Справа № 761/1112/22
Провадження № 1-кс/761/1274/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 24.12.2021 про закриття кримінального провадження № 120 211 001 000 040 87,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою у якій просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження, винесену 24.12.2021 року слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві
ОСОБА_4 а обґрунтування скарги заявник зазначив, що за його заявою розпочате кримінальне провадження № 0004087 від 20.10.2021 року про вчинення щодо нього злочину, передбаченого ч.2 ст.172 КК України, а саме: повторного незаконного звільнення працівника у зв`язку з повідомленням ним як викривачем про вчинення іншою особою корупційного правопорушення.

У зв`язку зі спричиненням йому суттєвої майнової і моральної шкоди, грубого порушення його конституційного права на працю у відповідності до ст.55 КПК України він є потерпілим у даному кримінальному провадженні.

28.10.2021 року він звернувся до слідчого з клопотанням про проведення ряду слідчих дій, яке було проігнороване та у встановлений законом строк не розглянуто.

З метою захисту порушених прав він звернувся зі скаргою до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва, ухвалою якого від 22.11.2021 року його скаргу було задоволено, а слідчого зобов`язано розглянути подане ним клопотання.

Однак слідчим без проведення належного розслідування, без повного з`ясування усіх обставин справи 24.12.2021 року винесена постанова про закриття кримінального провадження, яку він отримав лише 11.01.2022 року.

Вказану постанову уважає незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам ст.110 КПК України, а відтак просить слідчого суддю скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

У судове засідання заявник не з`явився. Повідомив секретаря судового засідання про неможливість явки до суду та відсутності можливості направити відповідну заяву. Втім, висловив пропозицію про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий також не з`явився до суду, втім направив матеріали кримінального провадження, що надає можливість розглянути вказану скаргу у відсутності сторін, з огляду на їх належне повідомлення.

Дослідивши доводи, викладені у скарзі, матеріали кримінального провадження та безпосередньо оскаржувану постанову, слідчий суддя дійшов висновку, що вказана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

20.10.2021 року внесені дані до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004087 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва за заявою ОСОБА_3 про повторне незаконне звільнення із посади радника президента ДП «НАЕК «Енергоатом».

Із заяви про вчинення злочину вбачається, що ОСОБА_3 просив розпочате досудове розслідування за фактом потворного його незаконного звільнення, що на його думку свідчило про наявність складу злочину за ч.2 ст.172 КК України в діях посадових осіб ДП НАЕК «Енергоатом».

Обґрунтовуючи доводи заяви про вчинення злочину послався на те, що він має статус викривача, оскільки повідомив у НАБУ і органи Національної поліції про ймовірне вчинення корупційного правопорушення керівництвом ДП «НАЕК «Енергоатом», а відтак наказ про його звільнення від 25.01.2021 року був визнаний незаконним та скасований рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 08.07.2021 року.

Незважаючи на встановлені судом обставини щодо його статусу викривача, після поновлення на роботі він повторно був звільнений з займаної посади на підставі п.5 ст.41 КЗпП України, шляхом припинення посадових повноважень.

Посилаючись на те, що повторне звільнення відбулось з грубим порушенням ч.5 ст.64, ст. 53-4, ст.62 Закону України «Про запобігання корупції» та інших нормативних актів без надання згоди НАЗК, просив розпочати досудове розслідування відносно посадових осіб ДП «НАЕК «Енергоатом» про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172 КК України.

До вказаної заяви заявником додано копії наказів про звільнення, лист від НАЗК від 21.12.2020 та рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 20.08.2021 року, яке не набрало законної сили.

Постановою від 24.12.2021 року слідчим СВ Шевченківського управління поліції ГУНП у м.Києві ОСОБА_4 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0004087 від 20.10.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172 КК України закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що слідчий дійсно не проводив слідчих дій, а лише проаналізував зміст заяви про вчинення злочину та додані до неї документи, зробивши висновок про відсутність ознак кримінального правопорушення.

З таким висновком слідчого щодо відсутності складу кримінального правопорушення суд погоджується з наступних підстав.

