Справа №621/2073/19
Провадження №1-кп/621/20/22
УХВАЛА
Іменем України
05 серпня 2022 року м.Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000951 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який є фізичною особою підприємцем, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

За змістом обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000951 від 23.10.2014 ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 28.09.2014 близько 16 год. 00 хв., на території двору домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . у нього в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих, особистих неприязних відносин, виник умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень. В той же момент, реалізовуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , охопившись обома руками в області кисті лівої руки ОСОБА_6 різким рухом викрутив її по напрямку руху годинникової стрілки, спричинивши тим самим останньому, закриту травму лівого ліктьового суглобу, часткове ушкодження (розтягнення) сумково-зв`язкового апарату у вигляді розтягнення та розривів латеральної та медіальної колатеральних зв`язок, що по ступеню тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, шо спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що потерпілий ОСОБА_6 помер, а форма даного кримінального провадження є приватною і не допускає правонаступництва.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, суд дійшов наступного.

Відповідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до вимог ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 КК України.

Статтею 26 КПК України закріплений принцип диспозитивності кримінального процесу, згідно з яким кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Аналіз вищенаведених норм кримінального процесуального закону вказує, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення можливе лише за умови його підтримання потерпілим і прокурор в даному випадку виступає як представник держави, наділений функціями обвинувача в кримінальному провадженні. Відсутність волі потерпілого щодо притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності має наслідком припинення кримінального переслідування останнього.

Тому враховуючи, що дане провадження є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, яке може тривати лише за умови підтримання обвинувачення саме потерпілим, що є особистим немайновим правом потерпілого, яке не підлягає правонаступництву, оскільки нерозривно пов`язано з особою потерпілого, то смерть потерпілого в даному випадку виключає кримінальне переслідування обвинуваченого.

Отже, суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не вживалися.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Арешт не накладався.

У кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при закритті кримінального провадження суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження. Водночас у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право подати аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне залишити без розгляду заявлений цивільний позов.

На підставі викладеного, керуючись ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284, п. 1 ч. 1 ст.477 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0000951 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1