Провадження 1кп-932/358/22
УХВАЛА
Іменем України
24 жовтня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001773, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васлуй Румунії, громадянина Румунії, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк два місяці, без права внесення застави, з тих підстав, що ризики, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу не перестали існувати та не зменшилися, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, він раніше неодноразово судимий, не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, з огляду на його особистість та обставини справи продовжують існувати ризики, що ОСОБА_5 зможе переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу вважав недоцільним, зважаючи на його особистість та стадію процесу.
Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 і просив змінити запобіжний захід на домашній арешт з тих підстав, що прокурором не надані докази в підтвердження зазначених ним ризиків, а обвинувачений не покидав місце злочину та не ухилявся від органів досудового розслідування і суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від висловлення своєї позиції.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят днів, а у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відмовити, виходячи з наступного.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 09.09.2022 року продовжений на строк шістдесят днів, тобто до 07.11.2022 року включно. Справа по суті не розглянута, по справі призначено проведення комплексної судової медичної криміналістичної експертизи.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, він раніше судимий, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та утриманців, не має реєстрації на території України, проживав за адресою мешкання своєї цивільної дружини ОСОБА_7 , яка є свідком обвинувачення і іншого місця проживання не мав, а також з урахуванням стадії процесу, коли вирішується питання щодо надання додаткових доказів, а саме висновку комплексної судової медичної криміналістичної експертизи, реально існують обґрунтовані ризики, що він буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Також, суд враховує характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Твердження сторони захисту, що не існує ризиків того, що обвинувачений буде переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він залишався на місці злочину, від органів досудового розслідування не укривався, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту, так як вищезазначені доводи з урахуванням стадії процесу, тяжкості та обставин кримінального правопорушення, суворості покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його у вчиненні інкримінованого йому злочину винним, особистості обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків та бездоганної у суспільстві репутації не свідчать про наявність у обвинуваченого перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_5 , а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, особистість обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків та бездоганної репутації у суспільстві, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Також суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави, як альтернативного запобіжного заходу, з врахуванням обставин інкримінованого йому злочину, яке спричинило смерть потерпілого.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до розгляду справи по суті на строк шістдесят діб, тобто до 22 грудня 2022 року.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя
Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1