КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 14 квітня 2022 року,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 14.04.2022 задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 год. 40 хв. 10.06.2022, із визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124050 грн.

Покладено на ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, до 10.06.2022 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

_______________________________________________________________________________________Справа № 753/3882/22 Слідчий суддя ОСОБА_9
Апеляційне провадження № 11-сс/824/1913/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.
На переконання апелянта, підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу відсутні.
Слідчим суддею не проведено аналіз наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, а також не оцінено обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Крім того, слідчим суддею не надано належної правової оцінки висловленим у судовому засіданні запереченням сторони захисту.
Апелянт завертав увагу на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
Так, органом досудового розслідування не доведено вартості викраденого майна щодо епізоду від 12.04.2022, зокрема додана до клопотання копія акту списання товару №21028 від 12.04.2022 не може бути неналежним та допустимим доказом, оскільки документ не містить підписів членів комісії, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , раніше зазначений акт не затверджений директором ТОВ ТРАШ ОСОБА_14 , а також за своєю суттю підтверджує списання підприємством ТОВ ТРАШ товару, а не його закупівельну вартість.
Також, органом досудового розслідування не надано належних та допустимих доказів підтвердження вартості викраденого майна щодо епізоду від 14.11.2021.
На думку захисника, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0003388, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.11.2021 близько 02 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, пр-т. Григоренка, 16, ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, проник до автомобіля марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1 яке перебуває у користуванні ОСОБА_15 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 приблизно о 02 год. 00 хв. розірвав плівку багажного відділення вищезазначеного автомобіля, де впевнившись та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно протиправно викрав PS контроллер «NATIVE INSTRUMENTS TRAKTOR SZ MK-Z» вартістю 4000 грн. та захисний кейс марки «Odissei» вартістю 4000 грн.
Після цього ОСОБА_7 , таємно викравши вказане майно, з місця вчинення злочину зник, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріального збитку ОСОБА_15 на загальну суму 8000 грн. 00 коп.
Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2022 приблизно о 18 годині 25 хвилин перебуваючи у приміщенні магазину «ТРАШ», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ахматової, 14А, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ТРАШ» (), у ОСОБА_7 виник умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитись у приміщенні магазину «ТРАШ» за вищевказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь та особистого збагачення, переконавшись та, вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв з торгівельних полиць майно що належить ТОВ «ТРАШ», а саме: ікру форелі «ForellenKaviar» у кількості 4 шт. загальною вартістю 703 грн. 33 коп. без ПДВ, які поклав до внутрішньої кишені куртки у яку був одягнутий.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 утримуючи при собі викрадений товар, пройшов через касову зону магазину та сигнальні рамки, не розрахувавшись за нього та направився до виходу з магазину, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони вказаного магазину разом з майном, яке намагався викрасти.
Згідно даних протоколу затримання від 12.04.2022, цього дня о 18 год. 40 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.
13.04.2022 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 185 КК України, та у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
14.04.2022 слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 14.04.2022 задоволено клопотання слідчого, та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 год. 40 хв. 10.06.2022, із визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124050 грн., та покладенням на нього у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення застави у сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних, що становить 124050 грн.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих їй кримінальних правопорушень та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого, колегія суддів не вбачає.

Посилання захисника на необгрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначених кримінальних правопорушень.
Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах, зокрема протоколах допитів свідків, потерпілого, протоколах огляду відеозапису, протоколі огляду місця події. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вартості викраденого майна по епізодам інкримінованих дій від 14.11.2021 та 12.04.2022, а також про неналежність та недопустимість як доказу копії акту списання товару № 21028 від 12.04.2022, колегія суддів вважає передчасними.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що органом досудового розслідування у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Зважаючи на викладене, враховуючи тяжкість та конкретні обставини інкримінованих підозрюваному злочинів, а також дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, вірогідність настання якого, поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є досить високою.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 14 квітня 2022 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3