Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
смт. Романів 26 квітня 2022 року
Романівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , під час підготовчого провадження у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого
вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 17.06.2015 року за частинами 2, 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) із застосуванням положень статті 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 31.08.2017 року за частиною 2 статті 186 КК України із застосуванням положень статті 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі,

вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29.11.2018 року за частиною 2 статті 186 КК України із застосуванням положень статті 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185 та статтею 395 КК України, -

встановив:

В провадженні суду перебувають обвинувальні акти по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185 та статтею 395 КК України.

Справа підсудна Романівському районному суду і підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово. Обвинувальні акти відповідають вимогам закону. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) немає. Учасники провадження не заперечували щодо призначення справи до розгляду.

До початку підготовчого засідання потерпілим ОСОБА_6 направлено до суду цивільний позов і останній просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну шкоду.

За змістом статей 61, 62 КПК України з моменту подання потерпілим позовної заяви до суду у нього виникають права та обов`язки цивільного позивача, у обвинуваченого, відповідно, права та обов`язки цивільного відповідача.

Окрім того, в ході судового провадження прокурором заявлено клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Зокрема, даний запобіжний захід прокурор вважає за необхідне продовжити з метою запобігання вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, спробам останнього переховуватися від суду та впливати на потерпілих і свідків.

Обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, оскільки на даний час відсутні передбачені статтею 177 КПК України ризики і відпала необхідність у застосуванні до нього такого виняткового запобіжного заходу. Обвинувачений вказав, що визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, потерпілих не знає, будь якого впливу на них не чинив і чинити не буде. Також обвинувачений вказав, що перебуваючи не у місцях позбавлення волі матиме змогу продовжити лікування.

Суд, заслухавши клопотання про продовження запобіжного заходу та клопотання про зміну запобіжного заходу, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у Кримінальному проваджені, а також, і у відповідності з частиною 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовження строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Відповідно до ухвали Романівського районного суду від 28 лютого 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 дію обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено по 28 квітня 2022 року включно.

ОСОБА_4 є раніше судимою особою, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких умисних злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Обвинувачений не має постійного джерела доходів та місця роботи, має слабкі соціальні зв`язки, має постійне місце реєстрації та проживання, не одружений.

Існування ризиків вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень та переховування від суду підтверджується тією обставиною, що стороною обвинувачення останній обвинувачується у вчиненні повторно ряду правопорушень щодо власності, що передбачає можливість призначення йому покарання, пов`язаного із позбавленням волі.

Разом з тим, існування ризику впливу з боку обвинуваченого на потерпілих та свідків не знайшло свого підтвердження, в ході досудового розслідування такі факти не допускалися обвинуваченим, згідно обвинувальних актів визнання вини та сприяння розкриттю правопорушень є обставинами, що пом`якшують його покарання.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до переконання про можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до пункту 3 статті 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

З рішень ЄСПЛ слідує, що зі спливом певного часу саме тільки подальше існування обґрунтованої підозри не може виправдовувати позбавлення волі (справи "Яблонський проти Польщі", від 21.12.2000 року та "L.A. проти Франції"). Підстави для продовження строку тримання під вартою мають бути чітко сформовані в рішеннях національних судів (справа "Іловецький проти Польщі" від 04.10.2001 року).

Судом враховується, що самого по собі тяжкого обвинувачення не достатньо для продовження тримання під вартою особи, а ризики, які були вагомими на час обрання запобіжного заходу і при його продовженні на даний час безперечно зменшилися. Зокрема не підтверджується можливість впливу обвинуваченого на свідків та потерпілих.

За таких обставин суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого буде межувати зі свавіллям, а тому відносно обвинуваченого може бути змінено на більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить нівелювання ризиків.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність зміни обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням на нього обов`язків, визначених частиною 5 статті 194 КПК України, що в свою чергу забезпечить належну поведінку обвинуваченого на час розгляду справи в суді.

З змістом частини 5 статті 202 КПК України, у разі постановлення судом ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Керуючись статтями 7, 9, 61, 62, 128, 177, 178, 181, 194, 314, 315-316, 331, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувальних актів по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні 4 травня 2022 року о 14 год. 00 хв. в залі судових засідань в приміщенні Романівського районного суду Житомирської області за адресою смт. Романів Житомирської області, вул. Небесної Сотні 86/10.

Прийняти до розгляду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 поданий потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Визнати потерпілого ОСОБА_6 - цивільним позивачем. Визнати обвинуваченого ОСОБА_4 - цивільним відповідачем.

В судове засідання викликати: прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілих.

Клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання строком на 60 діб, тобто до 24.06.2022 включно, та покласти на нього наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

- прибувати за кожним викликом суду;

- повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт направити до Відділення поліції № 5 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області для виконання вимог частини 4 статті 181 КПК України та до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань № 8» для звільнення обвинуваченого з-під варти.

Ухвала суду про зміну запобіжного заходу як така, що постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий ОСОБА_1