Справа № 368/282/22
провадження № 1-в/368/62/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:
Головуючий суддя: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2

З участі інших сторін провадження:
Прокурор: ОСОБА_3
представник ВК : ОСОБА_4
Засуджений: ОСОБА_5 .
Захисник: ОСОБА_6

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в залі суду кримінальне провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 20 березня 2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
- який з 06.09.2018 року утримувався в ДУ «Черкаський СІЗО», та з 15.11.2019 року відбуває основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», про застосування до нього положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, суд, -
В С Т А Н О В И В :

22.04.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 20 березня 2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
- який з 06.09.2018 року утримувався в ДУ «Черкаський СІЗО», та з 15.11.2019 року відбуває основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», про застосування до нього положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, в прохальній частині якого засуджений просить суд винести судове рішення у виді ухвали, на підставі якого:
- звільнити його, - ОСОБА_5 умовно достроково від відбування призначеного судом покарання на невідбутий термін;
- в порядку підготовки до розгляду його клопотання зобов`язати адміністрацію установи виконання покарання завчасно надати суду його особову справі та необхідні матеріали для розгляду даного клопотання;
- судове засідання проводити дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою «Кагарлицька виправна колонія (№115)».
Вимоги, викладені в прохальній частині клопотання, засуджений ОСОБА_5 обгрунтовує в мотивувальній частині клопотання наступними обставинами та нормами права:
- Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2019 р. його, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, за який його засуджено, - відноситься до категорії тяжких злочинів з необережності.

В такому разі, згідно ч. 2 п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, засуджений має відбути не менше 1/2 строку покарання для того, щоб до нього могло бути застосоване умовно дострокове звільнення.

06.03.2021 ним відбуто 1/2 призначеного йому покарання.

В Державній установі «Кагарлицька виправна колонія )№115)» характеризується позитивно.

За сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку від керівництва установи отримав шість заохочень. Стьягнень не має. На даний час працевлаштований на посаді транспортувальника у ПРАТ «Вентиляційні системи». У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, зі всіма підтримує рівні стосунки. До майна установи і предметів, якими користується, - ставиться бережно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до працівників установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті.

Стосунки із засудженими негативної спрямованості не підтримує. На оперативно профілактичному обліку в установі не перебуває.

Вину у скоєному злочині визнавав і визнає, щиро розкаюється.

Таким чином, ним відбуто 1,2 строку призначеного йому покарання, можна вважати, що сумлінною поведінкою ставленням до праці ним доведено його виправлення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, - просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині його клопотання.

