Справа № 204/4383/22
Провадження № 1-кп/204/493/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2022 Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні у м. Дніпро за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 04 лютого 2021 року, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, офіційно непрацюючого, який має вищу освіту, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України

ВСТАНОВИВ:
23.01.2013 ОСОБА_3 , на підставі протоколу засідання районної комісії з питань приписки №4 поставлений на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний.
Згідно ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України с конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ст. З Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
На підставі ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
У відповідності до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: зокрема передбачено, що на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).
Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин.
Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами.
Строки проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу визначаються Указом Президента України. Такий указ публікується в засобах масової інформації не пізніш як за місяць до закінчення року, що передує року призову (призовів) громадян України на строкову військову службу, крім указу про призов (призови) громадян України на строкову військову службу в особливий період, який публікується не пізніш як за місяць до початку проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу.
Після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову:
- призовники, яким надійшла повістка відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці;
- у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України;
- призовники, які змінили місце проживання, зобов`язані в семиденний строк прибути до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за новим місцем проживання для взяття на військовий облік;
- керівники підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування та форм власності на вимогу територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки забезпечують своєчасне прибуття громадян призовного віку до призовних дільниць.
У разі неявки призовника без поважних причин за викликом відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на призовну комісію він несе відповідальність, установлену законом.
Поважними причинами неприбуття призовників до призовних дільниць у строк, установлений територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, які підтверджені відповідними документами, визнаються:
- перешкода стихійного характеру, хвороба призовника або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк;
- смерть його близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних бра га, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини.
Так, на виконання Указу Президента України №13/2020 від 16.01.2020 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України та строкову військову службу у 2020 році», 31.01.2020 військовозобов`язаний ОСОБА_3 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду та подальшого призову на строкову військову службу.
Далі, 05.03.2020 ОСОБА_3 , знаходячись в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшов медичний огляд військовозобов`язаного, та згідно протоколу засідання районної призовної комісії з питань призову №1 від 14.05.2020, ОСОБА_3 був визнаний придатним до проходження військової служби. У подальшому, 12.06.2021 ОСОБА_3 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де під розписку отримав повістку про необхідність явки 15.06.2020 об 11:05 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою подальшого направлення до проходження військової служби.
У подальшому, 15.06.2020 (більш точний час встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим), перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, у ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на ухилення від призову на строкову військову службу.
Реалізуючи свій умисел, військовозобов`язаний ОСОБА_3 , 15.06.2020, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст. 1,3,9,15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 та Указу Президента України №13/2020 від 16.01.2020 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України та строкову військову служб) у 2020 році», Постанови Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 року № 352 «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», маючи умисел на ухилення від призову на строкову військову службу, умисно, відповідно до рішення протоколу призовної комісії №1 від 14.05.2020 будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу, та будучи належним чином попереджений про необхідність та обов`язковість явки 15.06.2020 об 11:05 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за повісткою не з`явився, тим самим без поважних причин не прибув до призовного пункту, чим ухилився від призову на строкову військову службу.
До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані: письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого, є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно з ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст.335 КК України як умисні дії, що виразились в ухиленні від призову на строкову військову службу.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст.335 КК України у виді обмеження волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Разом з тим, суд, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , той факт, що він визнав свою винуватість, раніше не судимий, дійшов до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання та на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо протягом випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Витрати на проведення експертиз в кримінальному проваджені відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотань щодо його обрання від учасників процесу не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.269-370, 373, 374, 381-382, 394 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Згідно з довідкою Дніпропетровського НДЕКЦ МВС, витрати на проведення

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його отримання в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1