печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12

при секретарі судових засідань ОСОБА_13

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_14

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_15

підозрюваного - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000480, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2022 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000480, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи подане клопотання прокурор вказує, що у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 09.10.2020 року, ОСОБА_1 переслідуючи корисливу мету особистого незаконного збагачення шляхом шахрайства, вступив у попередню змову з раніше знайомими йому ОСОБА_2 , після чого вони розробили злочинний план, який полягав у тому, що останній здійснює реєстрацію на інтернет-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 на якому проводяться аукціони з продажу антикваріату, в тому числі у розділі «нумізматика».

При цьому 09.10.2020 ОСОБА_2 з метою уникнення від викриття та встановлення його дійсних анкетних даних, реєстрацію на зазначеному інтернет-ресурсі здійснив із використанням даних іншої особи, а саме ОСОБА_3 , заздалегідь створеної з цією метою адреси електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 та облікового запису на площадці auction.violity.com з нікнеймом ІНФОРМАЦІЯ_6 , вхід до якого при цьому здійснював, у тому числі, з ІР-адреси НОМЕР_2 , яка виділена інтернет-провайдером ТОВ «Космонова» за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_2 .

У подальшому ОСОБА_2 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_1 , протягом жовтня 2020 - січня 2021 років виставляв на інтернет-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 лоти з продажу монет, угоди по яким відбувалися, у результаті чого він отримав позитивний рейтинг як продавець, що в свою чергу спряло виникненню довіри з боку потенційних покупців.

Виконавши попередні дії з підготовки до вчинення злочинів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приступили до безпосереднього їх вчинення.

Так, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , використовуючи нікнейм ІНФОРМАЦІЯ_6 виставив на інтернет-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 лоти з продажу монет, у тому числі монети «10 рублей 1911» та «10 рублей 1900».

29.01.2021 за результатами проведеного інтернет-аукціону указані лоти з монетами «10 рублей 1911» та «10 рублей 1900» виграв ОСОБА_4 із кінцевими ставками у сумі 16 502,00 грн. та 14 500,00 грн., відповідно.

Після цього, під час спілкування у месенджері Viber ОСОБА_2 , діючи від імені ОСОБА_3 , домовився про зустріч із ОСОБА_4 , під час якої, у відповідності до домовленості, він повинен передати виграні на інтернет-аукціоні монети «10 рублей 1911» та «10 рублей 1900» останньому, а ОСОБА_4 , у свою чергу, повинен був передати йому гроші в сумі 31 000,00 грн. З метою конспірації та уникнення від викриття та притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_2 під час спілкування зазначив, що він (від імені ОСОБА_3 ) начебто захворів, у зв`язку з чим, на зустріч із ОСОБА_4 приїде його товариш на ім`я ОСОБА_5 , роль якого відповідно до попередньої домовленості було відведено ОСОБА_1

29.01.2021, приблизно о 07 годині ОСОБА_1 прибув до обумовленого з ОСОБА_4 місця, у вестибюль Центрального залізничного вокзалу м. Києва за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1, де зустрівся з останнім та відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_2 , шляхом обману ОСОБА_4 , який виразився у повідомленні останньому неправдивої інформації щодо того, що він має при собі лише монету «10 рублей 1900», а монету «10 рублей 1911» він не взяв із собою, але після отримання грошей відправить її «Новою поштою» на адресу ОСОБА_4 , насправді не маючи наміру цього робити.

ОСОБА_4 будучи введеним в оману ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо їх намірів, довіряючи останнім у наслідок високого рейтингу продавця ІНФОРМАЦІЯ_6 передав ОСОБА_1 гроші в сумі 31 000,00 грн. у якості оплати за монети «10 рублей 1911» та «10 рублей 1900», а ОСОБА_1 передав ОСОБА_4 монету «10 рублей 1900».

У подальшому ОСОБА_2 , отримавши гроші за монету «10 рублей 1911» у сумі 16 500,00 грн., зазначену монету на адресу ОСОБА_4 не надіслав.

Таким чином ОСОБА_1 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2 шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошима ОСОБА_4 у сумі 16 500,00 грн. чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_1 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , використовуючи нікнейм ІНФОРМАЦІЯ_6 виставив на інтернет-ресурсі за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 лоти з продажу монет, у тому числі монету «20 франків Туніс».

29.01.2021 за результатами проведеного інтернет-аукціону указаний лот з монетою «20 франків Туніс» виграв ОСОБА_6 із кінцевою ставкою у сумі 10 701,00 грн.

