Справа № 405/3226/19
Провадження № 1-кп/390/50/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2022 р. Колегія суддів Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,
захисника обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький кримінальне провадження №0009359 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: у 2005 році апеляційним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України до 11 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Хащувате, Гайворонського району Кіровоградської області, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.п. 11, 12 ч.2 ст.115 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, не маючого утриманців, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, п.11, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.11, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_9 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, п.п.11, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

10.03.2022 від обвинуваченого ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання, в якому він просить скасувати обраний йому запобіжний захід та зарахувати в якості добровольця до лав збройних сил України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів, в якому вказує на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,а також на наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 981 потерпілий - ОСОБА_11 помер.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, просив змінити його підзахисному запобіжний захід на домашній арешт, для того, щоб ОСОБА_6 мав можливість захищати Україну.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 при вирішенні заявленого копотання поклалися на розсуд суду.
Захисник обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 підтримав думку ОСОБА_7 .
Заслухавши думку учасників процесу щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах заявленого клопотання, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою суду 02.03.2022 дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено до 30.04.2022.
До теперішнього часу судове провадження не завершене. На момент розгляду даної справи строк дії запобіжного заходу не закінчився, але він сплине до наступного судового засідання.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає доведеним існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, так як ОСОБА_6 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі, характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який, слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим, тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.15, п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 КК України, які є умисними та посягають на найвищу соціальну цінність - життя людини.

З урахуванням наведеного, зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти життя та здоров`я особи, має незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи положення п.2 ч.4 ст.183 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 можливість внесення застави, оскільки інкриміновані йому кримінальні правопорушення спричинили загибель людини.
Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу та зарахування його добровольцем до збройних сил України, слід зазначити, що механізм звільнення особи з-під варти для проходження військової служби визначений ст.616 КПК України, який визначає, що саме прокурор має право звернутись до слідчого судді або суду з клопотанням про скасування відповідній особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до ч.1 ст.616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Вруховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.177, 179, 183, 194, 199, 331, 372, 616 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу, -відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою з 11.00 год. 27.04.2022 до 11.00 год. 25.06.2022.

Строк дії ухвали визначити до 11.00 год. 25.06.2022.

Копію ухвали для відома вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити для виконання начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2