КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою начальника відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополь ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000130 від 16 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року обвинувальний акт відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

повернуто прокурору Автономної Республіки Крим та міста Севастополя для усунення виявлених порушень.

Цією ж ухвалою обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30 вересня 2022 року і в цій частині ухвала залишена без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року.
Ухвала суду в частині повернення обвинувального акта вмотивована тим, що матеріали обвинувального акту не містять формулювання обвинувачення. Вказані в обвинувальному акті відомості становлять зміст повідомлення про підозру. Виклад фактичних обставин провадження з підсумком про те, що особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення не може замінити формулювання обвинувачення. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Відсутність конкретного викладення формулювання обвинувачення в обвинувальному акті може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст. 348 КПК України та розглянути кримінальне провадження в його межах.

В апеляційній скарзі начальник відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополь ОСОБА_5 просить скасувати, як незаконну, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року в частині повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000130 від 16 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.
В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що висновок суду про відсутність формулювання обвинувачення не відповідає дійсності, оскільки обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, яке, як вірно вказав суд, є коротким викладом тексту кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.
Обвинувальний акт містить короткий виклад тексту кримінально-правової норми ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки у ньому зазначені всі обов`язкові елементи складу відповідного кримінального правопорушення: одне із альтернативних діянь (заволодіння чужим майном), один із альтернативних способів вчинення злочину (обман), одна з кваліфікуючих ознак шахрайства (вчинення такого в особливо великому розмірі), а також викладено посилання на кримінально - правому норму щодо закінченого замаху на вчинення злочину.
Прокурор зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, а наведені в ньому фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що також дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. З огляду на викладене конкретність викладення фактичних обставин у цьому провадженні, а отже, і обвинувачення особі, не викликає сумнівів.
Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, а ухвалу суду слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.
Як зазначено в ухвалі Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року підставою для повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 є відсутність в обвинувальному акті викладення обвинувачення, висунутого ОСОБА_6 у передбаченому законом порядку в розумінні ч. 4 ст. 110 КПК України.

Вказаний висновок, викладений в ухвалі суду, відповідає фактичним обставинам провадження, оскільки в обвинувальному акті дійсно відсутнє формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті №0000130 від 16 листопада 2021 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 вищевказані вимоги закону не дотримані, оскільки в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Викладення фактичних обставин провадження з підсумком про те, що особа вчинила те чи інше кримінальне правопорушення, як це зроблено в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, не може замінити формулювання обвинувачення, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Так, розділ обвинувального акту під назвою «Формулювання обвинувачення» містить посилання на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, тобто формулювання обвинувачення фактично містить посилання на стадію кримінального правопорушення щодо його закінчення та перелік кваліфікуючих ознак, передбачених різними частинами статті 190 КК України.
Водночас у розділі обвинувального акту під назвою «Формулювання обвинувачення» незазначені місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форма вини і мотиви кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , тобто формулювання обвинувачення відсутнє.

Відсутність формулювання обвинувачення вказує на невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в обвинувальному акті при викладенні правової кваліфікації дій обвинуваченого слідчий зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, без зазначення відповідних кваліфікуючих ознак.
Отже, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000130 від 16 листопада 2021 року щодо ОСОБА_9 , як такий, що не містить належним чином сформульованого обвинувачення та викладення правової кваліфікації кримінального правопорушення, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, тому у суду першої інстанції були підстави для прийняття рішення про повернення обвинувального акта прокурору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу начальника відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополь ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 серпня 2022 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000130 від 16.11.2021 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №752/8629/22

Провадження №11-кп/824/3115/2022
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1