Справа № 183/5552/22
№ 1-кс/183/1275/22

У Х В А Л А
07 вересня 2022 року м. Новомосковськ
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новотошківське м. Кіровська Луганської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця, у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив про встановлення досудовим розслідуванням, що молодший сержант ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії НОМЕР_1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 05 квітня 2022 року самовільно, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, залишив місце служби і покинув район виконання бойової задачі, охорони та оборони визначених рубежів на околиці населеного пункту Кремінна Луганської області, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України дезертирстві, тобто самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
06 вересня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Ураховуючи особу підозрюваного, слідчий вважає наявними ризики, визначені п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої порукивідносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.
При цьому звертає увагу на обставини, які в силу ст. 178 КПК України, мають враховуватись судом при обранні запобіжного заходу, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України; тяжкість покарання, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки; вчинення злочину в умовах воєнного стану.
При визначенні розміру застави, як альтернативного зобов`язання просить врахувати, що застава у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, в умовах воєнного стану, у зв`язку із чим є необхідним застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю ним внесення застави у розмірі трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним слідчим у клопотанні письмово.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Вказав, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, на що вказує його завчасне з`явлення за викликами слідчого, прокурора та суду. Тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не є ризиком, визначеним ст. 177 КПК України. Вказав на те, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем належно виконував свої обов`язки, добровільно приймав участь у захисті держави та відбитті збройної агресії. Те, що ОСОБА_5 може впливати на свідків не відповідає дійсності, оскільки свідками у провадженні є офіцери ЗС України. Ризик продовжити вчинення злочину чи вчинити новий спростовується тим, що підозрюваний є військовослужбовцем, пройшов відповідну перевірку своєї особистості, за наслідкам якої підтвердив відсутність схильності до вчинення правопорушень. Також, за час служби рапортів про негативну поведінку ОСОБА_5 не надходило, до кримінальної відповідальності останній не притягувався. Характеристика ОСОБА_5 , долучена до клопотання не містить дати, складена після подій, в яких підозрюють ОСОБА_5 та не відповідає дійсності. Вказав на те, що вчинення злочину в умовах воєнного стану є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, а не обставиною, яка повинна враховуватися при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Крім того, підозрюваний має дружину, яка перебуває у декретній відпустці та дитину, якій не виповнилося трьох років, які проживають в місті Дніпро, де винаймають житло та знаходяться на утриманні ОСОБА_5 . Всі речі підозрюваного та його житло знаходиться на окупованій території. Зазначив про безпідставність пред`явленої підозри, оскільки ОСОБА_5 уклав контракт, за умовами якого місцем несення служби визначено місто Золоте Луганської області. В наступному підрозділ передислоковано в область, в якій не ведуться активні бойові дії. До матеріалів клопотання не надано наказ, яким би було змінено на інше місце несення служби, визначено місцем місце несення служби околиці населеного пункту Кремінна Луганської області. Повідомив, що підозрюваний добровільно згодився на усну пропозицію командира підрозділу про захист Луганської області. Вказує, що ОСОБА_5 бажає продовжити службу та не має наміру ухилятися від неї. Просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Підтримав позицію захисника. Пояснив, що від слідства не переховувався. Військове командування знало про його місцезнаходження, однак не відповідало на дзвінки. Після 05 квітня 2022 року неодноразово звертався до органів внутрішніх справ, територіальних центрів комплектування, підрозділів територіальної самооборони за поясненням ситуації, що склалася та проханням повернутися до проходження військової служби, однак отримував відмову. Вказав, що його дружина та неповнолітня дитина разом з ним проживають в орендованій квартирі в АДРЕСА_2 , потребують догляду та джерела матеріального доходу. Вказав на те, що зараз його родина шукає інше житло. Він має мінливий дохід в розмірі, приблизно, п`ять тисяч гривень на місяць.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши надані докази виходжу з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Ураховуючи зібрані органом досудового слідства та надані суду докази, зокрема: контракт про проходження військової служби ОСОБА_5 від 05 березня 2021 року; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 01 березня 2021 року № 59; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05 квітня 2021 року № 84; витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 536-ОС від 26 липня 2021 року; повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 05 квітня 2022 року № 16/ б/п; покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; витяги з журналу службово-бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зареєстрований 24 лютого 2022 року під № 10 ДСК від 20 червня 2022 року; стройову записку до журналу СБД відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » станом на 05 квітня 2022 року; витяг з розділу І. від 20 червня 2022 року застосування підрозділів прикордонного загону в охороні (обороні) державного кордону або ведення бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_4 ; висновок службового розслідування від 09 квітня 2022 року; витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 536-ОС від 09 квітня 2022 року; витяг з бойового розпорядження; посвідчення ОСОБА_5 від 11 серпня 2021 року, в їх сукупності, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 408 КК України.
