ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/135/22 Номер провадження 11-кп/814/591/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000667 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 04 квітня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0000667 щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця відділення №2 району «Більшовик» Первомайського району Харківської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 02 червня 2022 року.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в умисному вбивстві потерпілої ОСОБА_9 , вчиненому 03 листопада 2021 року близько 21 год. 30 хв. на пероні залізничної станції Ромодан Полтавської дирекції залізничних перевезень регіональної філії Південна залізниця АТ «Укрзалізниця».
Мотивуючи оскаржуване рішення, суд з`ясував обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого злочину, встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.
В апеляційній скарзі захисник просить застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
При цьому зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Вказує, що місцезнаходження потерпілої невідоме, в матеріалах кримінального провадження є заява про здійснення судового провадження без її участі, а тому відсутній ризик можливого впливу на неї зі сторони обвинуваченого.
Вважає, що місцевим судом безпідставно залишено поза увагою прохання ОСОБА_7 змінити йому запобіжний захід з метою призову на військову службу для захисту держави.
Стверджує, що тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється підзахисний, не може бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд, всупереч твердженням захисника, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Належним чином врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, конкретні обставини справи, необхідність дослідження доказів, що не можливо до закінчення строку тримання під вартою.

Також суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан.

Обґрунтованість підозри та необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого є непереконливими.

Адже, з моменту взяття ОСОБА_7 під варту не змінилися обставини, які стали підставою для обрання та в подальшому продовження такого запобіжного заходу.

Приходячи до такого висновку, колегія суддів ураховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно з якою питання обґрунтованості тривалості тримання під вартою не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних його обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Також колегія суддів наголошує, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, що свідчить про наявність ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду.

Наявність заяви потерпілої про здійснення судового провадження без її участі жодним чином не спростовує висновки місцевого суду про наявність ризику незаконного впливу ОСОБА_7 на потерпілу та свідків.

Всупереч доводам захисника, скасування запобіжного заходу для проходження військової служби, відповідно до ч.1 ст.616 КПК України, не може бути застосоване до особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 КК України.

Матеріали провадження та апеляційна скарга не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою з огляду на стан його здоров`я.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 04 квітня 2022 року у кримінальному провадженні №0000667 щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4