Після цього, під час спілкування у чаті інтернет-ресурсу за посиланням https://auction.violity.com ОСОБА_2 , діючи від імені ОСОБА_3 , з метою уникнення від безпосередньої зустрічі з ОСОБА_6 , повідомив останньому неправдиву інформацію про те, що він начебто хворіє, та запропонував останньому сплатити гроші за монету «20 франків Туніс» на картковий рахунок № НОМЕР_3 , оформлений на ОСОБА_3 , доступ до якого ОСОБА_2 отримав за невстановлених досудовим слідством обставин, на що ОСОБА_6 , будучи введеним в оману ОСОБА_2 щодо його та ОСОБА_1 намірів, довіряючи останнім у наслідок високого рейтингу продавця ІНФОРМАЦІЯ_6 погодився.

01.02.2021, ОСОБА_6 , перебуваючи у відділенні Білоцерківського відділення № 2 АТ «СБЕРБАНК» здійснив поповнення карткового рахунку № НОМЕР_3 , оформленого на ОСОБА_3 , який перебував у користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на суму 10 701,00 грн., після чого ОСОБА_2 , діючи від імені ОСОБА_3 повідомив, що здійснить відправлення монети «20 франків Туніс» 02.02.2021, насправді не маючи наміру цього робити.

У подальшому ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 гроші в сумі 10 701,00 грн., отримані за монету «20 франків Туніс» обготівкували за невстановлених обставин та розпорядилися ними на власний розсуд, зазначену монету на адресу ОСОБА_6 не надіслали.

Таким чином ОСОБА_1 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2 шляхом обману та зловживання довірою повторно заволодів грошима ОСОБА_6 у сумі 10 701,00 грн. чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_1 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, починаючи приблизно з лютого по грудень 2021 року ОСОБА_1 , за невстановлених досудовим слідством обставин, з метою збільшення кількості вчинених заволодінь чужим майном шляхом обману та незаконного, у наслідок цього збагачення, прийняв пропозицію ОСОБА_2 щодо участі в організованій групі, створеній останнім, погодився із визначеною йому ОСОБА_2 конкретною роллю виконавця, спрямованою в цілому на виконання плану, відомого всім учасникам, погодився взяти участь у вчиненні кримінальних правопорушень.

Крім ОСОБА_1 ОСОБА_2 залучив до участі в діяльності організованої групи особу, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, про участь якої і її роль у вчиненні злочинів ОСОБА_1 був обізнаний.

ОСОБА_2 , будучи організатором злочинної групи розробив план злочинної діяльності, який у встановленому на цей час обсязі передбачав:

1) створення в соціальних мережах, зокрема Instagram, сторінок начебто магазинів з продажу різноманітних товарів, у тому числі меблів;

2) підшукання в мережі інтернет зображень товарів, у тому числі і меблів, які у подальшому розміщувалися на сторінках магазинів за цінами, нижчими від ринкових, з метою приваблення потенційних покупців, введення їх в оману щодо вигідності придбання товарів саме у цих інтернет-магазинах з огляду на нижчу за конкурентів вартість;

3) підшукання осіб, які не будучи обізнаними з планами злочинної діяльності, надаватимуть сприяння у вчиненні злочинів шляхом надання своїх персональних даних, банківських платіжних карток та фінансової інформації щодо них (мобільний телефон, ПІН-код тощо) з метою перерахування на вказані рахунки викрадених грошей та подальшого їх обготівкування;

4) доведення до вказаних осіб плану злочинної діяльності та отримання їх згоди на участь у її реалізації у якості виконавців злочинів, розподіл між вказаними особами обов`язків;

5) організацію управління та фінансування організованої злочинної групи та розподілу коштів від злочинної діяльності між її учасниками;

6) спілкування з потенційними покупцями в месенджерах від імені начебто працівників інтернет-магазинів щодо обставин придбання, доставки, якості, введення їх в оману шляхом запевнення у вигідності придбання товарів саме в їх інтернет-магазині, а також доставки товару в обумовлені дату та час;

7) обготівкування грошей, якими заволоділи у наслідок шахрайства, шляхом зняття їх у банкоматах чи відділеннях банківських установ та подальший розподіл їх між членами організованої групи;

8) приховування діяльності шляхом закриття сторінки інтернет-магазинів після певного періоду роботи, зміну мобільних телефонів та номерів до них, які використовувались для зв`язку та координації дій організованої злочинної групи.

