печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
27.05.2022 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному проваджені № 0000452 від 19.11.2021.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000452, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2021 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 10.03.2021 № 45 о/с ОСОБА_5 призначено на посаду заступника начальника управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області начальника 2-го відділу (протидії правопорушення на об`єктах легального обігу наркотиків та організаційно-аналітичної роботи).

Враховуючи те, що наказом начальника Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 10.03.2021 № 45 о/с ОСОБА_5 призначено на посаду заступника начальника управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області начальника 2-го відділу (протидії правопорушення на об`єктах легального обігу наркотиків та організаційно-аналітичної роботи), ОСОБА_5 як заступник керівника структурного підрозділу державного органу є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Під час проходження служби в органах національної поліції у ОСОБА_5 та у старшого оперуповноваженого управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища за попередньою змовою групою осіб.

Так, 26.10.2021 до приміщення аптеки № 1, розташованої у приміщенні № 3 по АДРЕСА_1 , в якій здійснювала свою діяльність ОСОБА_8 , приїхало двоє працівників поліції, а саме: старший оперуповноважений управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України ОСОБА_7 та заступник начальника управління начальник 2-го відділу (протидії правопорушення на об`єктах легального обігу наркотиків та організаційно-аналітичної роботи) ОСОБА_5 , які повідомили ОСОБА_8 про те, що вона напередодні здійснила продаж препарату «Пенталгін» без видачі чеку та без рецепту, на що остання заявила, що такий факт не мав місця.

Після чого, старший оперуповноважений управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із заступником начальника управління начальника 2-го відділу (протидії правопорушення на об`єктах легального обігу наркотиків та організаційно-аналітичної роботи) ОСОБА_5 у присутності останнього, почав погрожувати кримінальною відповідальністю за продаж означених вище лікарських засобів без надання чеку та позбавленням за це ліцензії. У подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в ході розмови запропонували варіант уникнення кримінальної відповідальності та позбавлення ліцензії за грошову винагороду, однак суму не назвали.

08.11.2021 на номер мобільного телефону завідуючої зазначеної вище аптеки № 1 ФОП « ОСОБА_10 » - ОСОБА_11 , зателефонував старший оперуповноважений управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України ОСОБА_7 та домовився з нею про зустріч, з метою вручення запиту в рамках розслідування кримінального провадження №0001880 від 27.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України.

Під час даної зустрічі, яка відбулась 08.11.2021 старший оперуповноважений управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України ОСОБА_7 висунув вимогу ОСОБА_11 про необхідність надання йому неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США за непритягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , та за нездійснення заходів, направлених на скасування ліцензії ФОП « ОСОБА_10 », на що ОСОБА_11 повідомила що вона подумає.

Після цього, 11.11.2021 на мобільний номер телефону ОСОБА_11 зателефонував старший оперуповноважений управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України ОСОБА_7 , який поцікавився, яке рішення прийняла ОСОБА_11 , на що вона повідомила, що перетелефонує та повідомить своє рішення, однак остання так і не зателефонувала.

19.11.2021 ОСОБА_11 звернулась із письмовою заявою про факт вимагання неправомірної вигоди до органів державного бюро розслідувань і з цієї дати її залучено до конфіденційного співробітництва та під час спілкування з ОСОБА_7 перебувала під контролем органу досудового розслідування.

10.12.2021 об 14 год. 43 хв. ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, прибули до приміщення аптеки № 1 розташованої у приміщенні АДРЕСА_2 , де зустрілися із ОСОБА_11 , у ході чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 висловили прохання про необхідність надання їм неправомірної вигоди у розмірі 2 000 доларів США, що станом на 10.12.2021 згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України, еквівалентно 54 202 грн. 06 коп., на що остання діючи під контролем правоохоронних органів повідомила їм, що подумає.