Так диспозиція ч.2 ст.172 КК України передбачає настання кримінальної відповідальності за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним як викривачем про вчинення іншою особою корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції», а також інше грубе порушення законодавства про працю вчинені повторно.

Об`єктивна сторона злочину виражається у незаконному звільненні працівника з роботи; іншому грубому порушенні законодавства про працю.

Звільнення працівника з роботи вважається незаконним, якщо воно здійснене без законних підстав або з порушенням установленого порядку.

При цьому склад злочину, передбаченого ст.172 КК України, поряд із незаконним звільненням працівника з особистих мотивів утворює також його звільнення у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України від 7.04.2011 року № 3206-ІУ « Про засади запобігання та протидії корупції» іншою особою.

Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08.07.2021 року, на яке в обгрунтування своїх доводів посилається заявник, позов ОСОБА_3 до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати було задоволено.

Між тим, вказане рішення містить відмітку про те, що станом на 21.07.2021 року воно є таким, що не набрало законної сили.

В той же час Єдиний реєстр судових рішень містить постанову Київського апеляційного суду від 19.01.2022 року, якою рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08.07.2021 року скасоване. Постановлене нове, у відповідності до якого у задоволенні позову ОСОБА_3 до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати відмовлено.

Зазначеним рішенням встановлено, що 16.08.2017 наказом №738-к ОСОБА_3 переведено з 16.08.2017 року на посаду директора із запобігання і протидії корупції радника президента.
Наказом №92 від 25.01.2021 «Про застосування дисциплінарного стягнення» ОСОБА_3 було звільнено з посади директора із запобігання і протидії корупції радника президента з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків згідно з посадовою інструкцією, за п.3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.
Згідно з наказами від 17.09.2020 № 736 та від 30.09.2020 № 784 за порушення трудової дисципліни директору із запобігання і протидії корупції - раднику президента ОСОБА_3 були оголошені догани, тобто раніше до працівника застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.
В наказі зазначено, що, ураховуючи викладені факти, що свідчать про невиконання посадових обов`язків директором із запобігання і протидії корупції - радником президента ОСОБА_3 , керуючись пунктом 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, наказано: звільнити ОСОБА_3 , директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ДП «НАЕК «Енергоатом» з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків згідно з посадовою інструкцією, за п.3 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України 26.01.2021.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Однією з підстав позову позивачем зазначено те, що розірвання трудового договору відбулось без дотримання обов`язкової процедури, визначеної ст. 64 Закону України «Про запобігання корупції», п. 15.5 Антикорупційної програми і Статуту процедури щодо надання згоди на таке звільнення Національним агентством з питань запобігання корупції, а також за погодженням з уповноваженим органом управління Міністерством енергетики України.
Вказані доводи заявника були предметом ретельної перевірки суду під час розгляду справи по суті і також не знайшли свого підтвердження.
Як зазначено у вказаному рішенні позивач ( ОСОБА_3 ) не призначався на посаду уповноваженого відповідно до законодавства про працю керівником юридичної особи або її учасниками (засновниками).
Згідно з п. 15.5 Антикорупційної програми уповноважений може бути звільнений з посади достроково у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 64 Закону.
У пункті 2 частини 5 статті 64 Закону зазначено, що уповноважений може бути звільнений з посади достроково в разі розірванні трудового договору з ініціативи керівника юридичної особи або її засновників (учасників). Особа, яка працює на посаді уповноваженого в юридичній особі, зазначеній в частині другій статті 62 цього Закону, може бути звільнена за умови надання згоди Національним агентством.
Наказом НАЗК №408/20 від 15.09.2020 затверджено Порядок надання згоди Національним агентством з питань запобігання корупції на звільнення особи, відповідальної за реалізацію антикорупційної програми (чинний з 06.11.2020).
Цей Порядок визначає процедуру надання згоди НАЗК на розірвання трудового договору з особою, відповідальною за реалізацію антикорупційної програми (далі - Уповноважений), яка працює на відповідній посаді в юридичній особі, зазначеній у частині другій статті 62 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - юридична особа), з ініціативи керівника юридичної особи або її засновників (учасників).