ОСОБА_2 взяв на себе роль організатора та керівника організованої групи, а також загальне керівництво всією організованою групою.

Крім того, ОСОБА_2 , як організатор злочинної групи, крім загальної організації діяльності організованої групи та її керівництва, відвів собі оперативний контроль за виконанням окремих завдань кожного з учасників, розподіл функцій між членами організованої групи, здійснення фінансово-матеріального забезпечення неправомірної діяльності, надання вказівок іншим співучасникам організованої групи щодо вчинення дій, передбачених відведеними їм функціями, спрямованими на досягнення єдиного умислу, контроль за надходженням викрадених грошей на карткові рахунки, надання вказівок щодо обготівкування викрадених грошей, їх подальшого обготівкування, прийняття рішень щодо принципів розподілу коштів, отриманих від злочинної діяльності, а також покладення на конкретних співучасників організованої групи обов`язків, спрямованих на досягнення спільних, відомих усім співучасникам цілей.

На ОСОБА_1 , як учасника організованої злочинної групи у формі співвиконавця, згідно із розробленим планом, покладались обов`язки безумовного виконання вказівок організатора ОСОБА_2 , координації своїх дій з останнім та особою, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, підшукання осіб, які за грошову винагороду погоджувалися надати у розпорядження членам організованої групи платіжних карток із фінансовими реквізитами (ПІН-код, фінансовий номер тощо), отримання цих карток та обготівкування викрадених коштів, шляхом їх зняття у банківських терміналах.

На особу, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, як учасника організованої злочинної групи у формі співвиконавця, згідно із розробленим планом, покладались обов`язки безумовного виконання вказівок організатора ОСОБА_2 координації своїх дій з ним та ОСОБА_1 , реєстрація у соціальних мережах сторінок інтернет-магазинів, підшукання в мережі загального доступу Інтернет зображень товарів, їх розміщення на сторінках наповнення вмісту сторінок зразками товарів, здійснення спілкування в месенджерах та чатах листування з потенційними покупцями, введення їх в оману щодо наявності товару, необхідності внесення передоплати за товар та його безумовну доставку до покупця в обумовлені час та дату.

Таким чином, до складу організованої групи входили особи, які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення злочинів, пов`язаних із заволодінням майном громадян шляхом обману, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, розробленого ОСОБА_2 та відомими всім співучасникам організованої групи механізмом і схемою вчинення злочинів.

Організована група була стійким, попередньо зорганізованим об`єднанням, створена з метою вчинення цих та інших злочинів, яка стабільно діяла протягом тривалого часу.

Кожний учасник організованої групи знав свою роль у вчиненні злочинів, був обізнаний з ролями інших її членів, діяв згідно з попередньо розробленим, загально-відомим усім планом, усвідомлював протиправність своїх та інших учасників організованої групи дій, знав про настання наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілим унаслідок заволодіння їх майном шляхом обману (шахрайство), бажав настання таких наслідків і своїми злочинними діями сприяв їх настанню, тобто діяв з прямим умислом.

Вибудована ОСОБА_2 структура організованої групи, розподіл функцій та підпорядкованість членів організованої групи забезпечувала чітке керівництво, координацію і контроль за злочинною діяльністю та розподілом коштів, здобутих злочинним шляхом.

Створивши організовану групу її учасники приступили до безпосередньої реалізації злочинного плану, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману.

ОСОБА_1 , діючи відповідно до відведеної йому ОСОБА_2 ролі, у невстановлений досудовим слідством час, приблизно в кінці серпня 2021 року звернувся до раніше знайомого ОСОБА_7 , якому запропонував оформити на своє ім`я банківські платіжні картки банківських установ України, за що обіцяв сплатити винагороду у розмірі 1000 грн. за одну картку. На цю пропозицію ОСОБА_7 погодився та оформив на своє ім`я у різних банківських установах банківській платіжні картки, серед яких платіжна банківська картка АТ «СБЕРБАНК» № НОМЕР_4 , які разом із копіями особистих документів та фінансовою інформацією щодо карток надіслав ОСОБА_1 «Новою поштою», за що останній сплатив ОСОБА_7 грошову винагороду у розмірі 3000 грн.

Крім того, ОСОБА_1 , за невстановлених на цей час обставин отримав у своє розпорядження банківські платіжні картки АТ «Комерційний індустріальний банк» НОМЕР_5 , та картку АТ «Комерційний індустріальний банк» з розрахунковим номером № НОМЕР_6 .

