Справа № 347/196/22
Провадження № 1-кс/347/284/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2022 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів Івано-Франківської області клопотання слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження №0000212 від 19.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.28 ч.1 ст.364, ч.3 ст.28 ч.4 ст.246, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту

В С Т А Н О В И В:

03.06.2022 року до Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшло зазначене клопотання слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, яке Автоматизованою системою документообігу суду визначено для здійснення судового провадження слідчому судді ОСОБА_1 .

Із клопотання вбачається, що слідчим відділенням Косівського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000212 від 19.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.1 ст.364, ч.3 ст.28 ч.4 ст.246, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що виконувач обов`язків директора Косівського РП «Райагроліс» ОСОБА_5 , будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно із начальником відділу Косівського РП «Райагроліс» ОСОБА_7 , лісничим Нижньоберезівського лісництва ОСОБА_7 , в порушення вимог Лісового кодексу України, Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Санітарних правил у лісах України», «Інструкції про застосування порядку установлення лімітів на використання природних ресурсів у межах території та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення», з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе, іншої фізичної особи а також Косівського РП «Райагроліс», використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, а саме свої організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, маючи обов`язок здійснювати державний контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною й захистом лісів у зоні розташування підприємства, а також здійснювати контроль виконання заходів щодо охорони лісів від незаконних рубок та інших порушень, усвідомлюючи про відсутність затвердженого ліміту на використання природних ресурсів в межах природно-заповідного фонду загальнодержавного значення НПП «Гуцульщина» (без вилучення), під приводом необхідності проведення рубок для забезпечення шкіл, лікарень та садків дров`яною деревиною, в період з листопада по грудень 2020 року організували незаконну рубку лісодеревини шляхом видачі та виписки лісорубного квитка №22 від 12.11.2020 серії ІФ ЛРК 005944.

У результаті таких неправомірних дій організованої злочинної групи в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 незаконно зрубано 98 дерев, які реалізовані самими учасниками злочинної групи, чим із урахування судової інженерно-екологічної експертизи завдано збитки державі, на суму 117 360 (сто сімнадцять тисяч триста шістдесят гривень) гривень, що більш як у 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і завдало істотної шкоди.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе, інших фізичних та юридичних осіб, шляхом використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди державним інтересам, вчиненого організованою групою, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, а також у незаконній порубці дерев у лісах, збуті незаконно зрубаних дерев, організованою групою, вчиненій на території природно-заповідного фонду, що спричинило істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

23 травня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджуються проведеними в ході досудового розслідування слідчими діями: протоколами обшуків, протоколами огляду, висновками судових експертиз, допитами свідків, а також іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох, п`яти та семи років відповідно з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява № 42310/04) від 21.07.2011 в пункті 175 зазначив, що «…термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення...».

У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст.177 КПК України:

п. 1 - підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі.

п. 3 - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки про них йому відомо;

п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не прибувати на виклики слідчого, прокурора чи суду посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування;

п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення;

Враховуючи викладене слідчий вважає, що застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

До органу досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків у відповідності до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. У зв`язку з цим вважаю, що підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не має. Окрім цього, вказаний запобіжний захід недостатній для запобігання зазначеним ризикам.

У зв`язку із вищезазначеним слідчий вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Викладене свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт і застосування саме такого запобіжного заходу буде в повній мірі обґрунтованим та достатнім.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували щодо клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вважаючи достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, заперечуючи при цьому обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Так, досудовим розслідуванням не доведено умислу щодо корисливих спонукань ОСОБА_5 ; не доведено належність суб`єкта інкримінованих кримінальних правопорушень; лісорубні квитки не скасовані і термін їх скасування минув. По іншому кримінальному провадженню, яке наразі розглядається судом по іншим епізодам однієї і тієї ж події, ОСОБА_5 обрирався запобіжний захід у виді домашнього арешту та від вже здав свої закордонні паспорти, жодного порушення процесуальної поведінки ОСОБА_5 ані під час досудового розслідування, ані під час судового провадження не вчиняв, щодо його незаконного впливу на свідків скарг не надходило, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, має міцні соціальні зв`язки, отримує пенсійне забезпечення; обґрунтованим є лише один ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Просять відмовити у задоволенні клопотання слідчого або обрати більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання. Підозрюваний винним себе не вважає, тому буде доводити свою правоту, тому ризик незаконного впливу на свідків виключений, оскільки в цьому немає необхідності.

