У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року у кримінальному провадженні № 120 201 000 100 017 56 від 01 березня 2020 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дмитров Донецької обл., громадянки України, тимчасово непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судимої 29.09.2018 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 11.06.2021 ОСОБА_6 засуджена за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено долю речових доказів у провадженні.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винною у тому, що вона 29.02.2020, приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні ТОВ Ашан Україна гіпермаркет, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, б. 176, з метою крадіжки, повторно, взяла одні чоловічі боксери, вартістю 47,20 грн., одну майку чоловічу, вартістю 71,20 грн., пару шкарпеток чоловічих, вартістю 31,20 грн., пару шкарпеток жіночих, вартістю 31,20 грн., одні штани чоловічі, вартістю 127,20 грн., дві упаковки сиру ТВ Олтерм 29 %, загальною вартістю 174,18 грн., дві упаковки сиру ТВ Олтерм 17 %, загальною вартістю 181, 31 грн., банку салату олів`є, вартістю 46,97 грн., а всього на загальну суму 710,48 грн. Поклавши вищевказаний товар до рюкзаку, не розрахувавшись, направилася до виходу з магазину, однак була затримана охоронцями.

Тобто, ОСОБА_6 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, з кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), що визнані судом доведеними, та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, просить скасувати вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 11.06.2021 щодо останньої в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі, зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а у решті вирок залишити без змін.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 стверджує, що місцевий суд в оскаржуваному вироку незаконно звільнив обвинувачену від відбування призначеного покарання з умовою не вчинення нею протягом визначеного судом іспитового строку виключно злочинів, тоді як у ч. 3 ст. 75 КК України законодавцем застосоване поняття кримінальне правопорушення, яке є ширшим за злочин, оскільки включає в себе також і кримінальні проступки, а тому, на переконання прокурора, внаслідок такої помилки місцевого суду, становище обвинуваченої було незаконно покращено, бо за умови вчинення обвинуваченою під час іспитового строку нового кримінального проступку не матиме наслідком направлення винної для відбуття призначеного покарання та застосування положень ст. 71 КК України, тобто неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Потерпілий ТОВ Ашан Україна Гіпермаркет про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.
Неявка представника потерпілого в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора на часткову підтримку доводів апеляційної скарги прокурора щодо зміни резолютивної частини вироку з виключенням при застосуванні до обвинуваченої ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України посилання на умову не вчинення нею нового злочину, пояснення обвинуваченої, яка не заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченої ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому прокурором у суді апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, докази в якому, окрім показань обвинуваченої та даних про її особу в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і прокурор в апеляційній скарзі та прокурор в суді апеляційної інстанції, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, колегією суддів не перевіряються, на виконання приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 щодо незаконного звільнення судом першої інстанції обвинуваченої від відбуття призначеного їй покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з умовою не вчинення ОСОБА_6 протягом іспитового строку виключно злочинів, чим безґрунтовно, на переконання прокурора, покращено її становище, - колегія суддів дійшла таких висновків.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, - 29.02.2020, за яке їй і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на неї певних обов?язків, відповідно до ст. 76 КК України, правильність чого в апеляційній скарзі прокурором не оскаржується.

Закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, як визначено ч. 2 ст. 5 КК України.

На підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень за № 2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, внесені зміни до Кримінального кодексу України та введено поняття кримінальних правопорушень, за визначенням ст. 11 КК України в новій редакції, з їх класифікацією та поділом на кримінальні проступки та злочини, останні з різним ступенем тяжкості, за приписами ст. 12 КК України.
За вказаним Законом внесені зміни до статей/частин статей матеріального закону, що мали посилання на злочини з урахуванням вказаних змін щодо кримінальних правопорушень.

За системним аналізом редакцій статей Кримінального кодексу України, поняття кримінальних правопорушень, на переконання колегії суддів, є більш розширеним, ніж - визначення поняття злочинів, а тому застосування поняття кримінального правопорушення з 01.07.2020 може бути тільки у випадку пом?якшення кримінальної відповідальності або у разі іншим чином поліпшення становища особи, що має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, як регламентовано ст. 5 КК України.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за вчинення нею 29.02.2020 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 5, ч. 2 ст. 185 КК України, у виді 1 року позбавлення волі суд першої інстанції ухвалив звільнити обвинувачену від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї певні обов?язки, передбачені ст. 76 КК України, - що є правильним, бо умова звільнення від відбування покарання, що визначена ч. 3 ст. 75 КК України станом на 29.02.2020 у виді не вчинення нового злочину - є більш м?яка, ніж після 01.07.2020 у виді не вчинення кримінального правопорушення, з чим погодився і прокурором в апеляційній скарзі, у тому числі за наслідками, визначеними ч. 3 ст. 78 КК України в різних редакціях щодо призначення покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71, 72 цього Кодексу.

А тому, за підсумками, колегія суддів вважає правильним застосування судом першої інстанції до ОСОБА_6 умови її звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України в редакції закону станом на 29.02.2020, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов?язки, а тому апеляційна скарга заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Приймаючи рішення за апеляційною скаргою прокурора, колегія суддів, на виконання вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, вважає необхідним вийти за межі апеляційних вимог прокурора.

Так, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30.06.2021 виправлена описка та ухвалено вважати у другому абзаці резолютивної частини вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 11.06.2021, яким ОСОБА_6 було визнано винною та засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом 1 року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов?язки, вважати вірним - не вчинить нового правопорушення.

Проте, виправлення описки у змісті положень ст. 379 КПК України, має на меті усунути неточності щодо встановлених фактичних обставин провадження чи арифметичної помилки, які є очевидними, як-то: дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо, і не може змінювати зміст судового рішення.

Оскільки суд першої інстанції ухвалою про виправлення описки фактично змінив вирок суду, що є неприпустимим за застосуванням норм процесуального права, що до того ж не відповідає правильності застосування в даному конкретному випадку і кримінального закону, - колегія суддів дійшла висновку у порядку ст. 404 КПК України про необхідність скасування ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 30.06.2021 про виправлення описки у вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 11.06.2021 стосовно ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 30.06.2021 про виправлення описки у вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року.

Вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року у кримінальному провадженні № 120 201 000 100 017 56 від 01 березня 2020 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3