При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.
При цьому, посилання захисника на те, що підозра не є обґрунтованою через відсутність наказу із чітко визначеним пунктом дислокації та створення долучених доказів після фактичної події, спростовується дослідженими доказами, зокрема і витягом з бойового розпорядження, витягом з журналу службово-бойових дій, витяг з розділу І. від 20 червня 2022 року застосування підрозділів прикордонного загону в охороні (обороні) державного кордону або ведення бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_4 у поєднанні з показами свідків.
Стосовно ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу правопорушника, те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Про наявність даного ризику свідчить і те, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на території, на якій ведуться активні бойові дії.
При цьому, слідчий суддя не приймає до уваги аргументи сторони захисту про належну процесуальну поведінку підозрюваного в період з 05 квітня 2022 року по 06 вересня 2022 року, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження посилань підозрюваного про явку до органів внутрішніх справ, центрів комплектування протягом цього період. Таким чином, наявні підстави для висновку, що належна процесуальна поведінка обумовлена не правосвідомістю підозрюваного, а відсутністю запобіжного заходу, повідомлення про підозру, що жодним чином не свідчить про відсутність ризику переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.
Також слідчий суддя погоджується з позицією прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний, будучи військовослужбовцем, може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. При оцінці ймовірності даного ризику, слідчий суддя враховує його наявність у сукупності із існуванням ризику летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї, як дійсного військовослужбовця та вчинення кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється в умовах воєнного стану.
Водночас, слідчий суддя вважає недоведеними ризики, передбачені п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обставини, покладені в їх обґрунтування фактично враховуються слідчим суддею при висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, з огляду на відсутність доказів наявності у підозрюваного судимості, спростовуються доводи сторони обвинувачення про можливість підозрюваного спробувати вчинити інше кримінальне правопорушення.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаним слідчим суддею доведеними.
Так, слідчий суддя враховує наявність стійких соціальних зв`язків у підозрюваного, на що вказує його сімейний стан та малолітня дитина на утриманні, відсутність судимостей, участь підозрюваного в бойових діях. При цьому, з огляду на відсутність дати в дослідженій судом службовій характеристиці, відомості, які характеризують підозрюваного, викладені в ній не приймаються слідчим суддею до уваги.
Водночас, слідчий суддя враховує також і вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я підозрюваного, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить слідчий. Те, що зареєстроване місце проживання підозрюваного знаходиться в зоні ведення активних бойових дій та відсутність доказів на підтвердження згоди власника житла, в якому тимчасово зареєстрований підозрюваний на його подальше проживання в ньому, відсутність доказів на підтвердження правових підстав для проживання (договору оренди житла, найму, укладеного на визначений строк). Також враховує і те, що дії, які інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність, оскільки відбулися в період триваючої збройної агресії російської федерації, особливо, в бойовій обстановці. Означене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Внаслідок чого посилання сторони захисту на відсутність таких доказів, абстрактність ризиків, не приймає до уваги.
Визначаючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує кількість та вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, внаслідок чого, з метою дотримання права підозрюваного на справедливий відкритий розгляд впродовж розумного строку, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає за необхідне визначити строк дії запобіжного заходу 30 днями, який необхідно обраховувати, в силу положень ч. 5 ст. 115 КПК України, з моменту взяття ОСОБА_5 під варту.
Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України, покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує майновий стан підозрюваного, те що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, положення п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, яким визначено межі розміру застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину. Оскільки слідчому судді не надано відомостей, які вказують на наявність у підозрюваного стійкого доходу, враховуючи те, що підозрюваний перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа, слідчий суддя вважає визначити розмір застави в мінімальному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України. І саме в цих межах застава здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків. При цьому, застосування застави в розмірі, який просить сторона обвинувачення, на думку слідчого судді, буде занадто обтяжливою для підозрюваного та не пропорційно великою у порівнянні з доведеними прокурором ризиками.
У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до встановлених ризиків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194 КПК України,
застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новотошківське м. Кіровська Луганської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб - до 06 жовтня 2022 року включно на гауптвахті Східного ТУ ВСП м. Дніпро.
Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок.
В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) з`являтися на виклики до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а суд вирішує питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Копію ухвали суду надати підозрюваному ОСОБА_5 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали проголошено о 09:30 годині 08.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1