Єдиний унікальний номер: 379/921/22
Провадження № 1-кп/379/89/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2022 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001979 від 20.08.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Ріжки Таращанського району Київської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, незаміжньої, з професійно-технічною освітою, яка на утриманні неповнолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше несудимої,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України
встановив:
02.08.2022 приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебували в будинку за місцем проживання останнього, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де вживали алкогольні напої. В цей час ОСОБА_4 помітила на тумбочці у кімнаті мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «SM-J500H/DS (SЕК)», що належить ОСОБА_6 і у неї виник умисел здійснити крадіжку вказаного мобільного телефону.
Відразу після цього реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «SAMSUNG» модель «SM-J500H/DS (SЕК)», ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, таємно викрала мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «SM-J500H/DS (SЕК)» вартістю 1520 грн. (одна тисяча п`ятсот двадцять гривень) та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.
Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
У даному кримінальному провадженні 16.09.2022 року між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 ,укладено угоду про визнання винуватості, згідно з вимогами ст. ст.468,469,472 КПК України.
Згідно заяви потерпілого ОСОБА_6 від 15.09.2022р., останній підтверджує згоду на укладення в зазначеному кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , якою передбачено призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням на підставі ст. 75 КК УКраїни від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрювана дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185 КК України
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі , відповідно дост. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді покарання,.
Потерпілий в суді не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.
Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України , в обсязі підозри, дала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просила угоду про визнання винуватості затвердити.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості, обвинувачена цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України
Потерпілий та його представник цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог п. 1 ч. 4ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб. Взяті обвинуваченою на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання.
Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття,активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючі обставини, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння ,особу обвинуваченої , яка раніше не судима в силу ст. 89 КК України, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 16.09.2022р. про визнання винуватості, та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання із звільненням обвинуваченої від подальшого відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов по справі не заявлений.
Запобіжний захід до обвинуваченої, не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 124, 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.09.2022 року, укладену у кримінальному провадженні № 0001979 між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .
Визнати винною ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 , п.п. 2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «SM-J500H/DS (SЕК)» залишити власнику ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Таращанський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Головуючий:ОСОБА_1