Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2049/22
Номер провадження: 1-кп/511/182/22

12.10.2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_10 ,

перекладача - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, по кримінальному провадженню № 0000479, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.07.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь Республіки Молдова, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, українець, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 304 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Нові Аніани Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30 вересня 2022 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Одеської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000479, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України та ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою суду від 30 вересня 2022 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із триманням останнього в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, строком на 60 днів. У разі задоволення клопотання та визначення суми застави просить, на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити розмір застави у розмірі 700 (сімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, уразі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає підозрюваний, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити спілкуватися з іншими підозрюваними, свідками та учасниками кримінального провадження; носити електронний засіб контролю.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що підзахисний раніше не судимий та має міцні соціальні звязки, жодного разу покладені на нього слідчими суддями обов`язки не порушував, ризики, на які посилається сторона обвинувачення, не доведені, та просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у виді застави в межах, передбачених ст.182 КПК України, врахувавши, що його підзахисним вже внесена застава у розмірі 49 620 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, інших учасників кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер таких кримінальних правопорушень, направлений на посягання на встановлений порядок перетинання державного кордону, на безпеку державного кордону, а також таку ознаку як корисливий мотив, та його роль у вчиненні злочинів в пред`явленому обвинуваченні, проживання обвинуваченого у прикордонній смузі з Республікою Молдова, суд приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування обвинуваченого від суду.

Крім того, реєстр матеріалів кримінального провадження містить посилання на допити свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не допитані судом, обвинувачениому при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стали відомі їх анкетні дані, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу на свідків, інших обвинуачених, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оскільки всі особи, які можуть бути причетні до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не встановлені, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати встановленню зазначених осіб, шляхом повідомлення їм інформації, яка стала йому відома під час досудового розслідування та судового розгляду, та може бути використана ними для уникнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З приводу існування ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується, суд приходить до переконання про недоведеність їх існування, оскільки у матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які відомості на підтвердження вказаного ризику.

Суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Крім того, суд ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин необхідним є саме тримання під вартою, оскільки застосування застави як основного запобіжного заходу відтерміновує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої зацікавленості обвинуваченого у ході судового розгляду, створює можливості для його позапроцесуальних дій. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом обвинуваченого до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, що не забезпечить належне виконання підозрюваною обов`язків.

Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, а також наявні в рамках даного кримінального провадження ризикі, забезпечити належну процесуальну поведінку обинуваченого можливо шляхом застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу.

22.07.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням останнього в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 15.09.2022, з визначенням застави у розмірі 700 (сімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18.08.2022 року колегією суддів Одеського апеляційного суду винесено ухвалу, якою відмовлено в апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 , а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.07.2022 про обрання запобіжного заходу залишено без змін.

22.08.2022 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси винесено ухвалу, якою задоволено клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 та змінено підозрюваному ОСОБА_5 застосований відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 700 (сімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також покладенням строком до 15.09.2022 на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, у разі внесення застави.

23.08.2022 року ОСОБА_5 з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» звільнено з-під варти за внесення застави у сумі 49 620 грн.

12.09.2022 року Одеською обласною прокуратурою винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців, а саме до 08.10.2022 року.

15.09.2022 року клопотання прокурора про продовження строку покладених обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_5 , строком до 08.10.2022 року задоволено.
29.09.2022 року колегією суддів Одеського апеляційного суду винесено ухвалу, якою апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури задоволено. Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.08.2022 року про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 .

При цьому, суд звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для обвинуваченого ОСОБА_5 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 абзацу 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу суд враховує: тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , специфіку даного кримінального провадження, підвищений суспільний інтерес суспільства до такої категорії справ, тяжкість злочину, вчинення злочину під час дії правового режиму «Військового стану».

З огляду на майновий та сімейний стан обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід визначити заставу у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Крім того, ця сума застави не порушує принцип пропорційності, проте вона є значною та, на думку суду, цілком здатною забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого виконанням покладених на нього процесуальних обов`язків, та, зважаючи на надані захисником документи на підтвердження майнового стану обвинуваченого, не буде для ОСОБА_5 непомірною.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 314 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Роздільнянського окружної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Застосовати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 2 місяці, тобто до 06.12.2022 року включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого строком до 06.12.2022 року, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1.Прибувати до суду за першою вимогою.
2.Не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає обвинувачений, без дозволу прокурора або суду.
3.Повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
4.Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
5.Заборонити спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні.
6.Носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1