Справа № 752/8978/22
Провадження № 1-кс/752/3034/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю володільця майна ОСОБА_3 розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 - про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000974 від 23.07.2022, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000974, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що упровадженні відділу дізнання Голосіївського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000974 від 23.07.2022 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.07.2022 о 14:00 год, за адресою: АДРЕСА_1 , зупинено транспортний засіб «RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , під час перевірки автомобіля, виявлено ознаки підробки номера рами.

Так, 23.07.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду місця події, вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , серії CХО № НОМЕР_2 , яке поміщено до спец пакету SUD 1045337, транспортний засіб марки «RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , ключ від вищевказаного автомобілю, який належить ОСОБА_5 , поміщено на спеціальний майданчик, за адресою: АДРЕСА_2 .

Прокурор зазначає, що з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також запобігання можливості приховування, знищення або відчуження, у органу досудового розслідування наявна необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ««RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_4 , транспортний засіб марки «RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , ключі від вищевказаного автомобіля, який належить ОСОБА_5 .

На підставі зазначеного прокурор просить про задоволення клопотання.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав слідчому судді заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Володілець майна ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, пославшись на відсутність підстав для накладення арешту, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення володільця майна, перевіривши матеріали клопотання та дослідивши додані прокурором до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Встановлено, що упровадженні відділу дізнання Голосіївського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000974 від 23.07.2022 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

23.07.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції зупинено транспортний засіб «RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 . Під час перевірки автомобіля виявлено ознаки підробки номера рами.

Під час огляду місця події вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_4 , транспортний засіб марки «RANGE ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від вищевказаного автомобіля, який належить ОСОБА_5 .

У клопотанні ставиться питання накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Матеріалами, доданими до клопотання, стороною обвинувачення не було доведено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

В клопотанні відсутні відомості щодо підстав чи розумних підозр для висновку про те, що вилучені під час огляду автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ від транспортного засобу є доказом будь-якого кримінального правопорушення, а також відомості про наявність підстав вважати, що такі речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В змісті клопотання відсутні відомості про те, що вилучене під час огляду майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, до матеріалів клопотання також не було додано відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про арешт майна, оскільки прокурором не доведено наявність обґрунтованих підстав і мети, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, а також не доведено необхідності такого арешту та наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 08.08.2022 р. о 17.45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1