Справа № 202/5876/21
Провадження № 1-кп/202/144/2022
УХВАЛА

28 вересня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000427 від 30 липня 2021 рокуза обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000427 від 30 липня 2021 рокувідносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 серпня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 03 жовтня 2022 року включно.

Судом на підставі ч.3 ст.331 КПК України поставлене питання про доцільність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, заявила клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб. В обґрунтування клопотання зазначила, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів. Крім того у клопотанні зазначає, що обвинувачені не мають офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність законного достатнього джерела доходу, який здатен забезпечити їх рівень життя, в результаті чого є всі підстави вважати, що обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно свого підзахисного просив відмовити, зазначивши, що прокурором не були доведені ризики на які вона посилається у своєму клопотанні, а всі перелічені ризики мають характер припущень. Також зазначив, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою у повній мірі забезпечить нівелювання ризиків на які у своєму клопотанні посилається прокурор.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу просив відмовити, обравши обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. В обґрунтування заперечень зазначив, що формально перелічені прокурором ризики, які стали підставою для обрання та подальшого продовження відносно обвинувачених найжорстокішого запобіжного заходу зі спливом часу значно зменшились. При цьому прокурором не було доведено, що інші менш сурові запобіжні заходи не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених. Також зазначив, що його підзахисний у розшуку не перебував, на свідків та потерпілого не тиснув та тиснути не збирається, має задовільний стан здоров`я.

Обвинувачені позицію своїх захисників підтримали.

Суд, вислухавши думки учасників судового засідання приходить до наступного висновку.

Мотивуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, прокурор зазначає, що ризики того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, не змінилися.

Суд вважає доведеними продовження існування ризиків передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на наступне.

Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переховуватись від суду існує, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання останніх винуватими у інкримінованому злочині, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть переховуватися від суду.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення також продовжує існувати, оскільки обвинувачені не мають офіційного джерела доходів та сталого заробітку або навчання, міцних соціальних зв`язків, у тому числі відсутня інформація про наявність у обвинувачених родини та утриманців.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України у судовому засіданні прокурором доведений не був, оскільки потерпілий та майже всі свідки по кримінальному провадженню були допитані. Допит останнього свідка не здійснюється у зв`язку із неможливістю сторони обвинувачення забезпечити його явку у судове засідання. Місце перебування останнього свідка не відомо, що нівелює наявність ризику тиску на свідка.

Разом із цим, наявність доведених прокурором ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України дають суду підстави вважати, що на даній стадії судового розгляду, інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України крім тримання під вартою, не можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України та забезпечити їх належну поведінку.

Аналізуючи наведене, з метою захисту суспільного інтересу, з урахуванням обставин справи та осіб обвинувачених, суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні

Керуючись ст.ст.178,197,331,372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 26 листопада 2022 року включно.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб, тобто до 26 листопада 2022 року включно.

Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1