Указані банківські платіжні картки, номери рахунків, фінансову інформацію щодо рахунку ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 , а також надав останньому копії документів ОСОБА_7 , з метою використання у подальшому шляхом надання потерпілим для здійснення останніми платежів за начебто купівлю меблів у інтернет-магазинах, створених ОСОБА_2 разом з досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні.

Особа, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, діючи відповідно до відведеної їй ролі, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 23.11.2021 створила у соціальній мережі Instagram сторінку магазину з продажу меблів ОСОБА_8 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 на якому розмістила зображення меблів з метою залучення потенційних покупців, які б зацікавилися пропозиціями магазину та погодились сплатити передоплату. При цьому, контактною особою магазину, від імені якої відбувалося листування у месенджері з метою конспірації було зазначено ОСОБА_7 .

23.11.2021 ОСОБА_9 звернулась на сторінці магазину з продажу меблів ОСОБА_8 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 до адміністрації щодо консультування з приводу купівлі дивану. Особа, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, будучи дійсним адміністратором указаної сторінки, представляючись адміністратором магазину ОСОБА_7 , у ході листування з ОСОБА_9 переконала останню у тому, що купівля дивану буде вигідною для неї та після внесення передплати у розмірі 100% доставка здійснюватиметься безкоштовно. При цьому особа, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, з метою увійти в довіру до ОСОБА_9 надіслала у месенджері Telegram складений договір від імені ОСОБА_7 та надіслала договір виготовлення меблів від 24.11.2021 № 642, а також отриману від ОСОБА_1 копію паспорта ОСОБА_7 чим, ввела потерпілу ОСОБА_9 в оману, оскільки не мала наміру передати їй меблі.

24.11.2021 ОСОБА_9 перерахувала на платіжну картку АТ «Комерційний індустріальний банк» НОМЕР_5 гроші в сумі 10 100,00 грн. у якості 100% передплати за придбаний диван, після чого ОСОБА_1 , діючи за вказівкою ОСОБА_2 обготівкував указані гроші у невстановленому на цей час досудовим слідством місці.

У результаті цих дій ОСОБА_1 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_2 та особа, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, повторно заволодів грошима в сумі 10 100,00 грн., які належать ОСОБА_9 чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_1 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, організованою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім цього, 05.12.2021 ОСОБА_10 звернулась на сторінці магазину з продажу меблів ІНФОРМАЦІЯ_8 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 до адміністрації щодо консультування з приводу купівлі дивану. Особа, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, будучи дійсним адміністратором указаної сторінки, представляючись адміністратором магазину, у ході листування з ОСОБА_10 переконала останню у тому, що купівля дивану буде вигідною для неї та після внесення передплати у розмірі 100% доставка здійснюватиметься безкоштовно, чим ввела потерпілу ОСОБА_10 в оману, оскільки не мала наміру передати їй меблі.

09.12.2021 ОСОБА_10 перерахувала на платіжну картку АТ «Комерційний індустріальний банк» № НОМЕР_6 гроші в сумі 5 600,00 грн. у якості 100% передплати за придбаний диван, після чого ОСОБА_1 , діючи за вказівкою ОСОБА_2 обготівкував указані гроші у невстановленому на цей час досудовим слідством місці.

У результаті цих дій ОСОБА_1 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_2 та особою, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, повторно заволодів грошима в сумі 5 600 грн., які належать ОСОБА_10 чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_1 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, організованою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім цього, 16.12.2021 ОСОБА_11 звернулась на сторінці магазину з продажу меблів ІНФОРМАЦІЯ_8 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 до адміністрації щодо консультування з приводу купівлі дивану. Особа, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, будучи дійсним адміністратором указаної сторінки, представляючись адміністратором магазину ОСОБА_7 , у ході листування з ОСОБА_11 переконала останню у тому, що купівля дивану буде вигідною для неї та після внесення передплати у розмірі 40% договір та диван будуть передані їй упродовж двох днів, ввела потерпілу ОСОБА_11 в оману, оскільки не мала наміру передати їй меблі.

23.12.2021 ОСОБА_11 перерахувала на платіжну картку АТ «СБЕРБАНК» № НОМЕР_4 гроші в сумі 4422,00 грн. у якості 40% передплати за придбаний диван, після чого ОСОБА_1 , діючи за вказівкою ОСОБА_2 обготівкував указані гроші у невстановленому на цей час досудовим слідством місці.

