Справа № 555/1595/22
Номер провадження 1-кс/555/226/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2022 р.

Слідчий суддя Березнівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне клопотання клопотання прокурора Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000111 від 23.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І.Обгрунтування клопотання
В обгрунтування вказаного клопотання прокурор покликається на те, що на даний час у кримінальному провадженні №0000111 від 23.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України проводиться досудове розслідування по факту, що 19.06.2022 ОСОБА_4 вирішила придбати крісло-кокон, рекламу про продаж яких вона помітила в оголошенні соціальної мережі «Фейсбук» на сторінці під ім`ям « ОСОБА_5 ». У вказаному профілі було зазначено, що всі деталі вона узгоджує по номеру мобільного телефону « НОМЕР_1 », через мобільний додаток «Вайбер». В ході спілкування із власницею вказаної сторінки ОСОБА_4 домовилася про купівлю крісла-кокона. З метою купівлі зазначеного крісла-кокона ОСОБА_4 за допомогою терміналу самообслуговування перерахувала грошові кошти в сумі 9400 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_2 («Ощадбанк»), належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , однак по даний час вказаного крісла-кокона не отримала та грошові кошти їй повернуті не були.

Під час проведення досудового розслідування 12.10.2022 за заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , про добровільне надання працівникам поліції для проведення огляду та вилучення мобільного телефону, було вилучено мобільний телефон марки «Redmi» моделі M2006C3MN6 та поміщено до сейф пакету НПУ ГСУ № 42751124.

Постановою дізнавача СД відділення поліції № 4 ОСОБА_8 від 13 жовтня 2022 року вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi» моделі M2006C3MN6 відповідно до вимог ст.100 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000111 (ЄРДР від 23.06.2022) за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Із врахуванням, вказаних обставин, мобільний телефон марки «Redmi» моделі M2006C3MN6 являється речовим доказом, як матеріальний об`єкт, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, та можє бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження підлягає арешту, для запобігання можливості його приховування, знищення, використання, передачі чи відчуження.

ІІ.Позиції учасників судового розгляду
Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення був сповіщений належним чином.

Володілець майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце його проведення була сповіщений належним чином ( рапорт дізнавача СД відділення поліції № 4 ОСОБА_8 ).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя вважає за можливе проводити судовий розгляд даного клопотання у відсутності учасників кримінального провадження.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводилося.

ІІІ.Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000111 від 23.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України по факту вчинення шахрайських дій щодо ОСОБА_4 .

Як вбачається із заяви ОСОБА_7 особа добровільно надала працівникам поліції для проведення огляду та вилучення свій мобільний телефон Xiaomi Redmi.

Вказаний мобільний телефон відповідно до постанови дізнавача від 13.10.2022 року визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження №0000111 від 23.06.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За приписами ч.5 ст.171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Зазначені строки звернення до суду прокурором дотримано.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до норм ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 статті 173 КПК України визначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права..

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Слідчий суддя за результатами дослідження матеріалів клопотання приходить до переконання, що є підстави вважати, що виявлений та вилучений у ОСОБА_7 мобільний телефон відповідає критеріям ст.98 КПК України, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що він можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, вказане майно могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою недопущення знищення чи зміни такого, клопотання слід задоволити та накласти арешт.

Також за встановлених слідчим суддею обставин накладення арешту на вилучене у ОСОБА_7 майно, тобто втручання у здійснення останньою права власності щодо такого майна відповідає критерію законності, переслідує «суспільний», «публічний» інтерес, і такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) буде пропорційним визначеним цілям.

Згідно із ч.11 ст.170 КПК України слідчий суддя встановлює заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаними майном до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст.170,171,173 КПК україни, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно речовий доказ у кримінальному провадженні №0000111 від 23.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, - мобільний телефон марки «Redmi» моделі M2006C3MN6, володільцем якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , встановивши заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти вищевказаними майном до скасування арешту у встановленому законом порядку. Роз`яснити, що відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали невідкладно надіслати слідчому, прокурору та володілцю майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1