22.04.2022 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , та присвоєно справа № 368/282/22, провадження № 1 в/368/62/22.
22.04.2022 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, згідно якої:
1. Відкрито провадження у справі за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 20 березня 2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
- який з 06.09.2018 року утримувався в ДУ «Черкаський СІЗО», та з 15.11.2019 року відбуває основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», про застосування до нього положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі.
2. Судове засідання по справі № 368/282/22, провадження № 1 в/368/62/22, за клопотанням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 20 березня 2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
- який з 06.09.2018 року утримувався в ДУ «Черкаський СІЗО», та з 15.11.2019 року відбуває основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», про застосування до нього положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, -
- призначено до слухання на 11 год. 00 хв. 03.05.2022 року, та вирішено провести дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.
3. Зобов`язано Державну установі ВК 115 забезпечити відеоконференцзв`язок з Кагарлицьким районним судом 03.05.2022 року о 11 годині 00 хвилин.
4. Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеозв`язку з Кагарлицьким районним судом Київської області доручено спеціалісту з інформаційних технологій Державної установи ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.
Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.
Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.
5. Зобов`язано Державну установу ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі, в строк до 11 год. 00 хв. 03.05.2022 року надати на адресу Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3, особову справу засудженого ОСОБА_5 , - для її огляду в судовому засіданні.
6. В судове засідання викликано учасників процесу:
- засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);
- представника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (115)», (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);
- прокурора Кагарлицького районного відділу Обухівської коружної прокуратури Київської області, (в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3);
В судовому засіданні, яке відбулося 03.05.2022 року, засуджений ОСОБА_5 своє клопотання про його умовно дострокове звільнення від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, -підтримав, зазначивши при цьому, що він на його думку своєю позитивною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що став на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього можливе застосування положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного покарання.
Що стосується отримання заохочень за добросовісне відношення до праці, то він має станом на час розгляду клопотання 6 заохочень за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку.
Що стосується стягнень, - то він мав лише одне дисциплінарне стягнення, яке станом на даний час погашено в установленому законом порядку.
Що стосується визнання вини, то він визнає свою вину у скоєнні злочину повністю, щиро розкаюється у вчиненому.
Що стосується потерпілої сторони, то він просив вибачення в потерпілої сторони, та в разі його звільнення з місць позбавлення волі він намагатиметься відшкодовувати шкоду, завдану скоєнням злочину, окрім того, - він щомісячно здійснює перерахування коштів потерпілій стороні.
Враховуючи вищевикладене, просить суд все ж таки задовольнити його подання, адже вважає, що своїм ставленням до праці та зразковою поведінкою він довів ту обставину, що заслуговує на пільгу, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні, яке відбулося 03.05.2022 року, захисник засудженого ОСОБА_5 , - адвокат ОСОБА_6 клопотання засудженого підтримав, обгрунтовував свою правову позицію обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині клопотання засудженого, та які судом наведено вище в повному обсязі вище в мотивувальній частині тексту даної ухвали.
В судовому засіданні, яке відбулося 03.05.2022 року, представник установи виконання покарань ОСОБА_4 клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - підтримав, та зазначив, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому на думку адміністрації установи виконання покарань заслуговує на застосування на пільгу, а саме, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі положень ст. 81 КК України.
Зазначив, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання мав ні одне дисциплінарне стягнення, проте, - на даний час воно погашено в установленому Законом порядку, напроти, - станом на час слухання даного кримінального провадження засуджений ОСОБА_5 має 6 (шість) заохочень за добросовісне відношення до праці.
В розшуку ОСОБА_7 не перебував.
На профілактичних обліках ОСОБА_7 не перебував та не перебуває.
Отже, на протязі всього часу відбування основного покарання у виді позбавлення волі засуджений ОСОБА_7 до праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно, вину в скоєному злочині визнав і розкаюється, під час відбування покарання довів своє виправлення, а тому, адміністрація установи виконання покарань вважає, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення і заслуговує згідно ст. 81 КК України на умовно дострокове звільнення.
Станом на час розгляду даного клопотання, а саме, - станом на 03.05.2022 року, засуджений ОСОБА_7 має невідбуте основне покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 126 днів.
В судовому засіданні, яке відбулося 03.05.2022 року прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення подання ВК 115.
Суд, вислухавши засудженого та його захисника, які підтримали клопотання, вислухавши представника ВК -115, прокурора, які не заперечували проти задоволення клопотання засудженого, дослідившиматеріали кримінального провадження, приходить до висновку щодо задоволення клопотання засудженого про його умовно дострокове звільнення засудженого, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кам`янка Черкаської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений:
- 20 березня 2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
- який з 06.09.2018 року утримувався в ДУ «Черкаський СІЗО», та з 15.11.2019 року відбуває основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».

Початок строку покарання: «06» вересня 2018 року.
Кінець строку покарання: «06» вересня 2023 року.
1/2 строку покарання: «06» березня 2021 року.

Станом на 03.05.2022 року засуджений ОСОБА_5 має невідбутий строк основного покарання у виді позбавлення волі терміном 1 (один) рік 126 днів.

В державну установу «Кагарлицька виправна колонія ( 115 ) прибув із ДУ «Черкаський СІЗО», де утримувався з 06.09.2018 року.
За час відбування покарання в ДУ «Черкаський СІЗО» засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, так як мав одне дисциплінарне стягнення.
По прибуттю в ДУ «КВК (№115)» 15.11.2019 року працевлаштований робітником на контрагенському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи».
За весь період відбування покарання в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_5 до праці відносився добре, завдану роботу виконував добросовісно, характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.
За час відбування покарання в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_5 6 (шість) раз заохочувався керівництвом установи (адміністрацією колонії) за сумлінну поведінку та за добросовісне відношення до праці, корім того, за весь період відбування покарання в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_5 дисциплінарних стягнень, в тому числі знятих та погашених в установленому законом порядку, - не має.
Засуджений ОСОБА_5 поводить себе правильно, з адміністрацією колонії, - коректний та ввічливий, приймає участь в самообслуговуванні, в роботах по благоустрою установи, приймає активну участь в суспільному житті установи, в колективі засуджених не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.