Прокурор вважає клопотання підставним, а підозру обґрунтованою. Заперечуючи доводи сторони захисту, стверджує про наявність ризиків, зазначених у клопотанні. Щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання із покладенням на підозрюваного обов`язків, зазначених у клопотанні - не заперечує, вважаючи що він також забезпечить уникненню зазначених у клопотанні ризиків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000212 від 19.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.1 ст.364, ч.3 ст.28 ч.4 ст.246, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, що підтверджується відповідним витягом з ЄРДР (а.с.3-4).

23.05.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень (а.с.44-53).

Копією постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 19.05.2021 року (а.с.5), копією протоколу допиту свідка (а.с.6-7), копією протоколу обшуку (а.с.8-11), копією ухвали від 10.03.2021 року (а.с.12-13), копією протоколу обшуку від 12.03.2021 року (а.с.14-16), копією листа РП Райагроліс до Міністерства енергетики і захисту довкілля (а.с.17), копією відповіді міністерства на лист РП Райагроліс (а.с.18), копією листа РП Райагроліс до Міністерства енергетики і захисту довкілля (а.с.19), копією відповіді міністерства на лист РП Райагроліс (а.с.20), копією протоколу огляду місця події та відомість обліку пнів (а.с.21-23), копією висновку інженерно-екологічної експертизи (а.с.24-25), копією постанови про перекваліфікацію (а.с.26), копією протоколу допиту свідка ОСОБА_9 (а.с.27-28), копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 (а.с.29-30), копією протоколу допиту свідка ОСОБА_11 (а.с.31-32), копією лісорубного квитка №22 (а.с.33), копією висновку почеркознавчої експертизи (а.с.34), копією довідки РП Райагроліс про ПЗФ (а.с.35), копією ухвали про продовження строку (а.с.36), копією розпорядження (а.с.37), копією наказу при призначення ОСОБА_5 на роботу (а.с.38), підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

ОСОБА_5 є громадянином України, уродженцем та жителем АДРЕСА_1 (а.с.39); раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.40); за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.39), утриманців не має, з середньою спеціальною освітою, одружений, пенсіонер.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно із ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого чи свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, крім наявності ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, а санкція ч.4 ст.246 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Слідчий суддя погоджується із наявністю ризику переховування від слідства ОСОБА_5 , зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 5 статті 194 КПК України передбачено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Надаючи оцінку доводам слідчого та прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне вказати, що всупереч п. 5 ч. 1 ст. 194 КПК України ними не наведено жодної фактичної обставини, яка б свідчила про реальну можливість підозрюваного незаконно вплинути на свідків, які вже допитані в межах даного кримінального провадження, або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, адже в ході досудового розслідування вже проведено необхідні слідчі дії, які задокументовані.

Посилання на можливість вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення не підтверджено належними доказами, які б характеризували особистість обвинуваченого, в тому числі, які особу, схильну до систематичного вчинення кримінальних правопорушень, крім того підозрюваний наразі вже не працевлаштований на підприємстві, де було вчинено діяння, яке йому ставиться у провину.

Враховуючи особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки (одружений, отримує пенсійне забезпечення, має постійне місце проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності) - слідчий суддя вважає, що доводи про наявність з боку ОСОБА_5 ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є необґрунтованими.

Крім того, слідчий суддя вказує, що всупереч приписам п.п. 6, 7 ч. 1 ст.194 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу не містить жодного обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, а також обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного саме тих обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, які зазначені у клопотанні, зокрема, заборони залишати місце помешкання саме в період з 23:00 год. до 05:00 год. наступного дня.

Зокрема, слідчим ані у клопотанні про застосування запобіжного заходу, ані у судовому засіданні не наведено обставин, які б свідчили про порушення підозрюваним ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків, а останній стверджує, що своїх процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження він не порушував, повністю співпрацює зі слідством та наміру їх порушувати він не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За змістом ч.1 ст.179 КПК України: з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання його виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри підозрюваного ОСОБА_5 , а також наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1-4 та 8 частини 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не депутата, пенсіонера, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на шістдесят днів.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені пунктами 1,2,3,4,8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він фактично проживає АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з усіма свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали: до 01.08.2022 року включно.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених ухвалою слідчого судді обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвалу суду може бути оскаржено безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1