Справа № 466/2028/22
Провадження № 1-в/466/154/22
У Х В А Л А

27 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
представника ЛВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, уродженця смт.Голованівськ Кіровоградської області,, проживаючого АДРЕСА_1 , -
про умовнодострокове звільнення від відбування покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.10.2018 року, -
в с т а н о в и в:

04.04.2022 року засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.10.2018 року.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив його клопотання задовольнити, та застосувати до нього ст.81 КК України.
Представник ЛВК № 30 в судовому засіданні подала письмову характеристику на засудженого ОСОБА_5 , довідку про стягнення та заохочення, копію вироку. Проти задоволення клопотання заперечила.
В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого, мотивуючи тим, що згідно вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.10.2018 року ОСОБА_5 повинен відшкодувати 6421,08 грн. в дохід держави. Шкода не відшкодована. Крім цього, ОСОБА_5 адміністрацією установи заохочувався двічі, востаннє 09.10.2020р. Допустив порушення вимог режиму за що двічі на нього було накладено стягнення 05.12.2019р. та 11.03.2021 року. Даний факт свідчить, що засуджений не довів свого вправлення.
Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши клопотання та матеріали справи, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.
Згідно ст.81 КК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно достроковому звільненню підлягають засуджені після відбуття не менше 2/3строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Воно може мати місце лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
ОСОБА_5 засуджений 05.10.2018 року Дубенський міськрайонним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.05.2020 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання за вищевказаним вироком строк перебування у попередньому ув`язненні в період з 05 жовтня 2018 року по 06 листопада 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок терміну покарання: 05.12.2018 року.
Кінець терміну покарання: 04.01.2023 року.
ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання 24.07.2021р.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 за час відбування покарання заохочувався двічі 09.04.2019р. та 09.10.2020р. Крім того, він допустив два порушення вимог режиму відбування покарання, за що на нього було накладено стягнення у виді суворої догани 05.12.2019р. та 11.03.2021 року. У 2021 та 2022р. засуджений заохочень не отримував.
Згідно характеристики засуджений на заходи виховного та індивідуально-профілактичного характеру реагує погано, не завжди робить вірні висновки, на завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи.
12.08.2021р. адміністративною комісією установи йому відмовлено у застосування пільги, передбаченої ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.
З цього часу жодних свідчень виправлення засудженого немає.
Наявність у засудженого двох заохочень у 2019р. та 2020р. не є достатнім для висновку про реальне виправлення засудженого, яким є процес позитивних змін, що відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відбуття засудженим відповідної частини призначеного покарання, без чіткого переконання суду про виправлення засудженого, не може бути підставою для його безумовного умовнодострокового звільнення. Необхідним є доведення того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. А у даній справі цього суду не доведено.
За таких обставин у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовнодострокове звільнення від відбування покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.10.2018 року - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена у встановленому порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова семиденний строк з дня оголошення ухвали, засудженим з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 29.04.2022 року.

Суддя ОСОБА_6 -Шумська