Справа № 522/4308/22
Провадження № 1-кп/522/1163/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000284 від 05 березня 2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шемкір, Республіки Азербайджан, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості,

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
1. Так, 14 грудня 2020 року приблизно о 00 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , за попередньою змовою з особою, матеріали, щодо якої виділено в окреме провадження (далі Особа), тобто за попередньою змовою групою осіб, знаходячись у вбиральні кафе-бару «Лейла», по вул. Катерининській, 18, що в Приморському районі в м. Одесі, умисно, з корисливих мотивів, відкрито зірвали з шиї потерпілого ОСОБА_6 золотий ланцюжок вартістю 135 724, 43 грн, при цьому, особа обхватив потерпілого руками з-заді, а ОСОБА_3 обхватив потерпілого за шию та наніс кілька ударів по тулубу, чим спричинили насильство, що не є небезпечним для життя потерпілого. З місця злочину зникли, награбованим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому значну матеріальну шкоду на вказану суму.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 :
2. У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у повному обсязі, у вчиненні кримінального правопорушення вказаного у вироку, та підтвердив, що за вказаними обставинами він із застосування насильства разом зі своїм знайомим зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюжок, у вчиненому розкаюється.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
3. Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням письмової заяви потерпілого, думки прокурора, захисника та обвинуваченого суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
4. Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що завдав значної шкоди потерпілому, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому.
5. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд враховує щире каяття та усунення завданої шкоди.
6. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
7. Суд, при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

8. Судом встановлено, що ОСОБА_3 визнав свою провину, відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду, у зв`язку із чим у потерпілого відсутні будь-які претензії. Підтверджень про наявність обтяжуючих обставин до суду не надано, тому судом їх не встановлено. На обліках у нарколога та психіатра ОСОБА_3 не рахується. Вказані обставини суд враховує як такі, що характеризують особу. Також встановлено, що ОСОБА_3 немає судимості, тобто після вчинення злочину визнаний таким, що не притягався до кримінальної відповідальності, тому суд не враховує цю обставину при визначенні покарання. Окремо слід надати оцінку вчиненому злочинному діянню. Так, ОСОБА_3 разом зі спільником відкрито напали на потерпілого у приміщенні вбиральні, тобто там, де особа цього не могла очікувати, із застосуванням насильства забрали наявні у потерпілого матеріальні цінності. Суспільна небезпечність вчиненого та характер злочину потребують від суду більш суворої оцінки ймовірності досягнення мети покарання без відбування покарання. Не зважаючи на те, що потерпілому шкода відшкодована, суд вважає, що дії обвинуваченого не були спонтанними, і свідчили про нехтування такими суспільними цінностями як право до мирного співіснування і поваги до права приватної власності, а зважаючи на корисливий характер злочину, то суд вважає, що дії обвинуваченого у тому випадку, що розглядається судом, були способом заробітку. Зважаючи на вище викладене призначення найбільш суворого покарання, в даному випадку відповідає морально-етичним і правовим нормам, та буде забезпечувати однаковий (рівний) для будь-кого із громадян обов`язок понести за вчинений злочин відповідальність в межах санкції відповідної статті кримінального закону.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
9. Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.
10. Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді застави скасувати, та узв`язку із призначенням покарання пов`язаного із ізоляцією від суспільства, з метою забезпечення виконання покарання суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_3 під варту у залі суду, без визначення розміру застави, так як злочин, що ставиться у провину обвинуваченому пов`язаний із застосуванням насильства.

На підставі ст. 69-1 КК України, керуючись ст. ст. 349,367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд -

у х в а л и в:
1. ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

2. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 06 вересня 2022 року.
3. Речові докази: диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження.
4. Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді застави скасувати; повернути заставодавцю заставу у розмірі 52 101 грн (п`ятдесят дві тисячі сто одна гривня), внесену на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.02.2022 по справі № 522/21137/21.
5. Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, без визначення розміру застави, взявши під варту у залі суду.

6. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання зарахувати строк утримання ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню в Одеській установі виконання покарань в період з 17.02.2022 по 18.02.2022, та з 06.09.2022 до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
7. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка утримується під вартою - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії такого рішення.
8. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.
9. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
10. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.
11. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_7
06.09.2022