Так, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має:
заохочення:

1. 02.04.2020 р. За добросовісне відношення до праці на контрагент - Подяка Нач ВК
ському об`єкті.

2. 08.10.2020 р. За добросовісне відношення до праці на дільниці по Подяка Нач ВК
розпіловці деревини.

3. 05.01.2021 р. За добросовісне відношення до праці на дільниці по Подяка Нач ВК
розпіловці деревини.

4. 01.04.2021 р. За добросовісне відношення до праці на контрагент - Подяка Нач ВК
ському об`єкті.

5. 07.10.2021 р. За добросовісне відношення до праці на контрагент - Подяка Нач ВК
ському об`єкті.

6. 01.04.2021 р. За добросовісне відношення до праці на контрагент - Подяка Нач ВК
ському об`єкті.

дисциплінарні стягнення:

16.09.2019 р. Не виконав команду «Підйом». ДІЗО 15 діб Нач. СІЗО
(погашено 27.03.2020).

Відповідно, враховуючи вищевикладені обставини справи, суд, та інші учасники процесу, - адміністрація установи виконання покарань, прокурор, - прийшли до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і тому заслуговує, на думку суду та інших учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, прокурора, - на застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена положенням ст.. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, проте, без звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст. 81 КК України (станом на 05.03.2022 року, - на час розгляду даного клопотання):
1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

4. У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72цього Кодексу.

Проте, до засудженого ОСОБА_5 слід використовувати положення ст. 81 КК України, в редакції, яка діяла до 17.03.2021 року, так як обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин до 17.03.2021 року, - до вступу в законну силу змін та доповнень до ст. 81 КК України, - з огляду на положення ч. 2 ст. 4, ч. 2 ст. 5 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотньої дії в часі.