Згода Національного агентства надається з метою з`ясування обставин, передбачених частинами першою і третьою статті 53-4 Закону України «Про запобігання корупції».
Для отримання згоди Національного агентства на звільнення особи з посади Уповноваженого керівник юридичної особи або її засновники (учасники) вносять у письмовій формі подання про надання згоди на розірвання трудового договору (далі - подання) до Національного агентства.
Відповідно до пункту 7.9 Статуту відповідача (ДП «НАЕК «Енергоатом») передбачено, що Керівник уповноваженого підрозділу (особа) з питань запобігання та протидії корупції (особа, відповідальна за реалізацію Антикорупційної програми юридичної особи) звільняється з посади президентом підприємства за погодженням з Уповноваженим органом управління та Національним агентством з питань запобігання корупції.
В п. 4 Порядку передбачено, що до подання додаються завізований керівником юридичної особи або її засновниками (учасниками) проект розпорядчого документа про звільнення Уповноваженого із зазначенням підстав розірвання трудового договору та засвідчені в установленому порядку копії, зокрема, розпорядчого документа про призначення на посаду Уповноваженого.
Втім такий розпорядчий документ про призначення ОСОБА_3 на посаду Уповноваженого, відповідального за виконання Антикорупційної програми відсутній.
Абзац 3 п.1.3 Антикорупційної програми передбачає, що в разі проведення організаційних змін в Компанії ця Антикорупційна програма застосовується з урахуванням організаційно-розпорядчих документів, що визначають назву та перерозподіл функцій та повноважень посадових осіб і структурних підрозділів Дирекції та ВП Компанії.
Відповідно до штатного розпису, затвердженого т.в.о. президента Компанії від 05.10.2020 № 798 «Про затвердження організаційної структури та штатного розпису ДП «НАЕК «Енергоатом», введена посада уповноваженого з антикорупційної діяльності.
Посада уповноваженого, на час прийняття ОСОБА_3 на посаду директора із запобігання і протидії корупції радника президента у штатному розписі ДП «НАЕК «Енергоатом», була відсутня.
Наказом Компанії від 22.01.2021 № 01-83-Н, особою відповідальною за реалізацію Антикорупційної програми в Компанії (Уповноважений) визначено Уповноваженого з атикорупційної діяльності, структурну одиницю, яка передбачена новою організаційною структурою і штатним розписом Компанії згідно з наказом Компанії від 05.10.2020 № 798.
Також судом встановлено, що на час звільнення ОСОБА_3 не виконував обов`язки особи, відповідальної за реалізацію Антикорупційної програми, а тому його звільнення з посади директора запобігання і протидії корупції радника президента, відповідно до п. 3 частини першої ст. 40 КЗпП, на підставі оскаржуваного Наказу не потребувало отримання згоди НАЗК та уповноваженого органу управління.
Згідно з приписом НАЗК від 03.03.2021 за № 23-07/13/21 встановлено, що всупереч ч. 1 ст. 53-4, п.2 ч.5 ст.64 Закону, наказом від 25.01.2021 №92 Уповноваженого незаконно звільнено без спрямування керівником ДП «НАЕК «Енергоатом» запиту до НАЗК щодо отримання згоди на звільнення позивача та без отримання відповідної згоди.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються про розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2021 року визнано протиправним та скасовано припис Національного агентства з питань запобігання корупції від 03.03.2021 №23-07/13/21про усунення порушень Закону України «Про запобігання корупції» та проведення службового розслідування.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2021 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 липня 2021 року залишено без змін.
При вирішенні спору Окружним адміністративним судом взято до уваги висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 року у справі № 816/1874/17 з моменту набуття особою статусу викривача, останній здобуває певний імунітет, суть якого розкрито в ч. 3 ст.53 Закону України «Про запобігання корупції».
Водночас такий імунітет не є абсолютним та має певні межі. В першу чергу повинен бути наявним зв`язок між негативним заходами впливу або загрозою їх застосування та повідомленням викривачем про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції».
Наступною обставиною, що свідчить про наявність у викривача імунітету, є те, що ним повинно бути повідомлено про порушення саме Закону України «Про запобігання корупції», а не іншого закону і саме тих вимог, які ним визначені, у тому числі, встановлені ним заборони і обмеження.
