Справа № 761/5286/22
Провадження № 1-кс/761/3442/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2021 року у справі № 761/36649/21 (провадження №1-кс/761/20476/2021)в рамках кримінального провадження № 0003147, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 вересня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,
в с т а н о в и в:
15.02.2022 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2021 року у справі № 761/36649/21 (провадження №1-кс/761/20476/2021) в рамках кримінального провадження № 0003147, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 вересня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, в якому заявник просив суд скасувати арешт накладений на земельну ділянку №:91:188:0005, розміром 0,612 га., за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 22 у Шевченківському районі м. Києва (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В»), які на праві власності належать ОСОБА_6 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_5 (розмір частки 149/300, 37/300) у вигляді заборон користування, розпорядження та вчинення будь-яких будівельних дій .

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0003147, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 вересня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2021 року у справі № 761/36649/21 (провадження №1-кс/761/20476/2021) було накладено арешт на земельну ділянку №:91:188:0005, розміром 0,612 га., за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: АДРЕСА_1 (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В»), які на праві власності належать ОСОБА_6 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_5 (розмір частки 149/300, 37/300) у вигляді заборон користування, розпорядження та вчинення будь-яких будівельних дій . На думку заявника, арешт на вказане майно було накладено необґрунтовано та у його застосуванні відпала потреба. Так, заявник вказує, що слідчий суддя у зазначеній ухвалі не наклав арешт, а застосував лише окремі складові інституту арешту майна без накладення самого арешту. Заявник звертає увагу слідчого судді на те, що в мотивувальній частині ухвали слідчим суддею зазначено, що арешт на зазначене майно вже існував, будучи накладеним ухвалою слідчого судді №761/35286/21 від 05.10.2021, в рамках іншого кримінального провадження. В той же час, вказаний вище арешт було скасовано відповідною ухвалою від 20.01.2022 року. Заявник зазначає, що він не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, а арештоване майно не є а ні засобом, ні предметом, ні знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не набуте як наслідок його вчинення, не набуте злочинним шляхом. Також заявник посилається на те, що встановлення заборон щодо зазначеного у клопотанні майна перешкоджає законній господарській діяльності його власника, а органи досудового розслідування перейняли на себе функції органів державного архітектурно-будівельного нагляду та контролю.

Присутній у судовому засідання адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Присутній у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи, що арешт було накладено обґрунтовано та у його застосуванні потреба не відпала.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2021 року у справі № 761/36649/21 (провадження №1-кс/761/20476/2021) клопотання про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0004143, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2013 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 209 КК України, задоволено та накладено арешт, на земельну ділянку №:91:188:0005, розміром 0,612 га., за адресою: АДРЕСА_1 , та об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 22 у Шевченківському районі м. Києва (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В»), які на праві власності належать ОСОБА_6 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_5 (розмір частки 149/300, 37/300) у вигляді заборон користування, розпорядження та вчинення будь-яких будівельних дій .

При цьому, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на вказане майно була наявність розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зважаючи на надані учасниками кримінального провадження докази, беручи до уваги строк, що пройшов з моменту накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку про те, що на даний час у сторони обвинувачення відсутні аргументи, які б дозволяли обґрунтовано стверджувати про те, що арештоване майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що з моменту накладення арешту пройшло більше шести місяців, вказаний арешт має бути скасованим, а клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 задоволеним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2021 року у справі № 761/36649/21 (провадження №1-кс/761/20476/2021) в рамках кримінального провадження № 0003147, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 вересня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2021 року у справі № 761/36649/21 (провадження №1-кс/761/20476/2021) у рамках кримінального провадження № 0003147, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 вересня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, на земельну ділянку №:91:188:0005, розміром 0,612 га., за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 22 у Шевченківському районі м. Києва, та об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00, за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 22 у Шевченківському районі м. Києва (сарай літ. «Б», льох літ. «під. Б», гараж літ. «В»), які на праві власності належать ОСОБА_6 (розмір частки 19/50) та ОСОБА_5 (розмір частки 149/300, 37/300) у вигляді заборон користування, розпорядження та вчинення будь-яких будівельних дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 05 хвилин 30 травня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1