Справа № 570/3974/21
номер провадження 1-кп/570/147/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2022 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. та реєстр. АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 , з вищою освітою, пенсіонера, раніше судимого

05 квітня 2017 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) на 3 роки позбавлення волі, 08 травня 2020 року звільнений з ДУ "Катеринівська виправна колонія № 46", у зв`язку з відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України,

в с т а н о в и в :
12 червня 2021 року, приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах в будинку АДРЕСА_2 , під час сварки із обвинуваченим ОСОБА_4 , яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс останньому декілька ударів металевою коцюбою та металевим кругом по тулубу та голові, в наслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які як кожне окремо, так в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень

В цей же час, обвинувачений ОСОБА_4 реально сприймаючи протиправні дії ОСОБА_5 , як загрозу власному життю та здоров`ю, захищаючись від небезпечного посягання, усвідомлюючи раптовий агресивний настрій нападника, та здатність і бажання спричинити тілесні ушкодження, маючи умисел на припинення вказаних протиправних дій, вважаючи, що лише в такий спосіб можливо припинити конфлікт, явно перевищуючи межі необхідної оборони та співрозмірності захисту від реального суспільно-небезпечного посягання, умисно вчинив дії, які явно не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, а саме: наніс ОСОБА_5 один удар ножем, який тримав в правій руці, в ліву ділянку тулуба.

У результаті умисних протиправних дій обвинувачений ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні зазначеного злочину, та пояснив, що дійсно за вказаних обставин ОСОБА_5 напав на нього та наносив числені удари металевою кочергою, повалив на підлгоу та придушував. Він (обвинувачений) буз змушений захищатись, та підібравши з пілоги ніж, наніс знизу один удар ножем ОСОБА_5 . Пояснив також, що сприймав протиправні дії ОСОБА_5 , як загрозу власному життю та здоров`ю та захищався при цьому. У вчиненому щиро розкаявся.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також наступними доказами.

Із протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 від 24.06.2021 р. (а.с. к.п. 51-57) вбачається, що в ході проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_5 показував та пояснював куди саме та як йому було нанесено тілесні ушкодження. При цьому повідомив, що на перед подією він вживав алкогольні напої. Пізніше заспокоював ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які сварились між собою, та взяв в руки металеву кочергу та металивий диск, якими наносив удари ОСОБА_4 та повалив його на підлогу, та перебуваючи зверху продовжував наносити удари. Пізніше він ( ОСОБА_5 ) припинив свої дії, та виявив поранення в лівому боці тулуба.

Проведення слідчого експерименту відбувалося у формі, що містить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події, а не лише виключно проголошення потерпілою пояснень з метою їх процесуального закріплення.

З висновку судово-медичної експертизи № 536 від 17 червня 2021 р. (а.с. к.п. 123-124) вбачається, що у гр. ОСОБА_4 було виявлено ушкодження у вигляді: садна на задній поверхні лівої вушної раковини, на зовнішній поверхні нижньої третини лівого плеча, на задній поверхні середньої третини лівого передпліччя на фоні крововиливу, який поширюється на задньо-внутрішню поверхню нижньої третини лівого передпліччя, садна на внутрішній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, в ділянці грудного відділу хребта, в ділянці правої лопатки, на задній поверхні грудної клітки зліва в нижніх відділах на фоні крововиливу, на задній поверхні лівого плечового суглобу на фоні крововиливу, на зовнішній поверхні верхньої третини правого передпліччя та на задньо-зовнішній поверхні верхньої третини правого передпліччя на фоні крововиливу, який поширюється на задньо-зовнішній поверхню від середньої третини правого плеча до нижньої третини правого передпліччя, крововилив в ділянці лопатки, які як кожне окремо, так в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно результатів огляду від 12.06.2021 р. обвинувачений ОСОБА_4 був тверезий (а.с. к.п. 120).

З висновку судово-медичної експертизи № 559 від 25 червня 2021 р. (а.с. к.п. 64-65) вбачається, що у гр. ОСОБА_5 було виявлено ушкодження у вигляді: одного проникаючого колото- різаного поранення черевної порожнини зліва у вигляді вхідної колото-різаної рани по передній поверхні живота зліва, в ділянці лівого підребер`я, яка продовжуються в раневий канал, напрямок якого спереду назад, зліва направо та знизу вверх, з пошкодженням по ходу шкіри, підшкірної клітковини, м`язів живота, очеревини, брижі поперечно-ободової кишки на рівні 7-8 ребра, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності, чтакож ч. 4 ст. 349 КПК.

З`ясувавши обставини справи, із урахуванням наведеного, оцінюючи дослідженні докази у їх сукупності,суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки злочину передбаченого ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого слід віднести рецидив злочинів.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно.

Враховуючи наведені обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, данні про особу винного, його вік, стан його здоров`я, те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наслідки вчиненого злочину, ставлення підсудного до таких наслідків, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність пред`явлених претензій від протерпілого, із урахуванням відомостей із досудовоої доповіді, наданої органом пробації, слід обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк згідно санкції за якою він притягується до відповідальності.

Крім того, із урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК. Через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Питання щодо речових доказів вирішується судом згідно зі ст. 100 КПК.

Керуючись ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не обиралися.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області 16.06.2021 р. № 570/2540/21 (а.с. к.п. 36, 42).

Речові докази: металевий ніж із візерунком на рукоятці, металева кочерга (спецпакет НПУ ГСУ № 7247624, зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області знищити;

- натільну футболку бірюзового кольору з написом на внутрішній частині «ЕDО», спеціальний пакет НПУ ГСУ № 724763, в якому знаходяться: спортивні штани сірого кольору, чорні чоловічі мокасини, 40-го розміру, вилучені у госпіталізованого потерпілого ОСОБА_5 повернути останньому;

15 різнотипних кухонних ножів, виявлених на місці події (спецпакету НПУ ГСУ № 7247623:3) повернути ОСОБА_6 (прож. АДРЕСА_2 ).

- інші (сліди, змиви, зразки, т.п.) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1