Справа № 522/9787/20
Провадження №1-кп/522/742/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.2022 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

під час судового розгляду у кримінальному провадженні №0001461 від 22.06.2019 р. на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Портівське, Першотравневого району Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:-29.05.2018 року Приморським районним судом м.Маріуполя за ч.1 ст.187 КК України, на підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років та 1 місяця позбавлення волі; звільнений 29.05.2018 по відбуттю строку покарання; 26.02.2020 Бердянським міськрайонним судом Запорізьської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:
Приморським районним судом м.Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого спливає.

Прокурор не звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Тому суд вирішує питання про доцільність продовження строк тримання обвинуваченого за власною ініціативою на підставі приписів ч. 3 ст. 331 КПКУ.

Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою терміном на шістдесят діб, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу раніше, продовжують існувати.

Захисник та обвинувачений просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання обвинувачених під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, пов`язаного з заподіянням шкоди в особливо великих розмірах, який карається позбавленням волі на строк до десяти років,

ОСОБА_3 з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності.

Станом на теперішній час судовий розгляд триває, сторона обвинувачення продовжує надавати докази.

Зазначені обставини щодо особи обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, його поведінка під час інкримінованих злочинів, дає підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, можуть вчинити нові злочини, переховуватися від суду чи фізично впливати на потерпілу.

Ризики, які біли враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження строку тримання обвинувачених під вартою без зміни раніше визначеного розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 52 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченого та злочину, у якому він обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Зазначені обставини, можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ухиляючись від виконання своїх обов`язків.

Керуючись Гл.18, ст.ст. 314-316, 291, 342-355 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 29.09.2022 включно, без зміни розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень., обраної згідно ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 05 вересня 2019 року.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_3 , провадження по справі №1-кп/522/1643/21.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя:

01.08.2022