Провадження № 1-кп/201/90/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000902 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000902 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в якому проводилось спеціальне досудове розслідування.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він перебуваючи на посаді директора Державного підприємства «Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я. Осади» в червні 2012 року, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам держави, маючи умисел на розтрату майна підприємства, достовірно знаючи про відсутність правових підстав для виведення об`єкту нерухомості із переліку майна, що включено до складу цілісного майнового комплексу ДП «НДТІ», яке не підлягає приватизації, а також достовірно знаючи про те, що ДП «НДТІ» та майно, яке перебуває на балансі ЦМК, відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», не підлягає приватизації, а також усвідомлюючи, що вказане підприємство, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 № 1734 «Про затвердження переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», входить до Переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, усупереч нормам діючого законодавства, а саме ст. ст. 2,3,4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», ст. 328 Цивільного кодексу України та ст. 141 Господарського кодексу України, ч. 9 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», якою встановлено, що нерухоме майно об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження, знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського, 1а, у робочий час, надавав вказівку головному бухгалтеру ДГІ «НДТІ» ОСОБА_8 підготувати станом на 01.06.2012 перелік майна підприємства, що входить до складу ЦМК та перелік майна підприємства, що не входить до складу ЦМК.

При цьому, директор ДП «НДТІ» ОСОБА_5 , розуміючи, що в приміщенні виробничого корпусу № 1, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Писаржевського, 1а, знаходиться обладнання та устаткування, що складає виробничий цикл підприємства та без якого ДП «НДТІ» не в змозі здійснювати діяльність передбачену Статутом, надав головному бухгалтеру ДП «НДТІ» ОСОБА_8 завідомо незаконну вказівку щодо включення виробничого корпусу № 1 до переліку майна підприємства, що не включається до ЦМК підприємства.

Зазначені переліки майна ДГІ «НДТІ» підписані директором підприємства ОСОБА_5 та за вказівкою останнього скеровані до Агентства держмайна України для відповідного погодження.

В подальшому, директор ДП «НДТІ» ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на розтрату майна підприємства, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам держави, в порушення вищезазначених норм законодавства в серпні 2012 року, знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського, 1а, у робочий час, повторно надавав вказівку головному бухгалтеру ДГІ «НДТІ» ОСОБА_8 станом на 28.08.2012 підготувати зміни до переліків майна підприємства, яке не входить до ЦМК.

При цьому, директор ДП «НДТІ» ОСОБА_5 , розуміючи, що в приміщенні лабораторно-побутового корпусу лит. «В-4», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Писаржевського, 1а, знаходиться обладнання та устаткування, що складає виробничий цикл підприємства та без якого ДП «НДТІ» не в змозі здійснювати діяльність передбачену Статутом, надав головному бухгалтеру ДП «НДТІ» ОСОБА_8 завідомо незаконну вказівку щодо включення лабораторно-побутового корпусу лит. «В-4» до переліку майна підприємства, що не включається до ЦМК.

Зазначені переліки майна ДП «НДТІ» підписані директором підприємства ОСОБА_5 та за вказівкою останнього скеровані до Агентства держмайна України для відповідного погодження.

Після погодження зазначених переліків майна ДП «НДТІ», директор зазначеного підприємства ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на розтрату майна підприємства, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам держави, в порушення вищезазначених норм законодавства, 03.08.2016 надав вказівку на виготовлення та в подальшому підписав лист за № Д/726 Дніпропетровському міському голові Куліченку 1.1, щодо вирішення питання про прийняття в комунальну власність виробничого корпусу № 1 та лабораторно-побутового корпусу літ. «В-4» загальною площею 6 904,3 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 12.09.2012 за № 23/27 вищезазначені об`єкти нерухомості прийнято до комунальної власності та передано на баланс комунального підприємства «Спеціалізована ремонтно- будівельна дільниця».

Разом з тим, відповідно до п. З зазначеного рішення питання прийняття об`єктів нерухомості, розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського, 1а можливе лише за отримання згоди Кабінету Міністрів України.

Розуміючи, що отримання згоди Кабінету Міністрів України на відчуження виробничого корпусу № 1 та лабораторно-побутового корпусу літ. «В-4» є неможливим, директор ДП «НДТІ» ОСОБА_5 13.11.2012 на засіданні науково-технічної ради ДП «НДТІ», яке проходило за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського, 1а поставив питання щодо необхідності перейменування виробничого корпусу №1 в спортивно-оздоровчий корпус та лабораторно-побутового корпусу в корпус громадського харчування. Перейменування зазначених приміщень ОСОБА_5 обґрунтував необхідністю їх подальшої здачі в оренду, при цьому достовірно знаючи, що рішенням від 12.09.2012 за № 23/27 вони вже фактично передані до комунальної власності, тим самим ввів членів комісії в оману.

В подальшому в 13.12.2012, директором ДП «НДТІ» ОСОБА_5 надано вказівку працівнику підприємства ОСОБА_9 на підготування листа № Д/1019 до Дніпропетровської міської ради про внесення змін до рішення від 12.09.2012 за № 23/27, а саме зміни назв раніше переданого виробничого корпусу № 1 та лабораторно-побутового корпусу, який власноруч підписано.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 30.11.2013 за № 17/31 внесено зміни в рішення від 12.09.2012 за № 23/27 та змінено назви виробничого корпусу № І на спортивно-оздоровчий корпус та лабораторно побутового корпусу на корпус громадського харчування.

Одночасно, директором ДП «НДТІ» ОСОБА_5 надано вказівку на підготовку обґрунтування змін до переліку майна ДП «ГІДТ1» в якому зазначалось необхідність перейменування виробничого корпусу № 1 на спортивно-оздоровчий корпус та лабораторно-побутового корпусу на корпус громадського харчування, який особисто підписано та надано вказівку скерування до Агентства держмайна України

Отримавши в лютому 2013 року затверджені зміни до переліку майна ДП «НДТІ» в яких виробничий корпус № 1 перейменовано на спортивно-оздоровчий корпус та лабораторно-побутовий корпус на корпус громадського харчування директор ДП «НДТІ» ОСОБА_5 підписав зазначені зміни.

В подальшому, 11.02.2013 директор ДП «НДТІ» ОСОБА_5 доводячи свій злочинний умисел направлений на розтрату майна підприємства до кінця, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересам держави, в порушення вищезазначених норм законодавства, знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського, 1а, у робочий час, надавав вказівку працівнику ДП «НДТІ» ОСОБА_9 підготувати лист до № Д/92/1 до Агентства держмайна України про отримання дозволу на передачу в комунальну власність спортивно-оздоровчого корпусу та корпусу громадського харчування, який особисто підписав та надав вказівку щодо скерування листа до Агентства держмайна України. На підставі зазначеного листа Агентством держмайна України видано наказ № 27 від 21.02.2013 про передачу зазначених об`єктів з державної у комунальну власність.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив дії, наслідком яких стало можливе відчуження об`єктів нерухомості, шляхом передачі їх з державної у комунальну власність та подальшої приватизації способом укладення договорів купівлі- продажу між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Інвест-Дніпро», що потягло тяжкі наслідки у вигляді позбавлення ДП «НДТІ» можливості виготовляти спеціальну для атомної енергетики, хімічної промисловості, медицини та оборони, продукції та спричинення майнової шкоди державі в особі Верховної Ради України, в розмірі 16701382 грн., що більше, ніж у 250 разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 191 КК України, а саме розтрата чужого майна службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах (в редакції від 05.12.2012)

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в якому посилався на те, що на сьогоднішній день встановлено, що обвинувачений знаходиться на тимчасово окупованій території, внаслідок чого відносно нього проводилось спеціальне досудове розслідування, а тому розгляд клопотання без його участі можливий згідно ч. 6 ст. 193 КПК України.

Прокурор вважає, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду, який підтверджено фактом проведення спеціального досудового розслідування, тим що протягом перебування кримінального провадження в провадженні суду обвинувачений залучав захисників, тобто знав про судове провадження однак до суду не з`являється. Також існують ризики сховати, спотворити речі чи документи, що мають значення для справи, впливати на свідків і експертів чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на особу обвинуваченого, тяжкість злочину, його наслідки та поведінку обвинуваченого під час досудового слідства і судового провадження, прокурор вважає, що менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на його необґрунтованість.

Вислухавши учасників провадження, суд приходить до наступних правових висновків.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан. Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 (затверджений Законом України від 22.05.2022 року № 2163-IX), в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05.30 години 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 (затверджений Законом України від 15.08.2022 року № 2500-IX), в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05.30 години 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів справи встановлено, що обвинувачений з часу досудового розслідування перебуває на тимчасово окупованій території, а отже суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження і підозра трансформувалась в обвинувачення, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику ухилення від суду обвинуваченим, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і розуміючи наслідки завершення досудового слідства та судового розгляду, може намагатись уникнути правоохоронні органи та суд. Цей ризик підтверджується і тим, що обвинувачений з часу досудового розслідування і по сьогоднішній день перебуває на тимчасово окупованій території і на виклики не з`являється. Також ризик підсилюється наявністю воєнного стану на території України в умовах якого уникнути суду легше ніж в мирний час.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що обвинувачений може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Інші ризики прокурором в судовому засіданні не доведені.

Таким чином судом встановлено наявність ризику визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинуваченого може бути обрано запобіжний захід.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, також суд враховує вид та ступінь встановлених ризику, тяжкість злочину, обставини злочину, а тому суд вважає, що недостатньо застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Разом з цим, суд при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України розмір застави не визначається.

Крім того, положеннями частини 4 ст. 197 КПК України, встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Алчевськ Луганської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 обвинуваченому у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваної, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржені до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Повний текст ухвали суду буде оголошений о 09.00 годині 13 жовтня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3