Справа № 463/3977/22
Провадження № 1-кп/466/675/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкрит ому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця, перебуває в резерві Міністерства оборони України, не одруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, маючи військове звання старшого лейтенанта юстиції, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасового ухилення від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 01 листопада 2021 року не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин у військову частину НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд до моменту добровільної явки, а саме до 01 березня 2022 року до органу досудового розслідування - першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за адресою: м. Львів, вул. Максима Кривоноса, 6.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що з 01 червня 2020 року він проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . Через конфлікт з командиром і наявність в нього, ОСОБА_5 , заперечень і зауважень з приводу порядку проходження служби, 01 листопада 2021 року він дійсно не з`явився у вищевказану військову частину для проходження військової служби, став займатися своїми справами та прибув на військову службу в дану частину лише 01 березня 2022 року. Після прибуття у військову частину він дізнався, що відносно нього відкрите кримінальне провадження за ч.4 ст. 407 КК України. У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами, не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченим ОСОБА_5 , ні іншими учасниками судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю і об`єктивно доведена та його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч.4 ст. 407 КК України, оскільки своїми умисними діями він вчинив нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин у військову частину НОМЕР_1 , вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття у вчиненому та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч.4 ст. 407 КК України, та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування даного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1