Отже, до обвинуваченого ОСОБА_5 слід застосувати положення ст. 81 КК України, яка діяла до 17.03.2021 року, згідно якої:
1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як встановлено судом з показань представника установи виконання покарань, з матеріалів кримінального провадження, з матеріалів особової справи засудженого, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.
Отже, що стосується сумлінної поведінки, та добросовісного відношення до праці, то, на думку суду, такі критерії позитивної поведінки засудженого, та які є підставою для застосування положень ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, - наявні в поведінці засудженого ОСОБА_5 , так як засуджений має 6 (шість) заохочень за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці, при відсутності діючих дисциплінарних стягнень.
Так, дійсно, - засуджений ОСОБА_5 за час відбування основного покарання у виді позбавлення волі мав одне дисциплінарне стягнення, а саме, - 16.09.2019 року, - не виконав команду «відбій», за що поміщався до ДІЗО терміном на 10 діб.
Проте, суд наголошує на тій обставині, що дане дисциплінарне стягнення засудженим ОСОБА_5 було отримано ще більш ніж за три роки до слухання даного кримінального провадження.
Після проведеної з ним бесіди адміністрацією установи, - засуджений ОСОБА_5 змінив свою поведінку на краще, та більше не допускав дисциплінарних проступків, ат, відповідно, - не отримував дисциплінарні стягнення.
Окрім того, суд наголошує, що СІЗО не є установою виконання покарань.
Що ж стосується поведінки в установі виконання покарань, то суд зазначає, що за час перебування в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_7 не мав жодного дисциплінарного стягнення, не перебував та не перебуває на профілактичних обліках, загалом, - за час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_7 характеризується лише з позитивної сторони.
3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
При вирішенні питання щодо умовно дострокового звільнення від основного покарання у виді позбавлення волі у відношенні засудженого ОСОБА_5 було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.
Так, що стосується формально-юридичних підстав застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання, то вони передбачені ч. 3 ст. 81 КК України і пов`язуються з фактичним відбуттям засудженим ОСОБА_5 1/2 строку основного покарання у виді позбавлення волі.
Строк фактичного відбуття засудженим ОСОБА_5 певної частини призначеного йому покарання як формально-юридична підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залежить від кількох чинників.
Таким чинниками відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України є:
а) вид (категорія) вчиненого особою злочину, визначений відповідно до ст. 12 КК України;
Так, ОСОБА_5 засуджений за скоєння злочину, який передбачено ч. 2 ст. 286 КК України.
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Відповідно, згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України, засуджений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин.
Відповідно до положень ст. 25 КК України засуджений ОСОБА_5 скоїв злочин з необережності.
Отже, зглядаючись на положення ч. 5 ст. 12, ст. 25 КК України засуджений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин з необережності, станом на час слухання кримінального провадження відбув більше половини строку основного покарання у виді позбавлення волі, що дає підстави на час слухання даного кримінального провадження, а саме, - станом на 03.05.2022 року застосувати до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України.
З урахуванням окремих із зазначених чинників та поєднання деяких з них між собою обставин, відносно засудженого ОСОБА_5 законом встановлений загальний, (п.1 ч. 3 ст. 81 КК України), строк покарання, після фактичного відбуття якого особа може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання.
Відповідно, як де юре, так і де факто засуджений ОСОБА_5 підпадає під положення п. 1 ч. 3 ст.. 81 КК України, так як станом на день слухання справи, - станом на 03.05.2022 року відбув більше, ніж 1/2 частину покарання, так як 1/2 строку основного покарання у виді позбавлення волі засудженим ОСОБА_5 відбута ще 06 березня 2021 року.
Отже, що стосується формально юридичних підстав щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України, то такі є в наявності в повному обсязі.
Що ж стосується оціночних підстав умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, які передбачені ч. 2 ст. 81 КК України, то суд вважає, що їх також достатньо на даному етапі відбування покарання засудженим ОСОБА_5 призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі.
Суд на обґрунтування своєї позиції враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 своєю позитивною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів щире каяття у скоєному злочині, та довів своє ставлення на шлях виправлення та перевиховання.
Встановлюючи ці підстави (оціночні підстави) застосування ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_8 , суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:
- так, засуджений ОСОБА_5 на протязі всього часу відбування покарання в установі виконання покарань, а саме, - з 15.11.2019 року по даний час, - що становить значно більше половини з призначеного йому покарання мав сумлінну поведінку, а саме, - дотримувався правил внутрішнього розпорядку, виявляв сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці, підтвердженням чого є наявність в засудженого ОСОБА_5 6 (шести) заохочень від адміністрації установи виконання покарань за добросовісне ставлення до праці, та позитивну характеристику щодо поведінки засудженого ОСОБА_5 , яка міститься в характеристиці, яка надана установою виконання покарань.
Суд наголошує на тій обставині, що засуджений за час відбування покарання в установі виконання покарань отримував лише одні заохочення на протязі всього часу відбування покарання в установі виконання покарань, такі заохочення не отримані ним в останній період відбування покарання, що передував настанню пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України, а отримувалися на протязі майже всього часу відбування покарання, - що не може свідчити про те, що засудженим отримувалися заохочення лише з метою настання формально юридичних підстав для умовно дострокового звільнення, а тому отримання такої кількості заохочень (причому, їх отримання має системний характер) суд розцінює як дійсне, а не мниме (про очі) ставлення засудженого на шлях виправлення та перевиховання, - що є однією із підстав для застосування до засудженого пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України.
Також суд звертає увагу, що в діях засудженого ОСОБА_5 , зокрема, в його поведінці, - вбачається отримання не одного заохочення, не проста повторність отримання заохочень за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці, а системність отримання заохочень, при тому, що системністю, зазвичай, - визнається отримання трьох і більше заохочень, причому, такі заохочення отримуються засудженим стабільно, на протязі майже рівних проміжків часу, що і споглядається у випадку з засудженим ОСОБА_5
- суд також звертає увагу на ту обставину, що 01 квітня 2021 року засудженому ОСОБА_5 (який на той час вже мав право на отримання пільги, яка передбачена ст. 81 КК України) Кагарлицьким районним судом було вже відмовлено в застосуванні пільги, яка передбачена ст. 81 КК України. Проте, засуджений ОСОБА_5 не змінив своєї позитивної поведінки, та продовжував доводити ту обставину, що він все ж таки став на шлях виправлення та перевиховання, - результатом чого стало отримання засудженим ще двох заохочень від адміністрації установи виконання покарань у виді двох подяк;
- також суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_5 з самого початку прибуття в установу виконання покарань був працевлаштований, працював, причому, - сумлінно, за що мав 6 (шість) заохочень, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та матеріалами особової справи засудженого, показаннями представника установи виконання покарань;
- за весь час відбування покарання в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_5 дисциплінарних стягнень, в тому числі знятих, чи погашених в установленому Законом порядку, - не має. Даний факт, на думку суду, - свідчить лише про ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 на протязі всього (а не короткого проміжку, чи періодично, з прогалинами) часу відбування покарання в установі виконання покарання не здійснював дії, які суперечать вимогам ст. 81 КК України, ст. 102 КВК України;
- як вбачається з матеріалів кримінального провадження (характеристика на засудженого) та особової справи засудженого, під час відбування покарання засуджений приймав активну участь в громадському житті установи колонії, виконував роботу з самообслуговування, приймає участь в роботах по благоустрою установи, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці;
- що стосується визнання вини, то, засуджений ОСОБА_5 з самого початку вину свою визнавав (це вбачається з мотивувальної частини вироку, згідно якого ОСОБА_5 був засуджений), жалкує про скоєне, просив вибачення в потерпілої сторони, намагається в силу своїх можливостей відшкодовувати шкоду, заподіяну злочином, має позитивний намір після гіпотетичного звільнення з місць позбавлення волі влаштуватися на роботу, мати гідну заробітну плату, та, - відшкодовувати в більшому об`ємі шкоду потерпілій стороні, яку визначено за вироком суду;
Відповідно, з огляду на вищедосліджені обставини в судовому засіданні, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_5 , яку суд визнає як щире каяття, та яка підтверджена належними та допустимими доказами (характеристика на засудженого, яка видана установою виконання покарань, довідка про заохочення та дисциплінарні стягнення, яка видана установою виконання покарань, показаннями представника установи виконання покарань), причому, поведінку засудженого ОСОБА_5 суд розцінює саме як щире розкаювання, а не «мниме, про очі», розкаювання, яке лише спрямоване на застосування до засудженого пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від відбування покарання;
Відповідно, суд вважає, що відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання, - є співрозмірним з вчиненим ним злочину, його наслідкам, та обставин відбуття ним покарання (поведінка засудженого під час відбування покарання), які судом зазначено вище.
Відповідно, суд вважає, що для наявності оціночних підстав для застосування положення ст. 81 КК України необхідно, щоб засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання.
- Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд позитивно сприймає характеристику установи відбування покарання щодо тієї обставини, що засуджений ОСОБА_5 по місцю відбування покарання характеризується лише з позитивної сторони, а також суд позитивно сприймає позицію представника установи виконання покарання, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що, звісно, - передбачає застосування застосування до такого засудженого умовно дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України.
Відповідно, суд, оцінючи поведінку засудженого ОСОБА_5 в розрізі оціночних підстав для застосування положень ст. 81 КК України, зазначає, що поведінка засудженого в повній мірі свідчить про його остаточне ставлення на шлях виправлення та перевиховання, тому до нього може бути застосоване положення ст. 81 КК України, - умовно дострокове звільнення від призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Окрім того, суд в даному випадку звертає увагу на положення ст. 6 КВК України.
Так, згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно, зглядаючись на вищевказані норми права, суд вважає, що для застосування пільги, яка передбачена ст. 81 КК України необхідно, щоб в діях засудженого, який відбуває покарання, однозначно були в наявності ознаки ресоціалізації.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, отримання 6 (шести) заохочень, при повній відсутності дисциплінарних стягнень під час перебування в установі виконання покарань, (хоча і при наявності факту отримання одного дисциплінарного стягнення за більш ніж три роки до слухання даного кримінального провадженнгя), категорично позитивна характеристика установи покарань на особу засудженого, яка підтримана представником установи виконання покарань в судовому засіданні, - свідчить, на думку суду, - про систематичність дій засудженого, які спрямовані на його виправлення та перевиховання, про наявність дійсного (а не про очі) процесу ресоціалізації.

