Справа № 491/1224/18
Провадження № 1-кп/507/8/2022
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
21.07.2022 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качурівка Котовського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
08 лютого 2018 року приблизно о 13 годині ОСОБА_3 , шляхом пошкодження скоби на вхідних дверях проник до житлового будинку ОСОБА_5 , який розташований в с.Кохівка Подільського (колишнього Ананьївського) району Одеської області, де з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, таємно викрав належну ОСОБА_5 бувшу у використанні чавунну двухкамфорну плиту вартістю 581 грн. 00 коп., бувшу у використанні чавунну ручну м`ясорубку вартістю 345 грн. 00 коп., алюмінієву каструлю об`ємом 3 літри вартістю 50 грн. 00 коп., алюмінієву сковороду вартістю 40 грн. 00 коп., алюмінієвий друшляк вартістю 20 грн. 00 коп. та алюмінієвий казан об`ємом три літри вартістю 80 грн. 00 коп., всього на загальну суму 1166 грн. 00 коп.
Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.
Своїми навмисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1166 грн. 00 коп.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, за що передбачена відповідальність ч.3 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповів, що в лютому 2018 року він прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , якого не було вдома. Зірвавши замок на вхідних дверях він зайшов в будинок, звідки викрав чавунну плиту та металевий посуд. Викрадене майно він здав на металолом, а отриманні кошти витратив на власні потреби. В скоєному кається, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 згідно заяви просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглянути у його відсутність, претензій до обвинуваченого не має, просив призначити покарання на розсуд суду.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію його дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також йому зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, посередньо характеризується, не працює, не має судимості в силу ст. 89 КК України, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги, що збитки відшкодовані, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 185 ч.3 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не має.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
Визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст .185 КК України та призначити йому покарання - 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази після вступу вироку в законну силу: чавунну двухкамфорну плиту, чавунну ручну м`ясорубку, алюмінієву каструлю об`ємом 3 літри, алюмінієву сковороду, алюмінієвий друшляк та алюмінієвий казан об`ємом три літри, що зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 залишити йому за належністю.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя: ОСОБА_1