ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/684/22 Справа № 202/760/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000870 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Слов`янка Межівського району Дніпропетровської області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
підозрюваного ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2022 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 червня 2022 року включно.
Згідно з оскарженою ухвалою ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України
В обґрунтування рішення про продовження тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Зазначив, що враховані дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем військової служби за контрактом на посаді заступника командира мінометної батареї з морально-писхологічного забезпечення 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий, а також, що за місцем проходження служби ОСОБА_7 характеризується як такий, що порушує військову дисципліну.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування ризики переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, зберігаються, що свідчить про неможливість на даний час запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, без визначення застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову, якою застосувати стосовно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на відповідну практику Європейського суду з прав людини та стверджує, що ризики, визначені стороною обвинувачення є формальними, не підтверджені документально і ґрунтуються лише на припущеннях. Так ризик переховування обґрунтований виключно тяжкістю кримінального правопорушення, а також спростовується тим, що ОСОБА_7 добровільно з`явився до відділу поліції за першим викликом, де його затримали в порядку ст. 208 КПК України, тобто він не намагався переховуватись від слідчого.
Стосовно ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що після вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінальних правопорушень до часу подання апеляційної скарги пройшло більше трьох місяців і сторона обвинувачення мала всі можливості вилучити та здобути всі речові докази, що мають значення для кримінального провадження, при цьому сторона обвинувачення взагалі не конкретизувала про які саме докази може йти мова.
Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то сторона захисту зауважує, що прокурором не було надано жодних доказів з приводу того, що підозрюваний на когось із свідків здійснював тиск або осіб, що діють від його імені, тобто будь-хто з вказаних осіб до жодних правоохоронних органів з відповідними заявами не звертався.
Вважає необґрунтованим і ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який спростовується фактичними обставинами кримінального провадження, відповідно до яких ОСОБА_7 за першим викликом з`явився до органу досудового розслідування, де останнього було затримано в порядку ст. 208 КПК України, тобто жодним чином не ухилявся та не переховувався від органів досудового розслідування хоча мав таку реальну можливість.
В ході розгляду вказаного клопотання прокурор, на думку сторони захисту, не довів, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання ОСОБА_7 своїх обов`язків, оскільки на сьогоднішній день на території України оголошено воєнний стан у зв`язку з відбиттям збройної агресії з боку Російської Федерації. В свою чергу підозрюваний ОСОБА_7 має бойовий досвід, оскільки приймав участь у проведенні антитерористичної операції, а також операції об`єднаних сил на сході України з 2016 року, має бажання реалізувати своє право, передбачене ст. 65 Конституції України щодо захисту Вітчизни. На підставі чого, на думку сторони захисту достатнім буде застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який забезпечить виконання останнім своїх обов`язків як підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.
В скарзі захисник оскаржує обґрунтованість підозри ОСОБА_7 та стверджує, що підозра обґрунтовується виключно на підставі показань наданих свідком ОСОБА_11 , проте, враховуючи, що зазначені в повідомленні про підозру події відбувалися у нічний час, а у квартирі АДРЕСА_2 , було відсутнє освітлення, в сторони захисту виникають сумніви в достовірності показань, наданих свідком ОСОБА_11 , а отже і у наявності обґрунтованої підозри, що слідчим суддею не було враховано під час продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .
Позиції учасників судового провадження.
Захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 і з підстав, зазначених в скарзі, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилався на її безпідставність, а ухвалу слідчого судді вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді, не можуть бути визнані достатніми для скасування оскарженої ухвали з огляду на таке.
Щодо обґрунтованості підозри.
Згідно з наданими матеріалами ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вчиненого за обставин, викладених у повідомленні про підозру.
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).
Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які були предметом розгляду слідчим суддею та апеляційним судом під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 23 березня 2022 року. В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджуються матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання слідчого, зокрема:
- протоколом огляду трупа від 13.12.2021 року, в ході якого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, на узбіччі траси М-18, виявлено загорнутий в утеплювач та ковролін труп людини, з колото-різаними ранами;
- висновком судово-медичної експертизи трупа №537/Е від 14.12.2021 року, згідно якого, смерть ОСОБА_12 настала в результаті отримання проникаючих колото-різаних порань грудної клітини та живота з ушкодженнями легень, серця, печінки, які привели до гострої крововтрати. На трупі виявлені тілесні ушкодження, зокрема у вигляді 16 колото-різаних поранень, усі поранення могли виникнути від слощеного колюче-ріжучого предмету;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка надала покази про те, що перебуваючи у квартирі у м. Дніпро, з 11.12.2021 року на 12.12.2021 року, у нічний час, ОСОБА_7 ножем наніс удари ОСОБА_12 ;
- протоколами впізнання зі свідком ОСОБА_11 , вході якого остання впізнала ОСОБА_7 та інших осіб, які в ніч з 11.12.2021 року на 12.12.2021 року перебували на місці події;
- протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 , в ході якого остання відтворила механізм, яким ОСОБА_7 наносив удари Лучинському;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , яка надала покази про те, що з 11.12.2021 року на 12.12.2021 року в нічний час вона знаходилась у квартирі, між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 сталась бійка, після чого зранку вона дізналась, що у квартирі труп;
- протоколами впізнання зі свідком ОСОБА_13 , вході якого остання впізнала ОСОБА_7 та інших осіб, які в ніч з 11.12.2021 року на 12.12.2021 року перебували на місці події;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який надав покази про те, що він допомагав ОСОБА_7 вивезти труп ОСОБА_12 , який мав ножові поранення;
- протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_14 , в ході якого останній показав дії та обставини, які він та ОСОБА_7 здійснювали з метою приховування особливо тяжкого злочину, а також маршрут, яким останні на таксі рухались в місця де позбавлялись речей ОСОБА_12 , та місце де залишили труп ОСОБА_12 ;
- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого, зокрема, виявлено та вилучено вирізи шпалер зі слідами речовини бурого кольору, вирізи килима зі слідами речовини бурого кольору, ніж;
- протоколом затримання ОСОБА_7 , в ході обшуку особи якого виявлено та вилучено одяг зі слідами речовини бурого кольору;
- висновком судової імунологічної експертизи №22/5 від 28.01.2022 року, згідно якого на куртці флісовій, яка вилучена в ході обшуку особи підозрюваного ОСОБА_7 , встановлена наявність крові людини, яка має походження від потерпілого ОСОБА_12 ;
- висновком судової імунологічної експертизи №22/6 від 28.01.2022, згідно якого на вирізах з шпалер та килиму, які вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , встановлена наявність крові людини, яка має походження від потерпілого ОСОБА_12 ;
- висновком судової медико-криміналістичної експертизи №119-МК від 04.02.2022 року, згідно якого пошкодження на трупі потерпілого ОСОБА_12 могли бути заподіяні клинком ножа, вилученого в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.
Фактичні дані, які зафіксовані у викладених вище процесуальних документах дають підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 до причетності у вчиненні інкримінованого йому злочину, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними.
Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та викладених в ухвалі слідчого судді.
Твердження захисника про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і про безпідставність висновків слідчого судді в цій частині, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.
Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваному ОСОБА_7 інкримінується злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тому він розуміє тяжкість та строк покарання, яке йому може бути призначено в разі визнання винуватим, а також вагомість доказів обвинувачення проти нього, що може спонукати його до переховування від органу досудового розслідування.
Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Перевіряючи доведеність даного ризику, апеляційний суд враховує відомості про особу підозрюваного, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку не має, є військовослужбовцем військової служби за контрактом на посаді заступника командира мінометної батареї з морально-психологічного забезпечення 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 і за місцем проходження служби ОСОБА_7 характеризується як такий, що порушує військову дисципліну, враховує ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про недоведеність прокурором інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд не входить в їх обговорення, оскільки слідчий суддя встановив наявність тільки одного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу, слідчим суддею правильно встановлено, що органу досудового розслідування дійсно необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій для завершення досудового розслідування.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про неможливість на даний час запобігти вищенаведеному ризику, шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою без визначення застави, проте в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 червня 2022 року включно.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4