Справа № 991/4308/22
Провадження 1-кс/991/4327/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2., за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3., захисника ОСОБА_4., прокурора ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій захисник просить зобов`язати Генерального прокурора ОСОБА_6 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4., подане у кримінальному провадженні № 0000639 від 11.05.2019 у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.

Скарга обґрунтована тим, що захисник 20.09.2022 у порядку ч. 6 ст. 36, ст. 220 КПК України, звернувся до Генерального прокурора із клопотанням про виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні 0000639 від 11.05.2019, а саме: скасувати постанову детектива Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_1 , як незаконну та необґрунтовану.

Однак, за результатами розгляду клопотання, яке згідно із трекінгом АТ «Укрпошта», 23.09.2022 надійшло до Офісу Генерального прокурора, жодне процесуальне рішення Генеральний прокурор не прийняв, що, на думку захисника, свідчить про його бездіяльність.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 позицію, висловлену у скарзі підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував. На думку прокурора сторона захисту звернулася із клопотанням про прийняття процесуального рішення, а тому воно не є клопотання у розумінні ст. 220 КПК України, у зв`язку з чим прокурор трактував строк його розгляду, як звичайного звернення. Разом з цим, 12.10.2022 за результатами його розгляду прокурор надав відповідь у формі листа, яка направлена захиснику простою кореспонденцією.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України.

Так, положеннями цієї статті передбачено, що клопотання сторони захисту та у випадках, установлених Кримінальним процесуальним кодексом України, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, про виконання будь-яких процесуальних дій прокурор зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Водночас, бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання сторони захисту, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Під час розгляду скарги встановлено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000639 від 11.05.2019, у тому числі за підозрою ОСОБА_1 .

У межах цього кримінального провадження захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_4 21.09.2022 засобами поштового зв`язку звернувся до Генерального прокурора ОСОБА_6 із клопотанням про виконання процесуальних дій (в порядку ч. 6 ст. 36, ст. 220 КПК України) від 20.09.2022 № 84/22вих, у якому просив скасувати постанову детектива Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_1 , як незаконну та необґрунтовану

Вказане клопотання отримане Офісом Генерального прокурора 23.09.2022, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» та роздруківкою перевірки статусу відстеження за трек-номером.

За результатами розгляду цього клопотання прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 надав захиснику відповідь у формі листа від 12.10.2022 № 16/1/6-30295-19, згідно якої підстави для скасування постанови про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_1 , у порядку п. 7 ч. 2 ст. 36 КПК України, відсутні.

Отже, досліджений у судовому засіданні зміст листа прокурора від 12.10.2022, свідчить про відмову в задоволенні клопотання захисника від 20.09.2022.

Слідчий суддя критично оцінює доводи прокурора про те, що клопотання захисника про скасування постанови про оголошення розшуку підозрюваного не є клопотанням, яке стосується проведення процесуальних дій.

Так, ст. 220 КПК України передбачено право сторони захисту під час досудового розслідування звернутися до прокурора із клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій.

Водночас, Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення терміну ні «процесуальна дія», ні «процесуальне рішення».

Однак у пункті 10 ч. 1 ст. 3 КПК України зазначено, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Крім того, главою 5 Кодексу встановлено вимоги щодо фіксування кримінального провадження, у тому числі, і процесуальних дій.

Отже, процесуальні дії - це усі передбачені кримінальним процесуальним законодавством заходи, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення якого здебільшого покладено на слідчого (детектива).

Разом з тим, процесуальне рішення - це, з одного боку, форма фіксування вчиненої процесуальної дії, тобто дії, вчинення яких передбачено відповідними нормами Кримінально-процесуального кодексу України. З іншого боку, процесуальне рішення може виступати підставою для вчинення процесуальної дії.

Тому клопотання про скасування постанови про оголошення розшуку підозрюваного є клопотанням про вчинення процесуальних дій, яке подається і має розглядатися в порядку ст. 220 КПК України.

Разом з цим, повноваження Генерального прокурора скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови детективів Національного антикорупційного бюро України передбачені ч. 6 ст. 36 КПК України.

За приписами ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У свою чергу, стаття 220 КПК України визначає прокурора суб`єктом розгляду клопотання про вчинення процесуальних дій та наділяє його повноваженнями як задовольнити клопотання сторони захисту, так і відмовити (повністю або частково). Належними формами реагування на клопотання сторони захисту в порядку ст. 220 КПК України є або його задоволення або винесення мотивованої постанови про відмову у задоволенні клопотання. При чому як при задоволенні клопотання так і при відмові в задоволенні має бути дотримана процесуальна форма (повідомлення або постанова).

Отже, слідчий суддя вважає, що лист прокурора, який направлений у відповідь на клопотання захисника, не може вважатися належною формою реагування на клопотання сторони захисту в порядку ст. 220 КПК України.

Наведене дає підстави для висновку, що має місце бездіяльність, тому скаргу належить задовольнити, шляхом зобов`язання Генерального прокурора розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4. від 20.09.2022 у порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу належить задовольнити.

Керуючись ст. 2, 7, 36, 220, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Задовольнити скаргу.

Зобов`язати Генерального прокурора ОСОБА_6 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4. про виконання процесуальних дій (в порядку ч. 6 ст. 36, ст. 220 КПК України) від 20.09.2022 № 84/22вих у порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2