Нововасилівка Первомайського району під час виконання навчальної вправи з кидання ручної бойової гранати солдат ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці з попередньої кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115 КК України, рапорт від 07.04.2022 року за №1137; протокол огляду місця події від 07.04.2022р. в якому зафіксовано наявність на місці події трупу ОСОБА_4 в положенні лежачи на спині, руки вздовж тіла, в області комірця (кітелі) згустки червоного кольору схожі на кров, при огляді спини - на футболці з лівого боку виявлено ушкодження у вигляді овальної форми біля 3мм.. З місця події вилучено куртку чорного кольору з логотипом «Puma», пару рукавиць чорно-сірого кольору, кітель кольору «хакі» (куртку костюму літнього польового) 7985/9802, які належить потерпілому ОСОБА_4 та на 11 металевих фрагментів ззовні схожих на частини гранати (спец пакет №7107980), постанову слідчого ВП №2 від 07.04.2022 року, відповідно до якої вилучені з місця події речі визнані речовими доказами, та передані на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, до вирішення питання по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При чому, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчий довів про необхідність накладення арешту на вилучене майно, з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на майно, шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном будь-яким особам.
Водночас, слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, вимогами ст.ст. 98,167,170-173,175,309 КПК України, -
ухвалив:
Клопотання слідчого ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області - ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 07.04.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на куртку чорного кольору з логотипом «Puma», пару рукавиць чорно-сірого кольору, кітель кольору «хакі» (куртку костюму літнього польового) 7985/9802, які належить потерпілому ОСОБА_4 та на 11 металевих фрагментів ззовні схожих на частини гранати (спец пакет №7107980), вилучені до відділення поліції №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області 07.04.2022 р. в ході огляду місця події, заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування ними будь-яким особам.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Ухвала в повному обсязі буде проголошена о 09.10 год. 11.04.2022 року
Слідчий суддя: ОСОБА_1