Справа № 157/1174/20 Провадження №11-кп/802/175/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КУпАП Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В
За змістом обвинувального акту ОСОБА_8 ставиться у провину вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ст. 126-1 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 подав до суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим та відшкодуванням завданої шкоди.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року зазначене клопотання задоволено.

Обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілим.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор оскаржує його з мотивів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що місцевим судом не враховано, що однією з умов звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину. Тоді як обвинувачений вчинив два окремих кримінальних правопорушення, які не мають ознак ідеальної сукупності, а тому застосування вимог ст. 46 КК України, є неприпустимим. Просить ухвалу суду від 21 жовтня 2021 року скасувати. Призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі та просила скасувати оскаржуване судове рішення і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є підставною та підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Тоді як сам порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Вимогами ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, яка раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.

Положеннями ст. 33 КК України визначено, що сукупністю кримінальних правопорушень є вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне із яких її засуджено не було. Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше кримінальних правопорушення. При сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті особливої частини Кримінального кодексу України.

Апеляційний суд погоджується із доводами прокурора, що при звільненні ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, зазначених вище вимог кримінального закону враховано не було, так як останній обвинувачується у вчиненні двох окремих кримінальних правопорушень, які мають ознаки реальної сукупності, а тому застосування вимог ст. 46 КК України, у означеному випадку, є неприпустимим.

Через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового судового розгляду даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуюччий

Судді: