Справа №359/5198/21
Провадження №1-кп/359/233/2022
У Х В А Л А

19 травня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого колегії суддів: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні з використанням відеконференцзв`язку системи «EasyCon» кримінального провадження №0000166, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2021 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , та проживаючого в АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у скоєнні ними кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п. 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України,

питання доцільності подальшого утримання обвинувачених під вартою в порядку ст. 331 КПК України, та заявлені у цьому зв`язку клопотання сторін,

в с т а н о в и в :
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , щодо вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на стадії судового розгляду.
19.05.2022 року судом здійснювався розгляд лише клопотання про продовження дії запобіжних заходів обвинуваченим в порядку ст. 331 КПК України.
У судовому засіданні подане 19.05.2022 року письмове клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави, прокурор підтримав, зазначивши, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, на момент розгляду даного питання в суді не припинили існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити процесуальну поведінку ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , оскільки під тягарем покарання у виді довічного позбавлення волі, вони можуть уникнути суду та ухилитись від кримінальної відповідальності.
Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 щодо задоволення клопотання прокурора заперечили, зважаючи на ідентичність вимог та ризиків, що існували раніше, без їх доведення відповідними доказами. Крім того, оскільки в Україні введено воєнний стан у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, захисники зазначили, що обвинувачені мають можливість зі зброєю захищати територіальну цілісність та суверенітет України. У цьому зв`язку просили зміни обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Крім того, захист в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 зазначив про погіршення стану здоров`я останнього.
Обвинувачені підтримали позицію захисників та заперечували щодо подальшого утримання під вартою.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинувачених та захисників, дійшов до наступних висновків.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження (зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.
Додатково, суд враховує, що запобіжний захід не є мірою покарання, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення і покарання за нього, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, оскільки нормами КПК та відповідно практикою застосування Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це не визнається.
З урахуванням вимог ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність або відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, наявність/відсутність судимостей.

Обираючи відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинувачуваним, наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, вони можуть переховуватись від судового слідства, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні їм й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що для заміни обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжних заходів на інший більш м`який, ступень ризиків, які були встановлені судом, не змінилися, під впливом тяжкості покарання, яке загрожує останнім, вони можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Отже, відсутність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише сприятиме уникненню ними явки до суду під загрозою можливого покарання. З цього приводу, суд вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу може призвести до продовження ними здійснення злочинів, в тому числі проти життя та здоров`я особи.
Суд також враховує бажання обвинувачених виконати свій конституційний обов`язок щодо захисту державного суверенітету у зв`язку зі збройною агресією з боку російської федерації, однак звинувачення останніх у вчиненні умисного вбивства з обтяжуючими обставинами, не дає можливості задовольнити їх прохання та звільнити їх з під варти на особисте зобов`язання. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять відповідних доказів наявності у обвинувачених таких навичок та досвіду збройних конфліктів, які б надавали їм можливість брати участь в бойових діях в інтересах України.
Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим даний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обраний відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжні заходи з урахуванням їх тривалості станом на 19.05.2022 року не виходять за межі розумного строку, з урахуванням запровадженого воєнного стану, відповідають особі обвинувачених, характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, не надають можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинувачених від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.
Тому суд дійшов до переконання, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачуваним ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
З урахуванням заяви, оголошеної захисником в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне провести щодо останнього відповідне медичне обстеження.

На підставі наведеного та керуючись ст. 31, 35, 177-194, 290, 291, 314, 315, 376, п. 20-5 Перехідних положень КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб без визначення розміру застави, та утримувати останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить до 24.00 год. 18.07.2022 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб без визначення розміру застави, та утримувати останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить до 24.00 год. 18.07.2022 року.

Зобов`язати посадових осіб адміністрації Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України вжити заходів медичного забезпечення та обстеження, надати кваліфіковану медичну допомогу ОСОБА_6 (у зв`язку з отриманими травмами в наслідок дорожньо-транспортної пригоди), в тому числі дозволити конвоювання останнього до закладів Міністерства охорони здоров`я України в м. Києві відповідно профілю виявленого захворювання (лікування), та повідомити суд про вижиті заходи до 30.05.2022 року.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурорів групи прокурорів в даному кримінальному провадженні.

Ухвала суду про продовження обвинуваченим дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту проголошення ухвали суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 24.05.2021 року.

Головуючий : ОСОБА_1