Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/6412/21
У Х В А Л А
13.04.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підсудного ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000437 від 03 листопада 2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 українця, громадянина України, без освіти, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, -

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 23 жовтня 2021 року близько 15.00 год шляхом вільного доступу зайшов на дворогосподарство за адресою АДРЕСА_2 , де через незачинені вхідні двері проник до будинку, звідки із дитячої кімнати таємно викрав планшет марки «SUMSUNG» моделі «SM-T561» вартістю 1900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останній матеріальну шкоду у розмірі 1900 грн.

В судовому засіданні законний представник підсудного ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , не заперечили обставини обвинувачення та підтвердили, що за вказаних у клопотанні обставин ОСОБА_4 таємно викрав від ОСОБА_7 планшет, проникнувши у будинок. Проте, ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання і не здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. Проти задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 примусового лікування у психіатричній лікарні із загальним наглядом не заперечили.

Прокурор підтримав клопотання та просив таке задовольнити.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України доведено в судовому засіданні показаннями законного представника, а також іншими матеріалами кримінального провадження, дослідженими в ході судового розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.19 КК України, - не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду, можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №157 від 18.11.2021 року (а.с.73-78), підсудний ОСОБА_4 , виявляє ознаки недоумства у формі легкої розумової відсталості (вираженої дебільності) , що позбавляє його здатності у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, і позбавляє його здатності у теперішній час розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Суд переконався, що стійкий психічний розлад позбавив ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, злочин вчинено в стані неосудності, у зв`язку з чим він потребує застосування примусових заходів медичного характеру - примусового лікування у психіатричній лікарні із загальним наглядом.

Згідно п.1 ч.1 ст.93 КК України, - примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, в тому числі і примусового лікування у психіатричній лікарні із загальним наглядом.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України - визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши думку прокурора який вважав за необхідне застосувати запропоновані у клопотанні примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_4 , думку захисника та законного представника, які не заперечували проти такого, дослідивши характеризуючі особу підсудного письмові докази у кримінальному провадженні (що він раніше лікувався у психіатричних закладах, має посередню характеристику з місця проживання; щодо нього раніше застосовувалися кримінально-правові заходи (примусові заходи медичного характеру) за кримінальні правопорушення проти власності (а.с.39-45)), суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст. 185 КК України у стані неосудності, про що свідчить висновок судово-психіатричної експертизи №157 від 18.11.2021 року, тому з урахуванням характеру та тяжкості захворювання ОСОБА_4 , тяжкості вчиненого діяння, ступеня небезпечності хворого для інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно підсудного ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні із загальним наглядом, що є необхідним та буде достатнім для його лікування і попередження вчинення ним нових суспільно небезпечних діянь.

Цивільний позов не заявлено.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід до підсудного не застосований.

На підставі ст.ст. 93, 94 КК України, керуючись ст.513 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування в психіатричній лікарні із загальним наглядом, у зв`язку із вчиненням ним у стані неосудності діяння, за яке передбачено кримінальну відповідальність ч.3 ст.185 КК України.

Речові докази:

- планшет марки Sumsung, моделі SM-T561 (а.с.29-30), що переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 залишити власнику ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1