Справа № 369/7197/22
Провадження №1-кс/369/1250/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.08.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 11.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

СВ відділу поліції №1Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000421 від 11.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено: 11.08.2022 близько 00 год. 20 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин із своїм батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході сварки, предметом схожим на автомат здійснив не менше восьми послідовних пострілів в бік останнього. В результаті цього, від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 помер на місці вчинення злочину.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1184 від 11.08.2022 смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступила внаслідок вогнепальних кульових наскрізних та сліпих поранень грудної клітини та черевної порожнини, масивної крововтрати.

11.08.2022 за вказаним фактом СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 від 11.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

11.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в убивстві, умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, громадянин України, працює в комунальному підприємстві «ГУ КГ» на посаді інженера, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 11.08.2022, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, протоколами допитів свідків, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , повідомленням відділу судово-медичної експертизи трупів від 11.08.2022 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Так, в ході досудового розслідування кримінального провадження задля об`єктивного та швидкого його розслідування у розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують що підозрюваний може:

- переховатись від органу досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості, згідно ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, та покарання за який становить від 7 до 15 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Водночас, відповідно до п. 36 рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2020 у справі «Москаленко проти України», ЄСПЛ зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний:

- малолітніх, неповнолітніх дітей, батьків похилого віку, інших осіб, які б перебували на його утриманні немає, вчинив злочин щодо свого батька, що підтверджує нестійкість родинних зв`язків, тому є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 змінить місце проживання з метою ухилення від явки до органу досудового розслідування та суду.

Відповідно підозрюваний не має настільки міцних соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця проживання, або переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Враховуючи ці обставини і тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків шляхом здійснення фізичного чи психологічного тиску, з метою надання під час слідства ними неправдивих показань або їх зміни. Зокрема достовірно знаючи про місце фактичного проживання та роботи свідків, серед яких є його близькі родичі, може здійснювати вплив на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків, а саме тримання під вартою.

І лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вище вказаним ризикам.

Згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У даному випадку останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті передбачає покарання на строк від 7 до 15 років позбавлення волі.

Крім того, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (п.35 рішення ЄСПЛ № 12369 /86 від 26.06.1991 «Летельє проти Франції»).

На підставі викладеного, слідчий просила суд дане клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, працюючого в комунальному підприємстві «ГУ КГ» на посаді інженера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в арештному домі Державній установі Міністерства юстиції України «Київському слідчому ізоляторі» на строк 60 діб.

Не визначати щодо підозрюваного розмір застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, вважав можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав захисника, просив обрати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що СВ відділу поліції №1Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000421 від 11.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Також відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11 серпня 2022 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
11.08.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 слідчим СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатнім, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).
Виходячи з цього, в ході розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_5 в цілому обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст.115 КК України. Ця підозра підтверджується зібраними по справі матеріалами: протоколом огляду місця події від 11.08.2022; показами свідка ОСОБА_9 від 11.08.2022; показами свідка ОСОБА_8 від 11.08.2022; протоколом затримання особи ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 11.08.2022; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 11.08.2022, інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.
На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.
Щодо заявлених у клопотанні ризиків, то слідчий суддя вважає доведеними прокурором такі ризики:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінальне правопорушення; слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 має реальну можливість переховуватися в межах України, оскільки має для цього можливість та може бути у цьому зацікавленим. При цьому, ймовірність переховування значно зростає, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує, в сукупності з обґрунтованістю підозри дають підстави вважати, що він може переховуватися у разі, якщо подальші слідчі дії будуть вказувати на його можливу причетність до зазначеного злочину. Тому, з урахуванням усіх обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду.
- незаконно впливати на свідків шляхом підбурювання, вмовляння, залякування свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та, які надалі будуть встановлені та допитані, з метою надання органу досудового розслідування неправдивих показів.
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування триває, і в його ході можуть виникнути нові обставини та здобуті інші відомості, які свідчать про винуватість підозрюваного.
Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Як вже зазначалося, слідчий суддя вважає доведеним прокурором наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, ризиків його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Сторона обвинувачення зазначає про те, що інші запобіжні заходи неможливо застосувати, оскільки вони не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).
Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.
Оскільки слідчим суддею встановлено ризик переховування від органу досудового розслідування або суду та ризик впливати на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що наявність вказаних ризиків стосовно підозрюваного, дій, до яких він може вдатись, вагомість наявних доказів обґрунтованості повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Оскільки одним з доведених ризиків є ризик переховування, наявність якого підтверджена достатніми доказами, слідчий суддя вважає, що переміщення підозрюваного повинне бути обмеженим на час проведення розслідування.
З урахуванням усіх обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що такий запобіжний захід є пропорційними меті, тобто забезпеченню кримінального провадження. Таким чином, більш м`які запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не гарантують можливості запобігти ризикам, зазначеним у частині 1 статті 177 КПК України. Викладене дає підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, а тому такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у виді застави, проте був порушений нею (ч.ч.3, 4 ст.183 КПК України).
Таким чином, враховуючи викладене, та з огляду на підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України (тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, репутацію, ставлення до вчиненого діяння, майновий та сімейний стан, існуючі ризики), слідчий суддя приходить до переконання, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а тому стосовно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В зв`язку з цим, слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, так як перебування підозрюваного на волі на даному етапі досудового розслідування створює реальну небезпеку для свідків й може перешкодити досягненню завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.
Також, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя з огляду на усталену практику ЄСПЛ враховує не лише потреби конкретної особи, а й загальні суспільні інтереси, які, зважаючи на велику суспільну небезпечність інкримінованого злочину, вимагають більш суворішого підходу.
Слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000421 від 11.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 , про який ідеться в клопотанні слідчого.
На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст..ст. 176, 177, 183, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, працюючого в комунальному підприємстві «ГУ КГ» на посаді інженера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, а саме до 09 жовтня 2022 року (включно).
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали суду проголошено 15 серпня 2022 року о 12 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1