Провадження № 1-кп/638/308/22
УХВАЛА
Іменем України
23 травня 2022 року Дзержинський районний суд міста Харкова під головуванням судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003432 від 08.09.2018 відносно : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Манченки, Харківського району, Харківської області, громадянка України, українка, непрацююча, одружена, з повною середньою освітою, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні має малолітню дитину 2016 року народження, раніше не судима, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харків, громадянин України, українець, непрацюючий, одружений, освіта повна середня, має трьох малолітніх дітей, 2007, 2010, 2016 років народження, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.
Прокурор вважала за можливе продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, бо вони можуть переховуватись від суду, про що свідчить їх попередня поведінка, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить уникнення ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, про що подала відповідне клопотання. У клопотанні зазначила, що обвинувачені можуть впливати на потерпілу, яка не допитана, вчинити нові злочини, обвинувачені не працюють, джерел доходів не мають, ОСОБА_4 , раніше засуджувався за вчиненні кримінальних злочинів.
Потерпіла ОСОБА_6 надала до суду заяву, де просила розглядати справу в судовому засіданні за її відсутності, вказала, що з`явитися в судове засідання не має можливості з причини погіршення стану здоров`я.
Сторони у судове засідання не з`явились. Про час та дату повідомлялись належним чином.
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану обвинувачені, які утримуються в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор № 27» у судове засідання доставлені не були.
У зв`язку із відсутністю у Дзержинському районному суді міста Харкова технічної можливості участі обвинувачених у судовому засіданні у режимі відеоконференції не було можливим.
Фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється, в порядку ч.4 ст. 107 КПК України.
Захисник ОСОБА_7 вказала, що вона отримала відповідне клопотання прокурора, заперечувала проти продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 , просила розглядати клопотання за її відсутності, надала відповідну заяву.
Захисник ОСОБА_8 вказала, що вона отримала відповідне клопотання прокурора, проти продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 не заперечувала, просила вказане клопотання розглянути за її відсутності.
Вказані заяви зареєстровані у належний спосіб.
Вивчивши клопотання та надані заяви, суд приходить до висновку про задовлення клопотань прокурора.
Беручи до уваги те, що від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим тримання під вартою обвинуваченому, то суд вважає за можливе продовжити їм запобіжний захід у виді утримання під вартою, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченим запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, та на теперішній час продовжують існувати ризики, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопрушення.
Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Відповідно до статті 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим запобіжного заходу - тримання під вартою суд також враховується той факт, що обвинувачені, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого їм в вину діяння, надає можливість перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинувачених від суду.
Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть не виконувати покладені на них процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Суд звертає увагу на те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, чинити перепони встановленню істини під час судового слідства, а також, знаходячись на свободі можуть продовжувати свою злочинну діяльність. Також зазначене свідчить і про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Даних про стан здоров`я, які унеможливлюють прибування в умовах ізоляції від суспільства суду не надано.

Суд також враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини та утриманців, наявність у обвинуваченого постійного міста роботи, репутацію обвинуваченого, майновий стан обвинуваченого, наявність чи відсутність судимостей у обвинуваченого, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Суд також вважає встановленим існування ризиків передбачених п.1. п.5. ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання судом вивчена можливість щодо не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1. п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 , та ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачуються, суд не вбачає можливим обрати інші запобіжні заходи обвинуваченим.

Застава, як альтернатива запобіжному заходу тримання під вартою, колегією суддів не застосовується, з огляду на те, що правопорушення вчинено з насильством.

Відповідно до п. 1ч. 4 ст. 183 КПК України застава не визначається у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування. Враховуючи вищевикладене суд вважає за недоцільне визначення застави у вищевказаному кримінальному провадженні.

Указом Президента України № 64/ 2022 від 24 лютого 2022 року « Про введення воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин з 24 лютого 2022 року строком на 30 днів введений воєнний стан», у подальшому воєнний стан продовжено.

Керуючись ст. ст. 323, 369, 372 КПК України, суд,-
постановив:
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді утримання під вартою на 60 днів до 21 липня 2022 року 24:00 год в умовах ДУ « Харківський слідчий ізолятор».
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді утримання під вартою на 60 днів до 21 липня 2022 року 24:00 год в умовах ДУ « Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою може бути оскаржена в порядку глави 18 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_10