ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження №0000113 від 03.09.2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, одруженої, яка тимчасово не працює та має на утриманні 1 малолітню дитину, раніше судимої вироком Підволочиського районного суду від 11.10.2021 року за ч.1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточну міру покарання призначено у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

22 липня 2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, шляхом обману, в ході переписки через програму «Месенджер» в соціальній мережі «Фейсбук» на попередньо створеній Інтернет сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ввела в оману ОСОБА_5 , жительку АДРЕСА_2 , та викликавши в ОСОБА_5 хибну впевненість у законності дій з продажу їй одягу, схилила ОСОБА_5 до добровільного перерахування того ж дня готівкових коштів в розмірі 350 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , шляхом її поповнення як оплату за придбання одягу.

Таким чином ОСОБА_3 отримала реальну можливість розпоряджатися коштами, належними ОСОБА_5 , на власний розсуд, а взяті на себе зобов`язання з доставки ОСОБА_5 оплаченого нею одягу не виконала, в результаті чого, шляхом обману умисно, повторно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 350 гривень, які в подальшому особисто зняла в банкоматі в м. Скалат Скалатської ТГ Тернопільського району Тернопільської області.

Допитана судом ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті визнала. Пояснила суду, що дійсно в мережі «Фейсбук» на попередньо створеній Інтернет сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ввела в оману ОСОБА_5 , жительку м. Житомир, яка оплатила одяг в сумі 350 грн. Однак, обвинувачена не співпрацювала з постачальниками, одяг не відправила та гроші залишила собі, а переписку заблокувала. Про вчинене шкодує та розкаюється, гроші потерпілій повернула.

Оскільки ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та не оспорювала фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння обвинуваченою змісту цих обставин і добровільність її позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують обвинувачену, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, оскільки за ч. 1 ст. 190 КК України ОСОБА_3 засуджена вироком Підволочиського районного суду від 11.10.2021 року.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що діяння, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченої, конкретні обставини справи, позицію потерпілої ОСОБА_5 , викладену в письмовій заяві, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, відсутність обставин, що обтяжує покарання, а також вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 190 КК України, робить висновки про призначення обвинуваченій покарання в межах санкції, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі, та за сукупністю кримінальних правопорушень, з врахуванням вироку Підволочиського районного суду від 11.10.2021 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань та визначити покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинувачену від призначеного покарання встановивши іспитовий строк та обов`язки.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 84, 91, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (рік) 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з врахуванням вироку Підволочиського районного суду від 11.10.2021 року, призначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань та визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбування призначеного судом покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

З метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засуджену обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1