Справа № 206/2878/18
Провадження № 1-кп/175/81/22
Вирок

Іменем України

17 серпня 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно),
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001465 відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Алчевськ Луганської області, там же зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

У ОСОБА_4 та раніше знайомих йому встановлених двох осіб, відносно яких розглядається кримінальне провадження у іншому судовому провадженні (далі встановлені особи), виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки з проникненням у житло з метою заволодіння чужим майном.
З цією метою 04 листопада 2017 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, за попередньою домовленістю прибув на зупинку громадського транспорту поблизу будинку № 34 по вул. Маршала Малиновського у м. Дніпрі, де зустрівся з встановленими особами та на автомобілі «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску (далі автомобіль «ВАЗ-2109») під керуванням встановленої особи попрямував з ними в сторону ж/м Придніпровськ у Самарському районі м. Дніпра.
Того ж дня приблизно о 21.20 годині ОСОБА_6 разом із співучасниками злочину на автомобілі «ВАЗ-2109» прибув до будинку АДРЕСА_3 , де, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, поєднаного із проникненням у житло з метою заволодіння чужим майном, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, встановлені особи направилися до вище вказаного будинку, а ОСОБА_6 , згідно злочинного плану та розподіленої ролі, забезпечуючи безпеку співучасників, залишився неподалік від під`їзду цього будинку та почав спостерігати за обстановкою з метою повідомлення співучасників про її зміни.
В цей час встановлені особи, діючи за попередньо змовою групою осіб згідно розподілених ролей, піднялись на 9 поверх будинку АДРЕСА_3 та шляхом підбору ключа незаконно проникли до квартири АДРЕСА_4 , зачинили вхідні двері зсередини та почали шукати цінне майно. В результаті пошуку встановлені особи знайшли приналежні ОСОБА_7 мобільний телефон «Lenovo А820» (imei НОМЕР_2 ) чорного кольору, ноутбук «Самсунг R-20», планшетний ПК «CUBE U20GTWS», ланцюжок із жовтого металу 585 проби вагою 4 грами, кільце позолочене 925 проби з фіанітом із написом «Спаси и сохрани» та грошові кошти у сумі 200 грн., які поклали у заздалегідь приготовлену спортивну сумку чорного кольору.

Під час перебування встановлених осіб у зазначеній квартирі в період часу приблизно 21.30 21.46 години, сусіди родини ОСОБА_8 , які володіли достовірною інформацією про відсутність власників житла за місцем мешкання, встановивши факт перебування сторонніх осіб в їх квартирі підозрілим, викликали працівників поліції, зателефонувавши на лінію «102».

04 листопада 2017 року о 21.46 годині на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що у квартирі АДРЕСА_5 хтось ходить з включеним ліхтариком. В результаті реагування та з метою перевірки факту знаходження сторонніх осіб в квартирі ОСОБА_8 за вказаною адресою, о 22.30 годині того ж дня на місце прибули працівники поліції Управління патрульної поліції м. Дніпра.

04 листопада 2017 року о 22.30 годині ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 та діючи відповідно до відведеної йому ролі, за допомогою мобільного телефону повідомив встановлених осіб про приїзд на місце події працівників правоохоронних органів.
Після вчинення встановленими особами дій, які не охоплювались заздалегідь обумовленим з ОСОБА_9 умислом, останні зникли з місця скоєння злочину з викраденим майном, а саме: мобільним телефоном «Lenovo F820» (imei НОМЕР_2 ) чорного кольору, ноутбуком «Самсунг R-20», планшетним ПК «CUBE U20GTWS, ланцюжком із жовтого металу 585 проби вагою 4 грами, кільцем позолоченим 925 проби з фіанітом із написом «Спаси и сохрани» та грошовими коштами в сумі 200 грн., чим потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 7000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 , усвідомлюючи що вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення до кінця крадіжки чужого майна за попередньою змовою групою осіб із проникненням у житло, не довів її до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку із вчиненням встановленими особами дій, що не охоплювались заздалегідь обумовленим між ними умислом і розподіленими ролями.
05 листопада 2017 року даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001465 з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.187 КК України.
30 травня 2018 року на розгляд Дніпропетровського районного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.348 КК України.

Під час судового провадження у справі № 206/2878/18 (провадження № 1-кп/175/129/18), 02 червня 2020 року відносно ОСОБА_4 змінено обвинувачення та його дії кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
12 липня 2022 року у судовому засіданні у справі № 206/2878/18 за клопотанням прокурора колегією суддів виділені в окреме провадження матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 12 липня 2022 року між ним і прокурором ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , з письмовою заявою потерпілої ОСОБА_7 від 06 червня 2022 року, в якій остання надала свою згоду на затвердження цієї угоди та призначення узгодженого покарання.
Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення та у повному обсязі відшкодував потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акта у судовому провадженні.
Сторонами угоди визначено узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки з випробуванням, із застосуванням ч.2 ст.75, ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_11 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав вину за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, підтвердив факт добровільності укладання угоди про визнання винуватості, просив її затвердити та призначити узгоджене покарання з мінімальним іспитовим строком.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася. За усним повідомленням прокурора вона просила розглянути угоду без її участі з призначенням узгодженого покарання.
Вислухавши думку прокурора і захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості з призначенням узгодженого покарання з мінімальним іспитовим строком, суд приходить до наступного висновку.

За приписом ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до якої суд вважає доведеним під час судового провадження, що за обставин, викладених у зміненому обвинувальному акті від 02 червня 2020 року та угоді про визнання винуватості від 12 липня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України віднесене до категорії тяжких злочинів.
Під час досудового розслідування 02 лютого 2018 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_11 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був неодноразово продовжувався у ході судового розгляду кримінального провадження. 23 червня 2020 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду запобіжний захід скасовано. У зв`язку з цим питання щодо запобіжного заходу судом при ухваленні вироку не вирішується.
У заяві від 06 червня 2022 року потерпіла ОСОБА_7 вказала, що матеріальна та моральна шкода їй відшкодована обвинуваченим ОСОБА_9 у повному обсязі, а тому вона не має до нього претензій матеріального та морального характеру.
З огляду на викладене, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 від 08.08.2018 року (т.2,а.с.п.18-24, справа № 206/2878/18 (провадження № 1-кп/175/129/18) в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі ст.206 ЦПК України.

Долю речових доказів, а саме майна, що було вилучено 01 лютого 2018 року під час обшуку у ОСОБА_4 і яке належить йому, про що зазначено в угоді про визнання винуватості, суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
За приписом ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує й питання про скасування арешту з вказаного майна.

Долю інших речових доказів суд не вирішує до розгляду основної справи № 206/2878/18 (провадження № 1-кп/175/129/18).

Керуючись ст.ст.369, 371-374, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Угоду від 12 липня 2022 року про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001465 затвердити.

На підставі угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та піддати узгодженому кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі одного року іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Закрити провадження за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_7 в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Портмоне чорного кольору (містить у собі різноманітні картки «For Men», «Море пива», картку ПАТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_3 , пластикову картку «Адідас» № 517972); грошові кошти у сумі 755,00 гривень; купюри номіналом 100 доларів США в кількості 15 штук; купюри номіналом 20 доларів США в кількості 5 штук; ноутбук марки «Асер» серійний номер NXM81ER015351M79F6600; електронну книжку в чохлі чорного кольору; чорну коробку з виробом (хрестик з ланцюжком з металу жовтого кольору), вилучені в ході обшуку 01 лютого 2018 року - після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_11 .

Арешт, накладений на це майно за ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 02 лютого 2018 року, - скасувати після набрання вироком законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, направити обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений сторонами до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1