Справа № 347/791/22
Провадження № 1-кп/347/191/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2022 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря с/з ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
законного представника
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №№ 0000088 від 09.05.2022 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Совхозне Миколаївського району Миколаївської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , внутрішньо переміщена особа село Яворів участок Стоянів, Косівської територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області, фактично проживає в Косівському ліцеї АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, паспорт НОМЕР_1 виданий Жовтневим РВУДМС України в Миколаївській області 23.10.2014, освіта базова загальна середня, не працевлаштована, одружена, утриманців немає, не судима, депутатом не обиралася
яка, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що обвинувачена ОСОБА_7 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.
Так, близько 15:05 годин 09.05.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи в селі Яворів участок Стоянів Косівської територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області, біля магазину «Продукти Гостинний двір», на дерев`яній лавці побачила рюкзак чорного кольору, який належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_3 .
У зазначений час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, таємно викрала з передньої кишені рюкзака ОСОБА_5 належні останній грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) гривень.
У подальшому, після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинула та викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 800 (вісімсот) гривень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину повністю визнала, та пояснила, що вчинила кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Додатково ствердила, що не знає, що спонукало її вчинити крадіжку грошових коштів, це було спонтанно, оскільки рюкзак з грошима стояв на лавці, поруч нікого не було.

Запевнила суд, що грошові кошти в сумі 200 гривень, які були нею витрачені на власні потреби, обов`язково поверне потерпілій, як тільки отримає допомогу. ОСОБА_7 щиро шкодує про вчинене, попросила вибачення у потерпілої, запевнила суд, що подібного не вчинятиме. Просила суд її суворо не карати та не позбавляти волі.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 , є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення.
Потерпіла в судовому засіданні ствердила, що в той день перебувала з подругами біля магазину «Продукти Гостинний двір», що в с. Яворів. Свій рюкзак залишила на лавці, оскільки пішла з подругами фотографуватись Після того, як їй зателефонувала мати, та попросила купити продукти додому, вона помітила, що коштів в рюкзаку немає, а кишеня рюкзака відкрита. Разом із подругами вона бачила обвинувачену ОСОБА_4 з подругою, які перебувала в той момент поруч з тим місцем де був залишений рюкзак. Разом із подругами потерпіла запитувала у обвинуваченої чи вона не бачила грошових коштів, на, що їй ОСОБА_4 відповіла, що не бачила. В подальшому отримавши відеозаписи з камер спостереження, потерпіла зателефонувала директору школи та в поліцію. Також потерпіла просила в судовому засіданні не позбавляти волі обвинувачену, та дати їй можливість виправитись, призначивши покарання з випробуванням.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.
Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, на обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачена не перебуває. ОСОБА_4 є внутрішньо-переміщеною особою разом із чоловіком та сестрою. За час перебування в Яворівському ліцеї «Гуцульщина» та в с. Яворів, порушень громадського порядку не вчиняла, скарг на неї не поступало, раніше не судима.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення вперше, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і на стадії судового розгляду, часткове відшкодування завданої шкоди шляхом повернення викраденого майна (коштів). Також як пом`якшуючу обставину суд визнає той факт, що ОСОБА_4 є внутрішньо- переміщеною особою.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без відбування реального покарання у вигляді позбавлення волі, та застосування до неї ст. 75 КК України, тобто - звільнення від відбування покарання з випробуванням, що найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій обраний під час досудового розслідування у виді домашнього арешту, залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз відсутні.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 349, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 , ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили залишити без зміни.

Скасувати арешт, накладний ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 10.05.2022 року на речові докази: грошові кошти в сумі 600 (шістсот) гривень, купюрами номіналом двісті гривень серіями та номером ГЖ 2133319, УБ 3872061, ГИ7793252, які передані на відповідальне зберігання відповідальній особі за зберігання цінностей та грошових коштів Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Речові докази, а саме:

- грошові кошти в сумі 600 (шістсот) гривень, купюрами номіналом двісті гривень серіями та номером ГЖ 2133319, УБ 3872061, ГИ7793252, які передані на відповідальне зберігання відповідальній особі за зберігання цінностей та грошових коштів Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути законному власнику.

- диск з лазерних систем зчитування формату DVD-R, 4.7 GB, 16х, 120 min, з відеозаписом з камери відеоспостереження за фактом крадіжки, яка мала місце 09.05.2022 року в селі Яворів участок Стоянів, Косівської територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
В іншій частині вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1