Поведінка засудженого ОСОБА_5 в установі відбування покарання свідчить лише про його правослухняну поведінку під час всього періоду відбування покарання, що, на думку суду, свідчить про факт правослухняної поведінки, що є безумовною підставою для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність як формально-юридичних, так і наявність в достатньому обсязі оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, тому суд приймає рішення про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно дострокове звільнення від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на підставі положень ст. 81 КК України.
При вирішенні даного питання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання на даній стадії відбування покарання не буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду буде виконана мета кримінального покарання - як її каральної, так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим.
Окрім того, суд зазначає, що процес виправлення та перевиховання засудженого підтверджується належними та допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, та які наведено вище.
Відповідно, на думку суду, за час відбування покарання в установі відбування покарань засуджений мав заохочення в значній кількості, причому, в їх отриманні вбачається системність, засуджений в добровільному порядку з самого початку відбування покарання влаштувався на роботу, згідно характеристики установи виконання покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується лише з позитивної сторони, та, відповідно, на думку адмінстрації установи виконання покарань заслуговує на застосування до нього положення ст. 81 КК України.
Відповідно, з суб`єктивної сторони суд оцінює залишок невідбутого покарання у виді 1 (одгного) року 126 днів позбавлення волі з загалу терміну призначеного покарання, - 5 (п`ять) років позбавлення волі, - як фактично заключний етап відбування покарання, який з огляду на норми КК України та поведінку засудженого дає підставу для суду застосувати пільгу до такого засудженого.
Слід зазначити також те, що висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо, - що судом зроблено вище шляхом обгрунтування в мотивувальній частині даної ухвали.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Отже, за весь період відбування покарання в установі відбування покарання засуджений ОСОБА_5 отримав 6 (шість) заохочень, поруч з тим не отримував ні одного стягнення, що, на думку суду, вказує на ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 бажає настання не лише формально юридичних підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України, (відбуття певного строку покарання, по сплину якого можливе застосування пільги), а й бажає настання оціночних підстав, (визнання вини, щире каяття, добросовісне відношення до праці, сумлінна поведінка, добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином, тощо).
Отже, дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, що і вбачається в поведінці засудженого ОСОБА_5 на протязі всього часу відбування покарання, що, на думку суду, є достатніми оціночними обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст.. 81 КК України, - з позитивної сторони.
Відповідно, суд вважає, що дії засудженого відповідають вимогам щодо застосування положень, які передбачені ст.. 81 КК України та відповідають положенням ст.. 9 КВК України.
Обставини справи свідчать про наявність в діях засудженого ОСОБА_5 лише позитивних чинників, при повній відсутності негативних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою, яка розцінюється як судом, так і іншими учасниками процесу, - представником ВК, прокурором, - як лише позитивна, - став на шлях виправлення та виховання.
Суд вважає, що посилання засудженого ОСОБА_5 на його позитиву характеристку за місцем відбування покарання, наявність значної кількості заохочень, при повній відсутності дисциплінарних стягнень, - свідчить про виправлення засудженого, оскільки сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, який визначено ст.ст. 67, 130 КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

