Справа № 352/957/22
Провадження № 1-кп/352/212/22
У Х В А Л А

02 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України,

в с т а н о в и в :

30 червня 2022 року до провадження суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, з відповідними додатками до нього.

Ухвалою суду від 01 липня 2022 року обвинувальний акт був призначений до підготовчого судового засідання.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 подала клопотання про скасування арешту майна, а саме: трактора колісного марки «Т-40М», державний номерний знак НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 з причепом, власником якого є ОСОБА_6 , просила його задовольнити. Адвокат ОСОБА_5 своє клопотання мотивувала тим, що власник трактора колісного марки «Т-40М», державний номерний знак НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 з причепом ОСОБА_6 , а також його батько ОСОБА_7 , який згідно запису в свідоцтві про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , має право керування даним транспортним засобом, не є тими фізичними особами, яким пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення чи до яких можуть застосовуватись заходи кримінально-правового характеру або стосовно яких у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов чи які в силу закону несуть цивільну відповідальність за третіх осіб. Вказаний трактор не є предметом кримінального правопорушення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до положень абз.2 ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як з`ясовано, в кримінальному провадженні відповідний огляд речового доказу проведено, тому немає потреби надалі зберігати цей трактор під охороною. Його належне збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, може забезпечити особа, в якої його вилучено.

З цих мотивів ухвала слідчого судді в частині заборон й обмежень щодо вказаного транспортного засобу частково не відповідає всім вимогам ст. ст. 170, 172, 173 КПК України. Тому, суд приходить до висновку про можливість зміни режиму зберігання даного речового доказу. Це, на думку суду, не буде процесуальною перешкодою для забезпечення належного правового статусу цього майна у цьому провадженні як речового доказу.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, приходить до висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, виходячи з такого.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Так, під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 475 КПК України, відсутні. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4, 8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає. Кримінальне провадження підсудне Тисменицькому районному суду Івано-Франківської області згідно правил підсудності, передбачених ст. ст. 32, 33 КПК України. Підстав для проведення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає. Визначено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 22, 23, 65, 91, 92, 314-316, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Закінчити підготовче провадження і призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 2 серпня 2022 року в приміщенні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області за адресою: вул. Незалежності, 150, м. Івано-Франківськ, 76018.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково, а саме повернути на відповідальне зберігання трактор колісний марки «Т-40М», державний номерний знак НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 з причепом власнику ОСОБА_6 .

Судовий розгляд проводити суддею одноособово.

В судове засідання викликати: прокурора, обвинуваченого, захисника.

На ухвалу в частині вирішення клопотання про скасування арешту майна може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8