У результаті цих дій ОСОБА_1 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_2 та особа, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, повторно заволодів грошима в сумі 4422,00 грн., які належать ОСОБА_11 чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_1 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, організованою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 190 КК України.

У вчиненні указаних кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, громадянин України, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , не одружений, не судимий, якому 02.06.2022 у відповідності до ч. ст. 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

09.06.2022 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278, ст. 279 КПК України ОСОБА_1 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор вважає наявними ризики, які передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою їх запобігання наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання та просили відмовити у його задоволенні.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480 від 26.02.2021 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, та ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 190 КК України.

У вчиненні указаних кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, громадянин України, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , не одружений, не судимий, якому 02.06.2022 у відповідності до ч. ст. 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

09.06.2022 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278, ст. 279 КПК України ОСОБА_1 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 190 КК України.

16.06.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк застосування якого сплив 02.08.2022.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_18 від 08.08.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000480 продовжено до трьох місяців, тобто - до 09.09.2022.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.09.2022 строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто до 09.12.2022.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- протоколами негласних слідчих (розшукових) дій у яких зафіксовані розмови підозрюваних ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та особи, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, між собою під час яких вони обговорюють плани вчинення злочинів, розподіл коштів від злочинної діяльності, діяльність інтернет-магазинів, у тому числі «ІНФОРМАЦІЯ_8»;

- протоколом допиту потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які показали про обставини вчинення щодо них кримінальних правопорушень;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який показав, що на прохання ОСОБА_1 оформив банківській платіжні картки у різних банківських установах, які, за грошову винагороду у розмірі 3 000 грн., надіслав останньому Новою поштою;

- протоколом обшуку від 02.06.2022 за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено платіжну картку АТ «Комерційний індустріальний банк» НОМЕР_5 та платіжну картку АТ «СБЕРБАНК» № НОМЕР_4 , на які перераховували гроші потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ;

- протоколом обшуку від 02.06.2022 за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон iPhone 12 Pro max, у якому виявлено листування у месенджерах з підозрюваними ОСОБА_1 та особою, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, щодо здійснення злочинної діяльності, розподілу коштів від злочинної діяльності;

- речовими доказами у кримінальному провадженні якими визнано вилучені у ході обшуку речі, предмети і документи, у тому числі платіжна картка АТ «Комерційний індустріальний банк» НОМЕР_5 та платіжна картка АТ «СБЕРБАНК» № НОМЕР_4 ;

- протоколами огляду речових доказів;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Так, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а отже йому загрожує тяжке покарання у разі визнання винним в інкримінованому злочині.

Прокурор вказує, що на даний час є ризик, що підозрюваний під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує, буде переховуватися від слідства та суду, у тому числі і залишить межі України.

Підозрюваний ОСОБА_1 , у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які в ході досудового розслідування встановлюються, виявляються та вилучаються на теперішній час.

Органом досудового розслідування для отримання додаткових доказів причетності ОСОБА_1 до вчинення кримінальних правопорушень необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, серед яких огляди майна, вилученого під час обшуку у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , встановлення інших епізодів злочинної діяльності.

Тому ОСОБА_1 з метою уникнення кримінальної відповідальності та створення перепон для органу досудового розслідування для виявлення та фіксації усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, може знищити, спотворити будь-які електронні документи, які містяться у цих мережах чи месенджерах, які використовувалися ним для вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду стороною обвинувачення доведено, що у разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту останній зможе здійснювати вплив на іншого співучасника вчинення злочинів, особу, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_1 офіційно ніде не працевлаштований, свою злочинну діяльність здійснював з метою отримання матеріального прибутку, тобто, вчиняючи інкриміновані йому кримінальні правопорушення, ОСОБА_1 покращував своє матеріальне становище та отримував від цього доходи.

Таким чином, обґрунтовано наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_1 , не маючи законних джерел доходів, продовжить вчиняти кримінальні правопорушення чи буде вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що, без застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній зможе перешкоджати встановленню істини у справі, продовжити злочинну діяльність, ухилятись від слідства та суду.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, стан здоров`я, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного (Khodorkovskiy v. Russia (Ходорковський проти Росії), § 136) та як наслідок буде порушено принцип пропорційності, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в певний період доби, а саме з 23-00 год. до 06-00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000480, а саме до 08.12.2022 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування із іншими підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні № 0000480.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17