Справа № 352/2288/21
Провадження № 1-кп/352/115/22
У Х В А Л А
про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17 червня 2022 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

секретаря ОСОБА_7

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000207 від 01.09.2021 р., про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Отинія Коломийського району Івано-Франківської області, без постійного місця проживання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, а саме у вчиненні таємних викрадень чужого майна (крадіжок) за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаних із проникненням в інше приміщення.

Ухвалами слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.09.2021 р. до обох обвинувачених у рамках даного кримінального провадження застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05.11.2021 р. обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 03.01.2022 р. з визначенням розміру застави у 90800 грн., який продовжувався судом. Ухвалою суду від 21.04.2022 р. запобіжний захід продовжено до 21.06.2022 р. включно.

Прокурор подав суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 діб, яке підтримав у судовому засіданні, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення та доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на строк, що не може перевищувати двох місяців, починаючи із сьогоднішнього дня, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При цьому суд враховує, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд враховує вимоги п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики ЄСПЛ доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, як підстава для втручання у право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

З урахуванням того, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинуваченому інкриміновано вчинення двох крадіжок з інтервалом у десять днів, вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2022 р. ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст.185 КК України; враховуючи, що обвинуваченому інкриміновано вчинення тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років; з огляду на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику; з урахуванням того, що судовий розгляд кримінального провадження не завершено, суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Суд залишає розмір застави раніше визначеним у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ч. 3, 4 ст.331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» на строк два місяці, тобто до 17 серпня 2022 року включно.

Розмір застави залишити раніше визначеним у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0002265 ДКСУ м. Київ, , банк отримувача (МФО) 820172.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він буде проживати, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_8