Справа № 461/720/22
Провадження № 1-кс/461/4071/22
УХВАЛА
16.09.2022 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю заявника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , слдічого ОСОБА_5 , власнипка майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , про зняття арешту з паспорт громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом, посвідку на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний код ОСОБА_4 , -
Клопотання мотивує тим, що накладення такого арешту є безпідставним та власник майна зазнає необґрунтованого втручання у право володіти, розпоряджатися вказаним документами. Стверджує, що жодних правових підстав для арешту вказанихдокументів не існує, арешт накладено безпідставно, вказанідокументи не може бути речовим доказом по вказаному кримінальному провадженні та такі документи слід негайно повернути власнику, та з інших підстав наведених у клопотанні.
Просить постановити ухвалу, якою скасувати арешт на паспорт громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом, посвідку на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний код ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.08.2022 р., та повернути вказаний паспорт громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом, посвідку на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний код ОСОБА_4 власнику ОСОБА_4 .
В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задоволити з підстав викладених у клопотанні.
Власник паспорту ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених у ньому та просив його задоволити.
Слідчий ОСОБА_5 , у судовому засіданні пояснив, що арешт на вказані документи накладався з метою ідентифікації особи ОСОБА_4 та перевірки справжності вказаних документів. Станом на день розгляду клопотання необхідність такого арешту на вказані документи, а саме на паспорт громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом, посвідку на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний код ОСОБА_4 , відпала, оскільки особа встановлена, справжність документів перевірено, підстав для залишення вказаних документів в матеріалах кримінального провадження немає. Вирішення клопотання відніс на розсуд суду.
Заслухавши думку заявника, ОСОБА_4 , слідчого, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Стаття 7та 16 КПК України передбачають, що одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, законність та недоторканість права власності.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту, а також збут особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, діючи з корисливих мотивів, всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, розуміючи, що діяльність, пов`язана із незаконним придбанням та зберіганням з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин є суспільно небезпечною,за невстановлених органом досудового розслідування обставин у невстановлений час, однак не пізніше 04.02.2022, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи один зіп-пакет, всередині якого містився один обмотаний ізоляційною стрічкою згорток із психотропною речовиною амфетамін вагою 0,3267 грам, обіг якої обмежено, та один зіп-пакет із особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс вагою 0,85 грам, обіг якого заборонено, який незаконного зберігав з метою збуту до близько 16:55 год.04.02.2022.
В межах даного кримінального провадження, 04.08.2022 р., старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 , було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 та вилучено в тому числі паспорт громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом, посвідку на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний код ОСОБА_4 .
Відповідно до положень ч.1, 4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цьогоКодексуарешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однак слідчий суддя приймає до уваги покликання заявника про те, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982 р., будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися "згідно із законом", воно повинне мати "легітимну мету" та бути "необхідним у демократичному суспільстві".
Підставою накладення арешту на документи ОСОБА_4 було те, що такі документи є доказом злочину у кримінальному провадженні.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
В даному випадку, слідчий суддя погоджується із доводами що визначені клопотання з приводу того, що паспорт громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом та посвідку на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний код ОСОБА_4 не відповідає критеріям, що визначені в ст. 98 КПК України з огляду на таке:
1) відповідні документи не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення;
2) вказані документи не зберегли на собі сліди вчинення злочину;
3) документи не містять інші відомості , які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження;
4) відповідні документи не були об`єктом кримінально протиправних дій;
5) відповідні документи не набуті кримінально протиправним шляхом.
З огляду на це, відсутні підстави вважати, що відповідні документи відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що в свою чергу виключає можливість застосування ч. 3 ст. 170 КПК України.
Більше того, недоведеним є той факт, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в ухвалі слідчого судді, окрім цього не встановлено, яке завдання може бути виконане в результаті такого арешту.
Окрім того, слідчий суддя вважає, що при накладенні арешту на особисті документи особи не було враховано наслідки такого арешту майна; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Зокрема, внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 64/2022, який було неодноразово продовжено і правовий режим воєнного стану діє станом на сьогодні.
Заходи правового режиму воєнного стану передбачені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». У цьому переліку є і перевірка документів у осіб (п. п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
Здійснення такої перевірки відбувається відповідно до Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2021 р. № 1456 (надалі Порядок перевірки).
Відповідно до пункту 5 Порядку перевірки, Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.
Відповідно до пункту 7 Порядку перевірки, уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках:якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом;якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо;якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення;порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану.
При цьому, згідно з пунктом 8 Порядку перевірки, у разі відсутності в особи документів, передбачених пунктом 7 цього Порядку, уповноважена особа затримує таку особу для її встановлення на строк, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Тобто, з наведеного випливає, що арешт на документи особи порушує її законні права та інтереси, оскільки відсутність документів у особи може потенційно призводити до її затримання згідно з пунктом 8 Порядку перевірки.
Окрім того, ОСОБА_4 не може повноцінно організовувати своє життя, отримувати адміністративні чи фінансові послуги та вчиняти будь-які дії, які пов`язані із необхідністю використання особистих документів.
Слідчий суддя також враховує позицію слідчого, який чітко висловивсяу судовому засіданні про те, що вказані документи не маю значення для досягнення мети досудового розслідування та вже не потрібні в матеріалах кримінального провадження. З чого можна зробити висновок, що необхідність арешту паспорту громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом, посвідки на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційного коду ОСОБА_4 , відпала.
Більше того, ОСОБА_4 є іноземцем і станом на сьогодні не має доступу до документів, які підтверджують правомірність його перебування на території України.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Згідно зі ст.1 Першого проколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства), Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінальною розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п,35).
Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідне втручання у право приватної власності ОСОБА_4 шляхом арешту його особистих документів є надмірним, суперечить критеріям розумності та справедливості, оскільки значною мірою впливає на усталений порядок його життєдіяльності, а відповідні документи не містять ознак речових доказів.
Тому, заявником у судовому засіданні доведено, що потреба у накладенні арешту на паспорт громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом, посвідку на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний код ОСОБА_4 відпала.
Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстави для арешту паспорта громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом, посвідку на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний код ОСОБА_4 ,зокрема і ті, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання, відпали. А тому, беручи до уваги надані докази, вважаю, що є підстави для задоволення вказаного клопотання.
Керуючись ст.ст.174, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , про зняття арешту з паспорту громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом, посвідки на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційного коду ОСОБА_4 , та про повернення вказаного паспорта громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом, посвідки на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційного коду ОСОБА_4 . ОСОБА_4 , - задоволити.
Скасувати арешт на паспорт громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом, посвідку на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний код ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.08.2022 р., та повернути вказаний паспорт громадянина США № НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_6 з ідентифікаційним кодом, посвідку на постійне проживання в Україні на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний код ОСОБА_4 власнику ОСОБА_4 .
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1