Справа № 369/7214/22
Провадження № 1-кп/369/1872/22
В И Р О К
іменем України
16.09.22 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002183 від 08 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зіньків Полтавської області, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який має середню освіту, працює не офіційно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

07 липня 2022 року близько 23:30 год. старший сержант поліції ОСОБА_5 , якого призначено на посаду поліцейського СРПП ВП №5 Бучанського РУН Г`УНП в Київській області та старший сержант поліції ОСОБА_6 , якого призначено на посаду поліцейського СРПП ВП № 5 Бучанського РУН ГУНП в Київській області, які заступили на службу у складі екіпажу «Акцент -710», з безперервного та цілодобового патрулювання території обслуговування з метою контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху на території обслуговування ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, під час виконання покладених на них обов`язків, перебуваючи на службовому транспортному засобі марки «Skoda Rapid», днз НОМЕР_2 , за адресою: вул. Соборна, с. Софіївська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, навпроти будинку №126/16, зупинили транспортний засіб «Renault Modus», днз НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Під час спілкування з водієм та перевірки документів, що засвідчують особу і права на керування транспортним засобом, було встановлено, що ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом знаходився у стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», ОСОБА_4 відмовився, тобто встановлено наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Водночас, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і відмовився проходити тест за допомогою приладу «Драгер», відповідальність за яке передбачена, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а працівники поліції є службовими особами, уповноваженими на складання протоколу про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розуміючи незаконність своїх дій та будучи попередженим та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, в момент виконання покладеного на поліцейського старшого сержанта поліції ОСОБА_6 обов`язків, діючи умисно, з метою пропозиції надання поліцейським неправомірної вигоди, близько 23:45 год. запропонував останньому грошові кошти у розмірі 4 000 грн, який відповідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особою, яка здійснює функції представника Національної поліції України, тобто є службовою особою, неправомірну вигоду, за нескладення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тим самим висловив пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди, за невчинення відносно нього службовою особою дії з використанням службового становища, на що отримав відмову.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, за невчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням наданого їй службового становища, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та додав, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся, негативно засуджував свій вчинок, запевнював суд, що в подальшому подібного не вчинятиме.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та враховуючи його повне визнання своє вини та щире розкаяння у вчиненому призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та вирішити питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги, що обвинувачений визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням наданого їй службового становища, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 369 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, працює неофіційно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відношення останнього до вчиненого,яке полягає у відвертому осуді своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції статті, що йому інкриміновано та дорівнює його мінімального розміру.
Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначене ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у вказаному розмірі, є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 скасувати.
Речові докази: диск «DVD-R» білого кольору, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1