Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/203/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 05.05.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка Літинського району Вінницької області, громадянина України, працюючого завідуючим ветеринарної медицини в с. Радовель, не інваліда, не депутата, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ :
Відповідно до рішення першої-сесії сьомого скликання Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області від 06.11.2015 ОСОБА_4 обрано Радовельським сільським головою.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.
Згідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_4 , як Радовельський сільський голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради; є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою, виконує інші обов`язки.
Таким чином, обіймаючи посаду Радовельського сільського голови, ОСОБА_4 наділений організаційно-розпорядчими функціями, а тому відповідно до ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та положень п. 1 Примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.
Так, з 12.06.2017 року по 03.07.2017 року за матеріалами кримінального провадження № 0000084 від 13.05.2017 року Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області проведено позапланову виїзну ревізію з окремих питань фінансово-господарської діяльності Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області за період з 01.01.2015 року по 12.06.2017 року.
Згідно акту ревізії № 06-15-10/18 від 06.07.2017 року установлено факти розтрати Радовельським сільським головою ОСОБА_4 бюджетних коштів, що призначалися на виконання комплексу робіт по капітальному ремонту огорожі по вулиці Леніна, покрівлі будинку культури, огорожі та фасаду кладовища в с. Радовель Олевського району Житомирської області на загальну суму 322399,71 грн., чим спричинено збитки об`єднаній територіальній громаді в особі Радовельської сільської ради на вказану суму.
Ознайомившись 10.07.2017 року з цим актом ревізії, усвідомлюючи, що за вказані дії його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, з метою уникнення негативних наслідків для себе, ОСОБА_4 в липні 2017 року вирішив скласти та видати завідомо неправдиві офіційні документи.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 24.07.2017 року діючи умисно, перебуваючи у приміщенні Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Олевський район, с. Радовель, вул. Київська, 1, надав вказівку секретарю Радовельської сільської ради ОСОБА_5 , яка перебувала в його підпорядкуванні, виготовити протокол засідання та рішення виконавчого комітету Радовельської сільської ради від 24.07.2017 року «Про усунення порушень законодавства».
У текст вказаних документів ОСОБА_4 наказав внести дані про розгляд на засіданні виконавчого комітету 24.07.2017 року інформації про результати позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області за період з 01.01.2015 року по 12.06.2017 року та прийняти виконавчим комітетом за результатами розгляду цього питання рішення про зобов`язання ПП «Будпослуги № 1» та ПП «Поліссяенергобуд» вжити заходів щодо усунення порушень та недоліків шляхом відшкодування виконаними роботами чи повернення коштів на розрахунковий рахунок Радовельської сільської ради.
При цьому, ОСОБА_4 було достовірно відомо, що таке засідання виконавчого комітету Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області не відбувалося та вказане питання на засіданні виконавчого комітету не обговорювалося.
Не будучи обізнаною про злочинний умисел ОСОБА_4 , секретар Радовельської сільської ради ОСОБА_5 , виконуючи його вказівку, 24.07.2017 року, близько 09.00 години ранку, перебуваючи у приміщенні Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Олевський район, с. Радовель, вул. Київська, 1, за допомогою комп`ютерної техніки виготовила протокол засідання виконавчого комітету Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області № 1 від 24.07.2017 року «Про усунення порушень законодавства», куди внесла відповідний текст за вимогою ОСОБА_4
Після виготовлення проектів цих документів, ОСОБА_5 , якій не було відомо про те, що відомості, викладені в них є недостовірними, з цей же день та в цьому ж місці передала надруковані проекти документів ОСОБА_4 .
В свою чергу ОСОБА_4 , 24.07.2017 року, перебуваючи у приміщенні Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області, з метою доведення свого умислу до кінця, достовірно знаючи, що відомості, зазначені в протоколі засідання виконавчого комітету Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області №7 від 24.07.2017 року «Про усунення порушень законодавства» є недостовірними, підписав вказані документи, скріпивши їх відтиском печатки Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області, таким чином склав і видав завідомо неправдиві офіційні документи.