Справа № 375/1003/21
Провадження №1-кп/375/27/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000160 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2021 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зибкове Онуфріївського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні дітей не маючого, не працюючого, не депутата, раніше судимого, а саме: 14.09.2001 вироком Рокитнянського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 14.08.2004 звільнився з Шепетівської ВК №98 у зв`язку з відбуттям покарання; 30.11.2005, вироком Рокитнянського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 115, 70 КК України до покарання у виді 14 років позбавлення волі; 16.10.2018 звільнився з Білоцерківської ВК №35 умовно достроково на 5 місяців 10 днів, на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2018 згідно зі ст. 81 КК України

по обвинуваченню у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшов затверджений прокурором у кримінальному провадженні - виконуючим обов`язки начальника Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000160 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2021 року, щодо ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 1 статті 185.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями кримінальне провадження передано судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 30 серпня 2021 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 11 годину 30 хвилин 18 жовтня 2021 року.

У зв`язку з хворобою судді справу знято з розгляду та проведення підготовчого судового засіданя призначено на 11 годину 00 хвилин 12 січня 2022 року.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 12 січня 2022 року кримінальне провадження призначено до розгляду на 11 годину 00 хвилин 18 січня 2022 року.

У зв`язку з хворобою судді справу знято з розгляду та призначено до розгляду на 09 годину 00 хвилин 25 березня 2022 року.

У судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 надано суду угоду про примирення, яка укладена 25 березня 2022 року між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.
ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності та 16.10.2018 звільнившись з Білоцерківської ВК №35 умовно достроково на 5 місяців 10 днів згідно зі ст. 81 КК України на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2018, маючи не зняту в установленому законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності за наступних обставин.

У ході досудового розслідування встановлено, що 01.08.2021 близько 18 години ОСОБА_5 відпочивав на березі річки Рось урочище «Вербички», що в смт Рокитне Білоцерківського району Київської області.

Під час відпочинку на річці Рось, ОСОБА_5 познайомився з ОСОБА_7 . У ході розмови, останній запросив ОСОБА_5 продовжити відпочинок разом з ним та його знайомими, на що той погодився.

Цього самого дня, у ході відпочинку, близько 19 години ОСОБА_5 помітив на покривалі мобільний телефон марки «Redmi 9 F» Sky Blue 2 GB RAM 32 GB ROM S/N: НОМЕР_1 , синього кольору IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , належний ОСОБА_4 .

У подальшому в ОСОБА_5 виник протиправний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), а саме мобільного телефону марки «Redmi 9 F» Sky Blue 2 GB RAM 32 GB ROM S/N: НОМЕР_1 , синього кольору IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_5 усвідомлюючи свої дії, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, 01.08.2021 близько 19 години 10 хвилин таємно взяв мобільний телефон «Redmi 9 F» Sky Blue 2 GB RAM 32 GB ROM S/N: НОМЕР_1 , синього кольору IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та поклав його до правої кишені своїх шортів, таким чином здійснивши таємне викрадення чужого майна.

Заволодівши мобільним телефоном марки «Redmi 9 F» Sky Blue ОСОБА_5 залишив місце скоєння кримінального проступку та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2691 грн. 95 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначеної міри покарання.
25 березня 2022 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно до статтей 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення за умовами якої потерпіла і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 1 статті 185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, ідентично викладених як в обвинувальному акті, так і в угоді про примирення.

За вказаною угодою ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні - вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, примирився з потерпілою ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив, подану до суду угоду про примирення від 25.03.2022, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене угодою про примирення покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалісню 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Потерпіла ОСОБА_4 просила подану до суду угоду про примирення від 25 березня 2022 року, укладену між нею та ОСОБА_5 , затвердити та винести вирок відповідно до укладеної угоди.

Згідно із угодою про примирення, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення - проступку та їх правовою кваліфікацією за частиною 1 статті185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно, ініціював укладення даної угоди і, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому обвинувальному акті.

При укладенні угоди сторони прийняли до уваги обставини, які пом`якшую покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме щире каяття, беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також врахували особу винного, зокрема те, що він раніше судимий, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого та добровільне повернення викраденого майна.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.
Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 угоду підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про примирення. Зазначивши, що існують достатні фактичні дані які вказують на винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, які підтверджуються сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. Він також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Крім того, повідомив, що укладення угоди про примирення її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала укладену нею угоду та просила її затвердити.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, ствердив викладені в обвинувальному акті та в угоді про примирення обставини його вчинення.

Надані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позиції.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 185 КК України.

Крім того, угодою про примирення від 25 березня 2022 року сторонами узгоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за частиною 1 статті 185 КК України, у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки. На підставі статті 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалісню 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених пунктампи 1, 2 частини 1 та пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України.

Також в укладеній сторонами угоді про примирення передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання цієї угоди, визначені статтями 473, 476 КПК України.

Згідно з положеннями статті 468 та частини 3 статті 469 КПК України у кримінальному проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до частини 2 статті 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Тобто, відповідно до частини 2 статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КК України є кримінальним проступком.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитись у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком усвідомлює свої права, визначені пунктом 1 частини 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Судом з`ясовано у потерпілої ОСОБА_4 , що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, відсутні, адже дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального проступку, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, беззастережне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також особі винного, який хоча і є раніше судимим, але характеризується посередньо, у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до частини 2 статті 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, оскільки сторони угоди про примирення, узгодили обвинуваченому ОСОБА_5 покарання не більше п`яти років обмеження волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 положення частини 2 статті 75 КК України та покласти на нього обов`язки, визначені частиною 1, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Щодо визначеної в угоді про примирення умови про застосування статті 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки суд зазначає, що відповідно до частин 2, 3 статті 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Такі ж роз`яснення надані у пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у №13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод" де зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з частиною 3 статті 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд враховує, що обвинуваченому ОСОБА_5 угодою визначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, кримінальне правопорушення за яким притягується обвинувачений до відповідальності класифікується як кримінальний проступок, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно повернув викрадене майно, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до статті 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням суд покладає обов`язки. На переконання суду на ОСОБА_5 необхідно покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Підстав, передбачених частиною 2 статті 177 КПК України для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 475 КПК України, ст. 12, ст. 75, 76, ч.1 ст. 185 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про проимирення, яка укладена 25 березня 2022 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2021 року відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зибкове Онуфріївського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні дітей не маючого, не працюючого, не депутата, раніше судимого, а саме: 14.09.2001 вироком Рокитнянського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 14.08.2004 звільнився з Шепетівської ВК №98 у зв`язку з відбуттям покарання; 30.11.2005, вироком Рокитнянського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 115, 70 КК України до покарання у виді 14 років позбавлення волі; 16.10.2018 звільнився з Білоцерківської ВК №35 умовно достроково на 5 місяців 10 днів, на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2018 згідно зі ст. 81 КК України, винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази - мобільний телефон марки «Redmi 9 F» Sky Blue 2 GB RAM 32 GB ROM S/N: НОМЕР_1 , синього кольору IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Судові витрати відсутні.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок оголошено 25 березня 2022 року.

Головуюча суддя ОСОБА_8