Справа № 953/4661/22
н/п 1-кп/953/786/22
"08" вересня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Харківської області, Барвінківського району, с. Погонівка, який має середню спеціально освіту, не одружений, раніше судимий:
- вироком Яворовського районного суду Львівської області від 09.03.2016 за ч. 3 ст. 408 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- вироком Золочівського районного суду Харківської області від 22.02.2017 за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано частину невідбутого покарання по вироку Яворського районного суду Львівської області від 09.03.2016 та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, 05.02.2021 звільнений умовно-достроково, не відбута частина покарання 1 рік 8 місяців,
який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -
У судовому засіданні учасники просили затвердити угоду, яку обвинувачений підписав добровільно.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1)затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Положенням ст. 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.
Згідно угоди, ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України; щиро каятися; активно сприяти розкриттю злочину та розгляду кримінального провадження судом.
Так умови угоди містять зобов`язання обвинуваченого - щире каяття .
Однак не можливо обвинуваченого зобов`язати щиро покаятися, оскільки це є критична оцінка безпосередньо особою своєї злочинної поведінки.
Крім того, в угоді узгоджено покарання із застосуванням ст. ст. 62, 69 КК України.
Положення ч. 1 ст. 69 КК України надають можливість виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.
Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.
Разом з тим, даних які б свідчили, що пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ні угода, ні надані матеріали кримінального провадження не містить.
Тобто в даному випадку покарання узгоджене між сторонами не відповідає вимогам КК України.
Таким чином, укладена угода не відповідає вимогам ст. 472, п.1 ч.7 ст. 474 КПК України , внаслідок чого суд відмовляє в її затвердженні та повертає матеріали, разом з обвинувальним актом, з додатками прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Також прокурором подане клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, з підстав наявності ризиків , передбачених пп.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Захисник та обвинувачений проти продовження запобіжного заходу заперечували.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 14.07.2022р. у відношенні ОСОБА_5 був застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09 вересня 2022 року.
При розгляді клопотання судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, він є раніше судимий : 09.03.2016р. Яворським районним судом Львівської області за ч.3 ст. 408 КК України, 22.02.2017р. Золочівським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 263, ст. 71 КК України.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Також обвинувачений є неодноразово судимий, вчинив інкримінований злочин в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, наявність ризиків передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 20 днів, враховуючи строк досудового розслідування та повернення даного кримінального провадження прокурору
Ризик заявлений прокурором п.3 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не доведений.
Керуючись ст. ст. 314, 468-475 КПК України, суд, -
Продовжити міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 20 днів, тобто до 28.09.2022 включно.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатись з місця свого проживання в м. Харкові без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;
- утримуватися від спілкування свідками;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 7 років позбавлення волі та попередити його про обов`язки забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки до суду, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого до суду.
Попередити заставодовця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.
Ухвала можу бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особі, яка перебуває під вартою, - з моменту отримання копії шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.
В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1