Провадження № 1-кп/557/118/2022
Справа № 557/1215/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2022 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
секретар судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 12 вересня 2022 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Привілля Луганської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , тимчасово проживає у АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодружений, українець, громадянин України, раніше судимий: 14.05.2015 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування вказаного покарання з іспитовим строком 2 роки; 29.09.2016 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 до 5 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 07.10.2020 відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Полтави умовно-достроково строком на 1 рік 7 місяців 12 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше засуджений вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 14.05.2015 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування вказаного покарання з іспитовим строком 2 роки, вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 29.09.2016 за ч. 2 ст. 185 до 5 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 07.10.2020 відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Полтави умовно-достроково строком на 1 рік 7 місяців 12 днів, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи не зняті та не погашені судимості у встановленому законом порядку, знову вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності.

Так, повторно, 10 вересня 2022 року, близько 20 год., маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, а також діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ та від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), перебуваючи у кімнаті № 7 гуртожитку для переміщених осіб по АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю інших жителів кімнати таємно викрав з барсетки ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 5500 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на цю суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 визнав повністю, у скоєному розкаявся, підтвердив обставини скоєння ним злочину, які викладені в обвинувальному акті, та дав показання стосовно обставин скоєння ним кримінальних правопорушень, - час, місце, спосіб, мета скоєння кримінального правопорушення.

Зокрема, показав, що того дня, дати і часу не пам`ятає, прийшов у кімнату, де проживав спільно з потерпілим, взяв його барсетку, вийняв звідти гроші в сумі 5500 грн, загорнуті в поліетиленовий пакет, і забрав собі. В подальшому, після того, як за викликом потерпілого приїхала поліція, він віддав приблизно половину. Решту грошей він витратив на власні потреби. З потерпілим вони домовилися, що гроші поверне пізніше.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий показав суду, що обвинувачений у вересні 2022 року украв у нього кошти в сумі 5500 грн, які належали його батькові, з барсетки, яка перебувала у кімнаті, де він жив. В той же день обвинувачений відшкодував йому 2500 грн.

Оскільки учасники кримінального провадження не оспорювали обставин справи суд за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів по справі, а обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України та дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст обставин даного кримінального правопорушення. Свою позицію висловлюють добровільно.

Судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого, суд оцінює як правдиві, оскільки в цілому вони узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході судового розгляду достовірно встановлено, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, і суд кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України;

Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо, не працює, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, судимий.

Обвинувачений розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю правопорушень, що, суд визнає, як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину повторно і рецидив злочинів.

За таких обставин суд вважає, що покарання ОСОБА_3 повинно бути визначено у виді позбавленння волі за ч. 4 ст. 185 КК України. Однак, оскільки на думку суду виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України і звільнити його від покарання з випробуванням на максимальний визначений законом строк. Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Судом враховано думку обвинуваченого, який просив призначити таке покарання і зобов`язався його виконати, та потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має.

Цивільний позов у справі відсутній, судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 не обиралась.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю у три роки, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового кримінального правопорушення.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після вступу вироку в законну силу речові докази у кримінальному провадженні грошові кошти в сумі 2609,50 грн., передані власникові ОСОБА_4 - залишити в розпорядженні власника, звільнивши його від обов`язків за зберігальною розпискою.
Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1