16.12.2021 ОСОБА_7 , зателефонував зі свого мобільного телефону, використовуючи меседжер «WhatsApp» на мобільний телефон який використовується ОСОБА_11 та продовжуючи реалізовувати свій злочинний задум, направлений на отримання неправомірної вигоди за попередньої змови із ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_11 , що останній необхідно буде надати йому та ОСОБА_5 2000 доларів США за не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та 2 000 доларів США за невжиття заходів до призупинення ліцензії на торгівлю лікарськими засобами ФОП « ОСОБА_10 », на що вона погодилась та повідомив, що приїде 17.12.2021 за вказаною неправомірною вигодою загалом у розмірі 4 000 доларів США, що станом на 16.12.2021 згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України, еквівалентно 108 784 грн. 00 коп.

17.12.2021 об 13 год. 09 хв. старший оперуповноважений управління боротьби з наркозлочинністю в Київській області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний із ОСОБА_5 злочинний умисел, направлений на прохання та одержання службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, прибув до приміщення аптеки № 1 розташованої у приміщенні АДРЕСА_2 , де отримав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у розмірі 4 000 доларів США, що станом на 17.12.2021 згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України, еквівалентно 108 771 грн. 06 коп. за непритягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та невжиття заходів до призупинення ліцензії на торгівлю лікарськими засобами ФОП « ОСОБА_10 », після цього був затриманий співробітниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України.

24.05.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого: АДРЕСА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вказані обставини, на думку слідчого, виправдовують застосування до підозрюваного домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання та просили відмовити у його задоволенні. Підозрюваний вказав, що наразі його дружина та малолітня дочка перебувають у Львівській області, а застосування до нього домашнього арешту позбавить його можливості бачитися з сім`єю.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- протоколом за результатами аудіо- та відеоконтролю особи від 03.12.2021 №11-07/2513т;

- протоколом за результатами аудіо- та відеоконтролю особи від 03.12.2021 №11-07/2514т;

- протоколом за результатами аудіо- та відеоконтролю особи від 10.12.2021 №11-07/2561т;

- протоколом за результатами аудіо- та відеоконтролю особи від 10.12.2021 №11-07/2562т;

- протоколом за результатами аудіо- та відеоконтролю особи від 10.12.2021 №11-07/2563т;

- протоколом за результатами аудіо- та відеоконтролю особи від 10.12.2021 №11-07/2760т;

- протоколом за результатами аудіо- та відеоконтролю особи від 10.12.2021 №11-07/2760т;

- протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 17.12.2021;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.12.2021;

- протоколом огляду місця події на проїжджій частині автомобільної дороги в бік буд. АДРЕСА_5 ;

- протоколом обшуку службового кабінету № 7 слідчого відділу відділу поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління НП в Київській області від 17.12.2021, що по АДРЕСА_6 ;

-протоколом обшуку службового кабінету №702 управління боротьби з наркозлочинністю в Київські області Департаменту боротьби з наркозлочинністю НП України розташованому за адресою: м. Київ, вул. Вернадського, буд. 3 від 17.12.2021;

- протоколом допиту заявниці ОСОБА_11 від 19.11.2021;

- протоколом допиту заявниці ОСОБА_11 від 17.12.2021;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.12.2021;

- висновком експерта від 27.04.2022 № 4868/22-39 за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи.

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах.

Слідчий суддя, на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення, а відтак доводи сторони захисту про протилежне слідчий суддя не приймає.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Судовим розглядом, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 даних, що характеризують його особу, встановлено, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Долучені до клопотання докази, містять переконливі дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчому судді не надано. Твердження з приводу існування таких ризиків є сумнівними, з урахуванням встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення та даних, які характеризують особу підозрюваного, та як наслідок розцінюється як домисел, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями слідчого.

При цьому, ризик переховування підозрюваного не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

Дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимий, має постійне місце проживання та родину свідчить на користь останнього, та з урахуванням обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , в свою чергу спростовує доводи слідчого щодо можливості існування неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000452 від 19.11.2021, а саме до 17.06.2022 включно, з одночасним покладенням на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :
Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, як безпосередньо, так і через інших осіб;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 17.06.2022 року в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1