Справа № 752/5457/22
Провадження № 1-кс/752/2941/22
У Х В А Л А

03 серпня 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, розглянувши клопотання прокурора другого відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000087 від 03.02.2022, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України , про накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000087 від 03.02.2022, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України , про накладення арешту.

В обгрунтування заявлених вимог прокурор зазначив, що слідчим управління Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 03.02.2022, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Просив накласти арешт на квартиру, що по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою його збереження та недопущення його відчуження.

Власники майна на яке просить накласти прокурор у судове засідання не викликалися, оскільки звертаючись з клопотанням про накладення арешту на нежитлові приміщення просив не викликати у судове засідання його власників, що було прийнято слідчим суддею до уваги при призначенні клопотання до розгляду, а також задоволено перед початком розгляду клопотання.

Прокурор другого відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 подав до суду клопотання про розгляд заявлених у клопотанні вимог за його відсутності, з викладених у ньому підстав, просив задовольнити.

За правилами ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання про накладення арешту, фіксування технічними засобами судового засідання не здійснювалось у зв`язку з відсутністю у судовому засіданні осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, приходжу до висновку, що заявлені вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході досудового розслідування працівниками ДКІБ СБУ було отримано інформацію щодо незаконної перереєстрації права власності на об`єкт нерухомості квартиру, що по АДРЕСА_1 .

У невстановлений слідством час до приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 звернулася невстановлена особа з приводу посвідчення договору позики грошових коштів. В подальшому зазначеним нотаріусом було посвідчено вказаний документ, де позикодавцем виступив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позичальниками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказаний договір було посвідчено 28.08.2020. Сума позики становила 828 600 грн. Цього ж дня було посвідчено договір іпотеки, укладений між ОСОБА_7 (іпотекодавець 1) та ОСОБА_8 (іпотекодавець 2), а також ОСОБА_6 (іпотекодержатель). Згідно розділу 2 вказаного документу в забезпечення виконання всіх своїх зобов`язань за договором іпотеки Іпотекодавці передають в іпотеку належне їм на праві власності майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 24.11.2014 ОСОБА_9 , приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 . Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 257.

В подальшому, 29.09.2020 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 посвідчено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, у зв`язку з начебто невиконанням взятих на себе зобов`язань ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Документ зареєстровано за 279, згідно з яким квартира, що знаходиться в будинку АДРЕСА_3 передана ОСОБА_6 (іпотекодержатель). В подальшому зазначену інформацію було внесено до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яким власником вищевказаної квартири став ОСОБА_6 .

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що фактично ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дана інформація підтверджується відомостями з бази «Армор» та кримінальними провадженнями, досудове розслідування у яких проводило Солом`янське УП ГУНП у м. Києві. Таким чином можна дійти до висновку, що невстановлені особи заволоділи житловим об`єктом квартирою, що по АДРЕСА_1 за участю приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 .

В подальшому, 18.08.2021 зазначене помешкання ОСОБА_6 було продано ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_10 (реєстровий номер 1643). Витребувавши документи, які стали підставою для посвідчення вказаного договору було встановлено, що особа, яка використала паспорт ОСОБА_6 під час посвідчення договору купівлі-продажу 18.08.2021 та особа, яка використала паспорт ОСОБА_6 під час укладення та посвідчення нотаріальних документів у приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 , що мало місце у 2020 відрізняються один від одної. Тобто на сторінках 1 та 2 паспорту ОСОБА_6 наявні різні особи. На даний час особи, зображені на сторінках 1 та 2 паспортів, виданих на ім`я ОСОБА_6 встановлюються.

З огляду на викладене сторона обвинувачення вважає, що об`єкт нерухомості квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 перейшла у власність ОСОБА_6 та в подальшому ОСОБА_4 на не законних підставах.

Об`єкт нерухомого майна квартира, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000087 визнаний речовим доказам.
Вказані вище обставини підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч.ч. 10,11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Прокурором у клопотанні доведено, що нерухоме майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, і на теперішній час з метою недопущення його відчуження, так як існує реальна загроза його незаконного відчуження, є необхідність в їх арешті.
Метою та підставою накладення арешту на вилучені речі та документи є забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості відчуження зазначених земельних ділянок.
Зважаючи на зазначене вище, слідчий суддя приходить висновку, що прокурором в клопотанні доведено, що з метою забезпечення збереження речових доказів у органу досудового розслідування виникла обґрунтована потреба у накладенні арешту, у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора другого відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000087 від 03.02.2022, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України , про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження зазначеного вище майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1