Справа № 761/5304/22
Провадження № 1-кс/761/3459/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу ОСОБА_3 , подану в порядку ст.303 КПК України, у кримінальному провадженні №0002739, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2021, про скасування постанови слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання та у визнані потерпілим від 31.01.2022 та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , подану в порядку ст.303 КПК України, у кримінальному провадженні №0002739, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2021, про скасування постанови слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання та у визнані потерпілим від 31.01.2022 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування поданої скарги, заявник зазначив, що 20.01.2022 за вих. №КАВ-20/01-2022 до ДБР було скеровано клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме: допиту заявника як свідка; надання пам`ятки потерпілого та проведення психолого-спихіатричної експертизи.

Водночас уповноваженою особою ДБР відмовлено у задоволенні клопотань заявника та визанні заявника потерпілим, прийнявши відповідну постанову, що слугувало підставою для звернення до слідчого судді з даною скаргою.

У судове засідання заявник не з`явився, про час, дату та місце повідомлений належним чином, просив розгляд скарги проводити у його відсутність.

Слідчий ДБР у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, на адресу суду від ДБР, надійшов лист за підписом в.о. начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності ОСОБА_5 , в якому він зазначив, що заяви ОСОБА_3 направлені листами Державного бюро розслідувань до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки, особа, яка подала скаргу, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, а неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002739, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2021.

20.01.2022 за вих. №КАВ-20/01-2022 ОСОБА_3 до ДБР було скеровано клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме: допиту заявника як свідка; надання пам`ятки потерпілого та проведення психолого-спихіатричної експертизи.

Постановою слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 31.01.2022 відмовлено у задоволенні клопотання заявника про визнання потерпілим; клопотання про виконання процесуальної дії, як то допит свідка ОСОБА_6 - задоволено; в задоволенні клопотання про проведення експертизи та доручення працівникам ТУ ДБР у м.Миколаєві здійснити допит заявника - відмовлено.

Щодо підсудності даної скарги слідчий суддя відзначає, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244 КПК України), а тому з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, вірним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Отже, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи - Державного бюро розслідувань є м. Київ, вул. П.Мирного, 28. Разом з тим, встановлено, що за юридичною адресою місцезнаходження ДБР: м. Київ, вул. П.Мирного, 28, будь-яка діяльність не здійснюється. Відповідно до положень ст. 93 ЦПК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Згідно з даними, розміщеними на офіційному веб-сайті Державного бюро розслідувань (https://dbr.gov.ua/grafik-osobistogo-priyomu-gromadyan-kerivnictvom-derzhavnogo-byuro-rozsliduvan, https://dbr.gov.ua/dostup-do-publichnoi-informacii), центральний апарат ДБР, у склад якого входить і Головне слідче управління, знаходиться саме за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 15. Таким чином, місцезнаходженням центрального апарату Державного бюро розслідувань, в структуру якого входить і Головне слідче управлення, яким здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, є, вул. С. Петлюри, 15, у м. Києві, що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва, а відтак знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з матеріалів скарги, відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/62129/2-к від 10.12.2021 за заявою ОСОБА_3 від 23.10.2021 №10/КАВ-3 щодо можливих неправомірних дій слідчого ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 під час здійснення досуддового розслідування кримінального провадження №000037.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Відмовляючи у задоволенні клопотання заявника про визнання його потерпілим, слідчий зазначає про те, що відсутня будь-яка інформація щодо завдання ОСОБА_3 шкои, передбаченої ч.1 ст.55 КПК України безпосередньо діями слідчого у межах кримінального провадження №000037.

Водночас, слідчим не взято до уваги посилання заявника на те, що зазначена шкода може бути встановлена за результатом проведення психолого-психіатричної експертизи.

При цьому, слідчий відмовляє у задоволенні клопотання заявника про призначення такої експертизи, жодним чином не обгрунтовуючи у своїй постанові таку відмову. Також не наведено обгрунтування відмови у задоволенні клопотання про доручення працівниками ТУ ДБР у м.Миколаєві допиту заявника.

Так, слідчий обмежився лише констатуванням такої відмови без її обгрунтування.

З огляду на викладене, а також те, що відмова слідчого є істотним обмеженням процесуальних прав особи, наслідком яких може бути суттєве ускладнення відстоювання учасником своє позиції при проведенні судового розгляду кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови.

Положеннями ст. 307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування (в порядку ст. 303 КПК України) може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

При цьому, беручи до уваги положення вказаних норм, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі слід скасувати постанову слідчого, оскільки така є передчасною та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання.

Враховуючи встановлені під час розгляду скарги обставини, слідчий суддя вбачає наявність правових підстав для часткового задоволення скарги заявника, оскільки вимога про зобов`язання слідого вчинити безпосередньо певні процесуальні діє суперечить приписам ч.5 ст.40 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 221, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 , подану в порядку ст.303 КПК України, у кримінальному провадженні №0002739, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2021, про скасування постанови слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання та у визнані потерпілим від 31.01.2022 та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання та у визнані потерпілим від 31.01.2022.

Зобов`язати слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0002739, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2021, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 20.01.2022 вих №КАВ-20/01-2022 про визнання його потерпілим та проведення процесуальних дій.

У задоволенні іншої частини вимог скарги, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1