Ще одним обов`язковим елементом, за наявності якого особа отримує імунітет викривача, є застосування до нього, негативних заходів впливу, перелік яких не є вичерпним. Під негативним заходом впливу може розумітись також і позбавлення або обмеження певного права викривача в порівнянні з іншими працівниками. Наприклад, відмова йому в наданні відпустки в іншому місяці, ніж це передбачено графіком відпусток, в той час як іншим працівникам в такому праві відмовлено не було.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.07.2021 року встановлено, що спірний припис не містить належного обґрунтування причинно-наслідкового зв`язку між набуттям статусу викривача внаслідок здійснення відповідного повідомлення і протиправним застосуванням до нього негативних заходів або їх загрози з боку керівника або роботодавця. Відсутні докази того, що викривачем повідомлено про порушення саме Закону України «Про запобігання корупції», а не іншого закону і саме тих вимог, які ним визначені, у тому числі встановлені ним заборони і обмеження.
Про набуття статусу викривача ОСОБА_3 повідомив т.в.о. президента ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_5 листом від 24.09.2020, тобто наказ від 02.07.2020 № 514 «Про проведення службового розслідування», яким ОСОБА_3 відсторонено від здійснення повноважень, а також наказ від 17.09.2020 № 736 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким за порушення трудової дисципліни ОСОБА_3 оголошено догану, прийнято ще до того, як ОСОБА_3 набув такого статусу та повідомив про нього т.в.о. президента НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_6 .
Накази від 30.09.2020 № 784 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким ОСОБА_3 оголошено догану, та від 25.01.2021 №92 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким ОСОБА_3 звільнено з посади, прийнято вже після повідомлення про набуття статусу викривача, проте останні є, у тому числі, наслідком наказів, які прийняті до того, як ОСОБА_3 набув такого статусу та повідомив про нього.
Відсутність причинно-наслідкового зв`язку між повідомленням позивача і застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, свідчить про те, що ОСОБА_3 не здобув імунітет, передбачений ч. 3 ст.53 Закону України «Про запобігання корупції».
Отже судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_3 не є особою, на яку розповсюджується імунітет, передбачений ч.3 ст.53 Закону України «Про запобігання корупції».
Наказ від 17.09.2020 № 736 № «Про застосування дисциплінарного стягнення», згідно з яким за порушення трудової дисципліни, яке виявилося у неналежному виконанні посадових обов`язків, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, визнано незаконним і скасовано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 року.
В той же час постановою Київського апеляційного суду від 02.11.2021 рішення Шевченківського районного суду скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Отже у вказаних судових рішеннях встановлені обставини, які вказують на законність підстав для звільнення ОСОБА_3 та дотримання усіх відповідних процедур при його звільненні з займаної посади.
У відповідності до ч.2 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Таким чином доводи заявника про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172 КК України є безпідставними та спростовуються рішеннями судів різної юрисдикції, які набрали законної сили, під час розгляду яких були перевірені аналогічні доводи заявника, на які він посилається у своїй заяві про вчинення злочину у кримінальному провадженні № 0004087 від 20.10.2021 року

За таких обставин слідчий суддя доходить висновку, що вказана постанова загалом є законною та обґрунтованою. І хоча існують формальні обставини на які посилається заявник, такі як не проведення повного комплексу слідчих дій та не розгляд клопотання, втім вони суттєво не вплинуть на висновки про відсутність складу кримінального правопорушення, з огляду на ретельну перевірку усіх доводів заявника при розгляді його позовів про незаконне звільнення та незаконне застосування дисциплінарних стягнень.
А відтак в умовах воєнного стану в України, встановленого Указом Президента України « Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX слідчий суддя уважає, що захаращування правоохоронних органів формальною роботою є неприпустимим.
За таких обставин, слідчий суддя не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи наведене у задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст.9, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову
слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 24.12.2021 про закриття кримінального провадження № 120 211 001 000 040 87.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 25.04.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7