№ 207/1651/22
№ 1-кп/207/307/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000231 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області, громадянин України, українець, з вищою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом, який перебуває на посаді заступника командира танкового батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «майор», раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

10 січня 2020 року громадянин України ОСОБА_5 уклав контракт про проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу у Збройних силах України строком на 1 рік.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №35 від 31 січня 2020 року ОСОБА_5 призначено на посаду заступника командира танкового батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Майор ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді заступника командира танкового батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 25 лютого 2022 року, тобто в умовах воєнного етану, діючи з прямим умислом, бажаючи назавжди ухилитися від військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, самовільно залишив місце служби, а саме розташування військової частини НОМЕР_1 на території АДРЕСА_3 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 08.06.2022, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердивши при цьому викладені в обвинуваченні фактичні обставини вчинення ним злочину. Суду обвинувачений розповів, що проходив військову службу за контрактом, перебуваючи на посаді заступника командира танкового батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , самовільно залишив місце служби у зв`язку з сімейними обставинами. При цьому, покидаючи військову частину, він дійсно не повідомив про даний факт командира, з відповідним рапортом не звертався. Просив суд суворо його не карати та розглядати справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, фактичні обставини справи він не оспорює, погоджується з кваліфікацією, це є його добровільна позиція. У вчиненні злочину щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні вину визнав повністю, суд, розцінюючи його показання як об`єктивні та такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, відповідно до ст. 349 КПК України, розглянув кримінальну справу без дослідження доказів, що відносяться до фактичних обставин справи і які ніким не оспорюються та дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 408 КК України, як вчинення дезертирства, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує, що відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Крім того суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності, активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, використовуючи свої дискретні повноваження, надані ч.2 ст.66 КК України, до таких обставин суд також відносить наявність у нього статусу учасника бойових дій.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, скарги на нього відсутні, вдівець, малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, військовослужбовець військової служби за контрактом, свою вину визнав повністю, на обліку у лікаря психіатра та наркологане перебуває, прагне стати на шлях виправлення, а також те, що обвинувачений в подальшому бажає проходити військову службу.

Таким чином, при призначенні виду та міри покарання, суд керуючись вимогами ст. ст. 50,65 КК України, а також враховуючи характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, раніше не судимий та після вчинення даного злочину інших кримінально-караних діянь не вчиняв, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та психіатра, негативні характеристики щодо нього відсутні, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого, та його ставлення до скоєного, за наявності кількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, беручи до уваги думку прокурора про те, що сукупність наведених обставин дає підстави для застосування щодо обвинуваченого положень ст.69 КК України, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 408 КК України, та на підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців. Саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речові докази та судові витрати відсутні.

До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.174, 349,368-374, 376-377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 покарання у виді двох років позбавлення волі на покарання у виді двох років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 15 серпня 2022 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 07 червня 2022 року по 14 серпня 2022 року включно у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили та з метою забезпечення виконання цього вироку застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, - залишити без змін.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1