Справа № 464/498/22
пр.№ 1-кп/464/256/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000026 від 17.01.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 29 грудня 2021 року приблизно об 22 год. 00хв., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом зламу петлі навісного замка дверей, проник у кімнату, звідки таємно викрав особисте майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме ноутбук марки «Lenovo» моделі Core i7 3612QM, з серійним номером WB08118115, темно сірого кольору, вартістю 10000 грн. Після чого з викраденим майном покинув місце вчинення злочину. Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн.

ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

24 січня 2022 року між Прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 , як прокурором у кримінальному провадженні № 0000026 від 17.01.2022, обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та наведені обставини вчинення злочину.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за скоєння злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк згідно ст.75 КК України та покласти обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така була укладена з його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, під час досудового розслідування подав письмову заяву, в якій надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.

Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, оскільки останній таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням у житло. Зазначений злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація злочину вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Згідно із заявою потерпілого ОСОБА_6 від 24.01.2022, такий надав згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості із обвинуваченим ОСОБА_3 . Також у заяві зазначив, що завдана шкода відшкодована повністю.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , як прокурором у кримінальному провадженні № 0000026 від 17.01.2022та обвинуваченим ОСОБА_3 , і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 371, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості від 24 січня 2022 року, укладену між прокурором Франківської окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1(один) рік 6(шість) місяців.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речовий доказ: компакт-диск DVD-R, на якому знаходиться відеозапис із камер спостереження ПТ «Ломбард» «Фінанс», який зберігається при матеріалах кримінального провадження у Франківській окружній прокуратурі міста Львова залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1