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України як складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Прокурор у судовому засіданні вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України повністю доведена наявними доказами, просить суд визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, врахувати відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та призначити покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 366 КК України у виді двох років обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного судом основного покарання з іспитовим строком тривалістю два роки, при цьому покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Також прокурор просить стягнути з обвинуваченого витрати на проведення під час досудового розслідування експертиз, речові докази залишити в матеріалах справи. Крім того, прокурор вважає, що відсутні підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Допитаний всудовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав та суду показав, що він працював Радовельським сільським головою. Ремонті роботи проводились фірмою «Будпослуги» згідно кошторисної документації, контроль за виконанням робіт ним проводився, акти прийому робіт, які укладав його попередник, він підписував. Засідання виконкому 24.07.2017 року проводилось та на ньому були присутні члени виконкому, на засіданні зачитувався акт ревізії, було винесено питання про усунення порушень вимог законодавства. Зазначив, що секретар веде протокол засідання виконкому та виготовляє проект рішення , яке підписує голова сільської ради та скріплює печаткою. Просить суд його виправдати. Заперечує відносно стягнення з нього судових витрат.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона не була присутня 24.07.2017 року на засіданні виконавчого комітету, їй невідомо, чи проводились ревізії. Зазначила, що вона була секретарем зборів жителів с. Радовель, де мав розглядатися звіт голови сільської ради ОСОБА_4 про виконану роботу за 2017 рік, у тому числі питання стосовно невиконаних договорів. ОСОБА_4 на збори не з`явився. Вона підписувала заяву до прокуратури щодо вчинення кримінального правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що у квітні 2017 року вона була головою зборів жителів с. Радовель, де мав розглядатися звіт голови сільської ради ОСОБА_4 про використання коштів. ОСОБА_4 на зборах не був присутній. Заяву до прокуратури щодо вчинення кримінального правопорушення вона підписувала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона працювала секретарем Радовельської сільської ради та 24.07.2017 року проводились збори виконкому сільської ради, на якому були присутні п`ять учасників, був кворум та вирішили, що ДП Будпослуги має відшкодувати кошти. Протокол засідання виконкому сільської ради складався нею, по тексту протоколу голова сільської ради зміни не вносив, в подальшому рішення віддали до ДП Будпослуги.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона працювала головним бухгалтером Радовельської сільської ради та 24.07.2017 року були проведені збори виконкому сільської ради на якому вирішили, що ДП Будпослуги має відшкодувати збитки. Скільки учасників були присутні на засіданні виконкому вона не пам`ятає. Засідання виконкому було позапланове , оскільки потрібно було вирішити питання відносно коштів, ініціатором зборів був ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона у 2017 році була членом виконкому Радовельської сільської ради та у липні 2017 року відбулось засідання виконкому сільської ради з питання відшкодування ДП Будпослуги коштів. З головою сільської ради ОСОБА_4 вона спілкувалась по телефону, він її питав, чи вона згодна, на самому засіданні вона не була присутня, не ознайомлювалась з порядком денним засідання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона у 2017 році була членом виконкому Радовельської сільської ради та у липні 2017 року на засіданні виконкому були присутні п`ять учасників. Стосовно засідання їй зателефонував ОСОБА_4 . На засіданні вони не голосували, лише обговорювали питання відшкодування коштів ДП Будпослуги, при цьому рішення не приймали.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що обвинувачений є його знайомим, у 2017 році він був керівником ДП Будпослуги та отримав в приміщенні Радовельської сільської ради рішення виконкому сільської ради, яке йому вручила секретар сільської ради. ДП Будпослуги проводило ремонт покрівлі будівлі, паркану по вул. Леніна та паркану кладовища. Стверджує, що договори на виконання робіт заключались, виконання робіт перевірялось ним особисто, роботи по ремонту виконувались згідно кошторисної документації. Не може сказати, чи ОСОБА_4 перевіряв виконання робіт.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що у вона була членом виконкому Радовельської сільської ради. На засіданні виконкому, яке як вона стверджує відбулось у 2018 році, окрім неї були присутні інші члени виконкому, на засіданні обговорювали рішення стосовно відшкодування збитків під час ремонтних робіт та голосували. Стверджує, що протокол допиту вона підписувала, жодних причин обмовляти обвинуваченого у неї не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , суду показала, що у 2017 року головою зборів був ОСОБА_4 , вона відвідувала не всі засідання виконкому, про засідання, які проводились у приміщенні сільської ради звичайно повідомляв телефоном секретар. Вони збирались, голова сільської ради повідомляв з якого питання засідання, потім вони обговорювали питання та голосували особисто шляхом підняття рук, далі виготовлявся протокол засідання. 24.07.2017 року вона особисто не була присутня на засіданні виконкому.

Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю та об`єктивно стверджується зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні доказами:
- заявою про вчинення кримінального правопорушення, поданою в порядку ст. 214 КПК України на ім`я прокурора Житомирської області ОСОБА_14 , підписаною головою загальних зборів ОСОБА_7 , секретарем зборів ОСОБА_6 , яка зареєстрована 05.05.2018 року за № 439;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.05.2018 року, з якого слідує, що гр. ОСОБА_7 подано заяву про вчинення службового підроблення ОСОБА_4 ;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.05.2018 року, з якого слідує, що гр. ОСОБА_6 подано заяву про вчинення службового підроблення ОСОБА_4 ;

-постановою слідчого про визнання речей та документів речовими доказами від 14.05.2018 року, з якої слідує, що визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження документи вилучені 14.05.2018 року під час обшуку приміщення Радовельської сільської ради;

-постановою слідчого про визнання речей та документів речовими доказами від 25.05.2018 року, з якої слідує, що визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження документи вилучені 25.05.2018 року під час обшуку приміщення Радовельської сільської ради;

-актом позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області за період з 01.01.2015 по 01.09.2018 року за № 06-15-10/11 від 05.10.2018 року;

-актом позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області за період з 01.01.2015 по 12.06.2017 року;

- рішенням першої сесії сьомого скликання Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області № 3 від 06.11.2015 року згідно якого затверджено рішення виборчої комісії від 06.11.2015 року про обрання ОСОБА_4 сільським головою, присвоєно йому сьомий ранг четвертої категорії посадової особи місцевого самоврядування , надано ОСОБА_4 право підпису всіх юридичних документів згідно наданих повноважень Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»;
-розпорядженням сільського голови Радовельської сільської ради № 2 від 06.11.2015 року, з якого слідує, що надано право на розпорядження рахунками та право першого підпису платіжних, розрахункових та інших розпорядчих документів сільському голові ОСОБА_4 та секретарю сільської ради ОСОБА_5 ;

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 05.05.2018 року, з якого вбачається, що 05.05.2018 року зареєстроване зазначене кримінальне провадження за ч. 1 ст. 366 КК України;
-висновком експерта від 18.07.2018 року за № 1/3-201 ;
- висновком експерта від 24.07.2018 року за № 1/3-204 ;
-протоколом обшуку приміщення Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області від 14.05.2018 року з додатками;
-регламентом роботи Радовельської сільської ради VII скликання , затвердженого рішенням І сесії сільської ради від 06.11.2015 року;

-протоколом І сесії VII скликання Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області;

-рішенням першої сесії сьомого скликання Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області від 06.11.2015 року № 6, з якого слідує, що утворений виконавчий комітет в складі: ОСОБА_4 - сільський голова, ОСОБА_12 заступник, ОСОБА_5 секретар виконкому, члени виконкому: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 ;
-рішенням виконавчого комітету Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області від 24.07.2017 року № 1 «Про усунення порушень законодавства», яке підписане сільським головою ОСОБА_4 та скріплено гербовою печаткою Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області;
-протоколом № 7 від 24.07.2017 року засідання виконавчого комітету Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області , у якому зазначено, що у засіданні взяли участь ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , яке підписане сільським головою ОСОБА_4 та скріплено гербовою печаткою Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області;
-протоколом обшуку приміщення Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області від 25.05.2018 року з додатками;

-довідкою № 3079/18/02-2018 від 29.08.2018 року стосовно деталізації з`єднань за абонентськими номерами за період часу з 07:00 год. по 22:00 год. 24.07.2017 року;

- довідкою № 3842/18/03-2018 від 04.10.2018 року стосовно деталізації з`єднань за абонентськими номерами за період часу з 07:00 год. по 22:00 год. 24.07.2017 року;

- показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , які вони надали під час судового розгляду.

Суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , які вони надали під час судового розгляду, оскільки враховує, що зазначені свідки перебували у підпорядкуванні обвинуваченого, є його близькими знайомими та наявні сумніви в об`єктивності наданих ними свідчень.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України; обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання доказів недопустимими відсутні.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Розглядаючи кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Тому оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Ефективність покарання визначається тим, наскільки воно є законним, обґрунтованим і справедливим. Правильне призначення покарання є не тільки важливим засобом боротьби зі злочинністю, а й запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими та іншими особами.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до вимог п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, працевлаштований, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є особою, що досягла пенсійного віку, раніше не судимий, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не пребуває.

Обставин, що помякшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. ст. 66, 67 КК України , судом не встановлено.

Також суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку, посилюють кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Відповідно до частини 2 ст. 5 КК України в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на строк два роки, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Окрім того, приймаючи до уваги, що з дня вчинення ОСОБА_4 злочину минуло більше трьох років, суд звільняє його від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.2. ч.1 ст. 49 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався. Цивільний позов не був заявлений.

Витрати на проведення під час досудового розслідування експертиз становлять: судової почеркознавчої експертизи - 1430 гривень 00 копійок, витрати на проведення судової технічної експертизи - 4576 гривень 00 копійок, що підтверджується матеріалами справи. Зазначені витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись : ст.ст. 5, 50, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 366 КК України; ст.ст. 49, 100, 349, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків на строк 2 (два) роки.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 1430 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової технічної експертизи в розмірі 4576 гривень 00 копійок.

Речові докази: документи, які зазначені у постанові слідчого СУ ГУНП в Житомирській області про визнання речей та документів речовими доказами від 14.05.2018 року та постанові слідчого СУ ГУНП в Житомирській області про визнання речей та документів речовими доказами від 25.05.2018 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1