Справа № 203/656/22
Провадження № 1-кп/0203/535/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001473 від 19 листопада 2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказаний обвинувальний акт.
Потерпіла та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили та про перенесення судового засідання заяв не надали.
Прокурор в судовому засіданні надав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що на сьогоднішній день не припинили існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам, а перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 зможе переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі. В обґрунтування посилався на те, що ризики у клопотанні прокурора жодним чином не обґрунтовані та до клопотання не надано доказів на підтвердження, зазначених у ньому ризиків. Також, вказав на тривале знаходження обвинуваченого у слідчому ізоляторі.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Так, судом встановлено, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого, ухвалами Кіровського районного суду м. Дніпропетровська було продовжено до 09 червня 2022 року, включно.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.178 КПК України, враховує дані про його особу, який раніше не судимий, має вищу освіту, не працевлаштований, на утриманні ані дітей, ані батьків похилого віку не має, має зареєстроване місце проживання поза межами Дніпропетровської області.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд зазначає наступне.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за який визначено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від суду, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Ризик, що передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає обґрунтованим, оскільки застосування інших альтернативних запобіжних заходів, може призвести до того, що обвинувачений, може вчинити спроби залякування, погроз, та іншим чином може впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів на свою користь.
Вищезазначене виправдовує тривалість перебування обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим, доводи його захисника в цій частині, суд не приймає до уваги.
Крім того, суд зазначає, що на сьогоднішній день судовий розгляд по кримінальному провадженню не розпочато, потерпіла та свідки не допитані, матеріали кримінального провадження не досліджені.
З урахуванням наведеного, доводи захисника про відсутність ризиків є необґрунтованими, а суд доходить до висновку, що на теперішній час, не зникли ризики, які існували на час обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Доводи захисника про те, що в порушення вимог ч.3 ст. 184 КПК України, до клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано додатків, якими прокурор обґрунтовує клопотання, заслуговують на увагу, однак вони не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.
Крім того, враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину, пов`язаного із застосуванням до потерпілого насильства, що спричинило його смерть, з огляду на положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає обвинуваченому розмір застави при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 03 серпня 2022 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1