Номер провадження: 11-сс/813/1315/22
Справа № 522/6959/22 1-кс/522/5549/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 13.09.2022, якою в межах кримінального провадження №0000814 від 26.04.2021, відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 11.11.2022 із визначенням розміру застави,
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та був продовжений відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.11.2022, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», із визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 грн., з покладенням на останнього у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та органом досудового розслідування було доведено існування заявлених ризиків, передбачених п.п. 1 ,3, 4) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною з огляду на наступне:
- заявлені органом досудового розслідування ризики є припущеннями та не підтверджені жодними доказами. З моменту проведення обшуку до повідомлення про підозру ОСОБА_8 не вчиняв жодних дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків чи експертів, окрім того, підозрюваний неодноразово з`являвся до органу досудового розслідування за викликом;
- посилання слідчого на розслідування інших злочинів, до яких ймовірно причетний ОСОБА_8 є некоректними, оскільки йому не повідомлялося про підозру у вчиненні інших злочинів та клопотання слідчого стосується виключно кримінального провадження за фактом підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України;
- слідчим зазначено про існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та зазначено перелік таких обставин. Однак, всі перелічені обставини жодним чином не стосуються ОСОБА_8 та інкримінованого йому злочину в межах оголошеної підозри, а стосуються інших кримінальних правопорушень, про підозру у вчиненні яких оголошено іншим особам та до вчинення яких ОСОБА_8 не має жодного відношення;
- слідчий суддя необґрунтовано визначив максимальний розмір застави, не врахувавши той факт, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований та не має жодних заощаджень, інкримінованим злочин збиток був завданий лише інтересам держави, матеріальний збиток відсутній;
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З огляду на те, що сторонами кримінального провадження не оскаржується обґрунтованість інкримінованої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками - зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу є обґрунтованою.
Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків чи експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Існування вказаних ризиків обумовлене тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, характером кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється в умовах воєнного часу, даними про особу підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований та відносно останнього на розгляді в Овідіопольському райсуді Одеської обл. перебуває кримінальне провадження за ч. 2 ст. 286 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно зі ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, з метою виконання завдань кримінального процесуального закону, вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, що підтверджує наявність заявленого стороною обвинувачення ризику ризику, передбаченого п. 3) ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Крім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Апеляційний суд зауважує, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, у клопотанні слідчого, на виконання вимог ст. 199 КПК України зазначені обставини, які перешкоджають його завершенню, зокрема необхідність допиту свідків, отримання висновків експертиз, збору характеризуючи матеріали на підозрюваних, у зв`язку з чим критично оцінює доводи захисника відносно того, що зазначені слідчим обставини жодним чином не стосуються ОСОБА_8 .
Що стосується тверджень сторони захисту щодо непомірності визначеної слідчим суддею розміру застави, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у таких межах, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, при визначені розміру застави, слідчий суддя врахував особу підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в межах, визначених ст. 182 КПК України, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Колегія суддів приймає до уваги доводи захисника відносно того, що посилання слідчого на розслідування інших злочинів, до яких ймовірно причетний ОСОБА_8 є некоректними, оскільки йому не повідомлялося про підозру у їх вчиненні та клопотання слідчого стосується виключно кримінального провадження за фактом підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, однак вважає, що з огляду на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного необхідно продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який здатен запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 13.09.2022, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10.11.2022 із визначенням розміру застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4