При цьому, під сумлінною поведінкою слід розуміти зразкове додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни, що передбачає не тільки відсутність діючих стягнень, а й відсутність як знятих чи погашених в установленому законом порядку стягнень, відсутність факту профілактичних бесід на комісії установи.

Суд вважає, що матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого, показання представника установи виконання покарань містять достатню кількість даних, які беззаперечно вказують на ту обставину, що поведінка засудженого ОСОБА_5 відповідає вищезазначеним критеріям, та є прикладом для наслідування для інших засуджених.

Аналіз характеристики засудженого, дані про повну відсутність стягнень та наявність лише заохочень, дані про відсутність фактів профілактичних бесід за порушення режиму відбування покарання, зміст пояснень представника виправної установи указують на те, що поведінка засудженого та його ставлення до праці є нормальними для засуджених тієї категорії, які стали на шлях виправлення та перевиховання, і, відповідно, в своїй сукупності свідчать про доведеність засудженим свого виправлення.

Із урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт виправлення засудженого ОСОБА_5 , остаточного його ставлення на шлях виправлення та перевиховання в позитивному розумінні, тому вважає, що в даному випадку є всі підстави для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 82 КК України.

Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст.ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно, суд при вирішенні даного питання враховував ті обставини, що у діях ОСОБА_9 , як вбачається з пояснень учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, матеріалів провадження, своєю поведінкою довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, щиро розкаявся у скоєному злочині, що є безумовною підставою для задоволення подання установи виконання покарання.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.ст. 12, 50, 81, ч. 2 ст. 286 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 20 березня 2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
- який з 06.09.2018 року утримувався в ДУ «Черкаський СІЗО», та з 15.11.2019 року відбуває основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», про застосування до нього положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 20 березня 2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
- який з 06.09.2018 року утримувався в ДУ «Черкаський СІЗО», та з 15.11.2019 року відбуває основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», - звільнити умовно достроково від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 126 днів.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб, а засудженим, - протягом 7 діб з моменту отримання повного тексту ухвали.

Суддя: ОСОБА_1