Справа № 683/486/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 01 лютого 2022 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької обл., громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24 жовтня 2017 року Старокостянтинівським районним судом за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки;

- 31 жовтня 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 4 ст. 407, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 12 листопада 2020 року умовно-достроково на не відбутий строк 4 місяці 22 дні;

- 11 лютого 2022 року Старокостянтинівським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що маючи не зняту не погашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові умисні злочини проти власності.

Так, 25.01.2021 близько 17 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_4 , вирішив викрасти грошові кошти, що належали останньому на праві приватної власності.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , без відриву у часі, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю у спальній кімнаті ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до спальної кімнати, де шляхом вільного доступу умисно, таємно та повторно з гаманця, що знаходився під подушкою на дивані у вказаній кімнаті викрав грошові кошти в сумі 300 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 8449, 44 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, 10.04.2021 близько 19 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_4 , вирішив викрасти навігатор, що належали останньому на праві приватної власності.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , без відриву у часі, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю у квартирі ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до спальної кімнати, де шляхом вільного доступу умисно, таємно та повторно з верхньої полиці меблевої стінки викрав навігатор марки "iGo"моделі «5», вартістю 720 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно).
26 квітня 2022 року між потерпілимОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника укладена угода про примирення на таких умовах:
- активно сприяв розкриттю злочинів,щире каяття та визнання вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень;

- сторони узгодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст.185 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного за вироком Старокостянтинівського районного суду від 11 лютого 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання виді арешту на строк 5 місяців.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України та просив затвердити угоду.

Прокурор та захисник обвинуваченого не заперечили щодо затвердження угоди про примирення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочинів, щиро розкаявся, що пом`якшує покарання обвинуваченому.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 є рецидив злочинів та вчинення злочинів щодо особи похилого віку
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку вчинених правопорушень, з урахуванням особи винного, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку укладену між сторонами угоду про примирення затвердити та призначити ОСОБА_5 покарання, яке обвинувачений та потерпілий запропонували суду та узгодили між собою.
Відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов в провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Укладену 26 квітня 2022 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення, - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Старокостянтинівського районного суду від 11 лютого 2022 року, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання частково відбуте покарання, призначене за вироком Старокостянтинівського районного суду від 11 лютого 2022 року.

Речовий доказ по справі : товарний чек № ЦБ-009409, повернути за належність потерпілому ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницькоїобласті.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя