справа № 208/8222/20
провадження № 1-кп/208/458/22
УХВАЛА
про призначення до судового розгляду

05 жовтня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні призначеного 29.09.2022 року, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001352 які надійшли з Дніпровського апеляційного суду 28.09.2022 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.03.2020 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська по ст. 186 ч.2, 75, 76 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, якому 26.11.2020 року слідчим суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла зазначена справа.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурора чи закриття кримінального провадження, не вбачається. Справа підсудна Заводському районному суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. На стадії досудового слідства обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Учасники судового провадження - прокурор, обвинувачений, захисник, кожен окремо, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, і судом не встановлено для цього перешкод.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, яке аргументовано наступним.

Обвинувачений є раніше судимою особою, не має сталих соціальних зв`язків, і з огляду на міру покарання яка йому загрожує у разі визнання винним, може переховуватись від суду. ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення як раніше судимий за злочин майнової спрямованості, з метою заробітку коштів, як особа не маюча сталого заробітку. Знаходячись на свободі обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків у справі з метою зміни ними показань на свою користь.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Ризики зазначені останнім перелічені, але нічим не підтверджені. Свідки по справі допитані, і перебуваючи на свободі обвинувачений не зможе вимусити їх змінити свої показання. Взагалі, допитані при попередньому судовому розгляді справи, зазначені особи свідчать на користь обвинуваченого. ОСОБА_7 має певні та усталені соціальні зв`язки. Просила обрати менш суворий запобіжний захід, так як прокурором не доводиться, чому менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав думку захисника. Зазначив, що має мати похилого віку яка потребує його допомоги.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

ЄСПЛ у рішеннях в справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи:

- характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину;

- підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину;

- обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин;

- покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження;

- ризик переховування від суду;

- можливість вчинення іншого правопорушення особою;

- характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано, в достатній мірі для вирішення клопотання прокурора, обвинувачуються у вчиненні тяжкого, умисного корисливого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Судом при вирішенні клопотання прокурора, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, оцінені обставини у їх сукупності. ОСОБА_7 є раніше судимим за умисний корисливий злочин до позбавлення волі з випробуванням, та обвинувачується у чиненні аналогічного злочину протягом строку випробування. Даних про міцні соціальні зв`язки ОСОБА_7 , наявність сталого заробітку, у суду відсутні. Ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає належним чином підтвердженими. Існуючий ризики незаконного впливу на свідків, на думку суду суттєво підсилиться у разі перебування ОСОБА_7 на свободі. Свідки в судовому засіданні не допитувались.

Суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи можуть виправдано вважати про існування такого ризику.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини».

Відповідно до ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи ненасильницький вид грабіжу який інкриміновано ОСОБА_7 , суд вважає, що з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, розмір застави який достатньою мірою забезпечить належне виконання останнім своїх процесуальних обов`язків повинен становити 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 314-316, 331, 350 КПК України, суд
ухвалив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на 12.10.2022 року о 13.30 годині.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 02.12.2022 року.

У разі внесення на рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, вважати, що до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді застави та в цьому випадку покласти на обвинуваченого наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по справі поза межами судового засідання.

В задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, окрім застави, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду, в частині продовження запобіжного заходу, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1