Справа№751/360/22
Провадження №1-кп/751/131/22
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2022 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001802 від 13.06.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, має неповну загальну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на його утриманні не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.06.2021 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Ріпки, Чернігівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, має неповну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на його утриманні не має, без постійного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 27.01.2021 Чернігівським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у вигляді 4 місяців арешту;

- 22.03.2021 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 297, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 місяців арешту; звільнений по відбуттю покарання 26.05.2021,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника сектора ювенальної провенції ОСОБА_8

В с т а н о в и в:

У період часу з 18 год 00 хв 12.06.2021 до 08 год 40 хв 13.06.2021, ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи біля кіоску № 6, який розташований по вулиці Ремісничій, буд. 48-а у м. Чернігові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, шляхом зламу викруткою захисного ролету проникли до кіоску №6, звідки таємно викрали мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-e 1080» в корпусі чорно-червоного кольору вартістю 176 грн 67 коп, мобільний телефон марки «Iphone» моделі «5 S» 16 Gb у металевому корпусі золотого кольору вартістю 1 291 грн 05 коп, мобільний телефон марки «Sony Xperia» моделі «Z3 D6603 Copper» 16 Gb у корпусі чорного кольору вартістю 1 487 грн 50 коп, мобільний телефон марки «LG» моделі «L70 DuaІD325 Black» 8 Gb у корпусі чорного кольору вартістю 765 грн 00 коп, мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 4А» 16 Gb у корпусі білого кольору вартістю 1 288 грн 67 коп, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «225 Dual Sim» у корпусі жовтого кольору вартістю 400 грн, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6120» у корпусі чорного кольору вартістю 300 грн, мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Т320» у корпусі чорного кольору вартістю 600 грн, а всього таємно викрали майна на загальну суму 6 308 грн 89 коп, що належать потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Показав, що вдень 12.06.2021 разом з ОСОБА_4 поїхали до потерпілого ОСОБА_10 , який був знайомим ОСОБА_4 , на АДРЕСА_4 , щоб відремонтувати телефон. У потерпілого в кіоску ОСОБА_4 побачив телефон, який був у нього раніше. Вночі вирішили пограбувати цей кіоск. ОСОБА_4 відкрив замок викруткою, він зайшов і забрав телефони, які вказані в обвинувальному акті. Деякі з них вони здали на запчастини, а решту продали. Отримані кошти витратили на власні потреби. Щиро розкаявся у скоєному, просив вибачення у потерпілого та просив суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. З вартістю та кількістю викраденого, які зазначені в обвинувальному акті, також погоджується. Показав, що приїхали до його знайомого ОСОБА_10 , щоб відремонтувати телефон і він побачив марку телефону, який йому сподобався, а тому вони вирішили його пограбувати. Вночі, за допомогою викрутки він зламав замок, ОСОБА_3 потрапив до кіоску і забрали телефони. У подальшому їх реалізували, а кошти витратили на власні потреби. Щиро розкаявся у скоєному, просив вибачення у потерпілого та просив суворо не карати.

Враховуючи повне визнання обвинуваченими своєї вини, та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинувачених та дослідивши характеризуючи матеріали суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Також суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за яким кваліфіковано дії обвинувачених, відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Суд не визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_3 як рецидив злочинів, оскільки рецидив є особливим видом повторності, натомість в даному випадку повторність є кваліфікуючою ознакою вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яка не може додатково враховуватись як обтяжуюча покарання, за даним кримінальним правопорушенням, обставина.

Будь-яких інших обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що із пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення слід виключити обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Суд, також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, на утриманні дітей не має, не працює, раніше судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, з місця проживання скарги не надходили, за місцем навчання характеризується посередньо. Крім того, судом враховуються умови життя та виховання обвинуваченого, вплив дорослих, рівень розвитку, його матеріальне становище, вік та стан здоров`я, досудова доповідь уповноваженого органу пробації, відповідно до якої орган пробації вважає, що його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого зокрема, його відношення до скоєного, суд дійшов висновку щодо можливості призначення покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та за правилами ст. 71 КК України.

Так, згідно з вимогами ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст.71, 72 цього Кодексу.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Обвинувачений ОСОБА_3 був раніше судимий вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.06.2021 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75 КК України, 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

У цьому провадженні, кримінальне правопорушення вчинив у період часу з 18 год 00 хв 12.06.2021 до 08 год 40 хв 13.06.2021, тобто в період іспитового строку.

Ці обставини безумовно свідчать про порушення ОСОБА_3 умов застосування ст.75 КК України. Отже, обвинувачений ОСОБА_3 належних висновків не зробив та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, а відтак не здатний надавати критичну оцінку своїм діям та не бажає змінювати свою поведінку і ставлення щодо дотримання вимог закону у суспільстві, що вказує на підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого. Зазначені обставини, в сукупності з іншими даними про обвинуваченого ОСОБА_3 свідчать про відсутність підстав для застосування положень ст.75, 104 КК України та ст.69 КК України.

Суд, також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, перебував під наглядом лікаря-психіатра, але з 25.04.2018 знятий з нагляду, 12.10.2020 звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра, 26.11.2020 звертався за медичною допомого до лікаря-нарколога з гострою інтоксикацією. Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченого, досудова доповідь уповноваженого органу пробації, відповідно до якої орган пробації вважає, що його виправлення без обмеження або позбавлення волі неможливе та становить високу небезпеку для суспільства.

Відповідно висновку судово-психіатричної експертизи №573 від 21.09.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення; за його психічним станом на теперішній час, застосування примусових заходів медичного характеру не показане.

Висновком судово-психіатричної експертизи №574 від 21.09.2021 встановлено, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на теперішній час не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому відповідне протиалкогольне лікування йому не показане.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого зокрема, його відношення до скоєного, суд дійшов висновку щодо можливості призначення покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі, в межах мінімальної санкції ч.3 ст.185 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа визначених ст. 76 КК України.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, саме таке покарання є достатнє для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

До обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався. З огляду на належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

До обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

На час ухвалення вироку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 досяг повноліття. Таким чином, на день ухвалення судового рішення - 12.07.2022, ОСОБА_3 , будучи повнолітнім, особисто повинен нести майнову відповідальність.

За таких обставин, процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 1 372 грн 96 коп, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави в дольовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.06.2021, остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 686 (шістсот вісімдесят шість) грн 48 коп процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 686 (шістсот вісімдесят шість) грн 48 коп процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-e 1080» в корпусі чорно-червоного кольору, мобільний телефон «2ТЕ» моделі «t 320» чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «225 Dual Sim» в корпусі жовтого кольору, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6120 Classic» у металевому корпусі сріблясто чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 , залишити у його розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1