ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2533/22 Справа № 209/1955/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху

22 серпня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам статті 396 КПК України, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року відносно ОСОБА_3 , за ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 69 КК України призначено йому покарання в вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації належного йому на праві власності майна. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до ст. 76 КК України на час іспитового строку покладено на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Запобіжний захід ОСОБА_4 залишено у вигляді домашнього арешту до набрання вироком суду законної сили.

ОСОБА_3 визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання в вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 прийнято рахувати з моменту його затримання, тобто з 27 травня 2020 року. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з 27 травня 2020 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку день за день. Запобіжний захід ОСОБА_3 залишено у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 4215 гривень 41 копійок задоволено та стягнуто: з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 2107,71 грн., з ОСОБА_3 - в розмірі 2107,71 грн.

Вирішено питання щодо накладених арештів, речових доказів та щодо розподілу судових витрат на залучення експерта.

Не погодившись із таким вироком, обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.
Перевіривши подану апеляційну скаргу на її відповідність вимогам закону, вважаю, що така скарга не може бути розглянута судом апеляційної інстанції, оскільки вона не відповідає вимогам, зазначеним у ст. ст. 396, 407 КПК України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначається вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

- залишити ухвалу без змін;

- змінити ухвалу;

- скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

- скасувати ухвалу і закрити кримінальне провадження;

- скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що він констатує факт визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року та призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією належного йому на праві власності майна і не ставить питання щодо подальшого прийняття судом апеляційної інстанції рішення, у відповідності до ст. 407 КПК України, за результатом розгляду поданої скарги, яке б, на думку обвинуваченого, було б завершальним в даному кримінальному провадженні та відповідним вимогам закону України про кримінальну відповідальність.
Окрім цього, обвинуваченим було порушено вимоги п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в частині того, що зміст апеляційної скарги ОСОБА_3 не містить доводів того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року.
При цьому, суд апеляційної інстанції звернув увагу на посилання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо подачі доповнень до апеляційної скарги після ознайомлення його із матеріалами кримінального провадження, однак положеннями кримінального процесуального законодавства України, зокрема ст. 396 КПК України, чітко встановлені вимоги щодо змісту апеляційної скарги при її подачі.
Доповнення до апеляційної скарги хоча і можуть бути подані обвинуваченим ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті, проте від обов`язку викласти мотивувальну частину апеляційної скарги на стадії її подачі обвинуваченого це не звільняє.
Тож, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно надати апеляційну скаргу в новій редакції, в якій викласти вимоги щодо оскаржуваного вироку, сформульовані з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду апеляційної скарги (вище викладена в ухвалі ч. 1 ст. 407 КПК України), а також, викласти свої доводи, з яких обвинувачений вважає необґрунтованим та незаконним вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 К ПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі наведеного, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги обвинуваченого без руху, надавши йому строк для усунення вище вказаних недоліків. Водночас, суд вважає за необхідне, роз`яснити обвинуваченому, що у разі неусунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений ухвалою, скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Керуючись положеннями ст. ст. 396, 399, 407 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року відносно ОСОБА_3 , за ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 187 КК України залишити без руху.
Надати обвинуваченому ОСОБА_3 строк для усунення недоліків протягом п`яти днів, з моменту отримання ним копії даної ухвали.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надіслати апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її поставновлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду ОСОБА_2