ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1982/19 Номер провадження 11-кп/814/90/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2019 року за №0000615, за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_9 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Миргород Полтавської обл., проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не судиму,
визнано винуватою та засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватою та засуджено за те, що вона 01 серпня 2019 у денний час доби в приміщенні кафе «Гостинне» по вул. Старосвітській, 29 у м. Миргород Полтавської обл. таємно викрала належний ОСОБА_10 ноутбук "ASUS K40IJ", вартістю 1 990 гривень.

В апеляційних скаргах обвинувачена ОСОБА_8 і захисник ОСОБА_9 просили скасувати вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2020 року та закрити кримінальне провадження за недоведеністю вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 заявив клопотання, в якому за згодою ОСОБА_8 просить скасувати вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2020 року, звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України через закінчення строків давності, передбачених ст.49 КК України, та закрити кримінальне провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, думку захисника та прокурора щодо задоволення клопотання, позицію обвинуваченої, яка підтримавши клопотання, надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження, підтвердила зрозумілість даної підстави звільнення від кримінальної відповідальності та її нереабілітуючого характеру, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи клопотання та дійшла висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Статтею 417 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав та наявності згоди з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.

Тобто, суд повинен звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

У силу ч.1 ст.5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ч.3 ст.12 КК України в редакції Закону України на час вчинення кримінального правопорушення було злочином середньої тяжкості, а тому на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України в редакції Закону України на час вчинення кримінального правопорушення особа звільнялась від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років.

Однак, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» і наразі за чинною ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, віднесене до категорії кримінальних проступків, санкцією якого визначено найбільш суворе покарання обмеження волі.
Чинними ж положеннями п.2 ч.1 ст.49 КК України регламентовано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, й до дня набрання вироком законної сили сплинули 3 роки.

Таким чином, у досліджуваному випадку після внесення змін до КК України, що застосовуються при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, мало місце поліпшення становища ОСОБА_8 , через це слід застосувати положення ч.1 ст.5 КК України.
Апеляційним судом установлено, що ОСОБА_8 учинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, 01 серпня 2019 року.

Строки давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності не зупинялись, не переривались і станом на час апеляційного розгляду (24 жовтня 2022 року) закінчились, так як з дня вчинення ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення до дня набрання вироком місцевого суду законної сили минуло 3 роки.

На підставі викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний вирок належить скасувати та відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження зі звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності, визначених у п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Отже, клопотання підлягає до задоволення.

Оскільки кримінальним процесуальним законом установлено імперативну вимогу з приводу невідкладності розгляду наведеного вище клопотання та у зв`язку із його задоволенням, що передбачає звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності й закриття кримінального провадження щодо неї, доводи апеляційних скарг не вирішуються.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:
Клопотання захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , задовольнити.

Вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати, звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4