Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1334/22
Провадження № 1-кс/935/432/22
У Х В А Л А
Іменем України
27 червня 2022 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , із секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишів, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, який не являється інвалідом, не є депутатом, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 09.12.2019 Коростишівським районним судом Житомирській області за ч.1 ст. 296, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 3 роки на підставі ст. 75, 76 КК звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- ухвалою Коростишівського районного суду від 17.01.2022 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Коростишівського районного суду від 09.12.2019;

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду Житомирської області звернулася слідча СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, за погодженням з прокурором Коростишівської окружної прокуратури, який здійснює нагляд за проведенням досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначила наступне.

В провадженні СВ відділу поліції №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000109, внесеного 02.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено правовий режим воєнного стану, який затверджено 24.02.2022 Верховною Радою України ЗУ Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні».

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 правовий режим воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Нехтуючи введеним правовим режимом воєнного стану, 24.04.2022р., близько 01 години 10 хвилин ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 з метою таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, поєднаного з проникнення до іншого приміщення прийшли до кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_7 .

В цей час місці та за вказаних обставин ОСОБА_5 , реалізовуючи свій спільний з ОСОБА_6 злочинний умисел, за допомогою металевої фомки пошкодив металеві ролети кіоску «Doner Kebab» та через вікно проник до вказаного кіоску, де почав шукати продукти харчування з метою їх викрадення, а ОСОБА_6 в свою чергу чекала біля вікна кіоску на викрадене майно за вказівкою ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в приміщенні кіоску «Doner Kebab» з морозильної камери дістав 2 пластикові відра з кришкою об`ємом 5л. вартістю 13 гривень 30 копійок кожне, в яких знаходилося по 5 кг. салату морква по корейськи вартістю 50 гривень за 1 кг. та картонну коробку, в якій знаходилося 50 молочних сосисок першого сорту «Смачні» марки «Бугрин» загальною вагою 3,35 кг. вартістю 253 гривні 30 копійок, які поставив на прилавок та передав через вікно ОСОБА_6 .

В свою чергу ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці, спостерігаючи за навколишньою обстановкою, почала переносити викрадені речі на зупинку громадського транспорту, яка знаходилась поруч. В подальшому, через декілька хвилин, спрацювала сигналізація кіоску та ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 залишили місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 779 гривень 90 копійок

Своїми умисними суспільно-небезпечними діями, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у інше приміщення, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування за наявності достатніх доказів ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, який відноситься до категорії тяжких, має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше судимий. Зазначені в сукупності факти свідчать про те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення та відповідно кримінального покарання.

Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити, обґрунтувавши викладеними в клопотанні доводами.

Підозрюваний заперечив щодо задоволення даного клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення підозрюваного, захисника, думку прокурора, слідчої, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Тобто стороною обвинувачення надано суду докази на підтвердження підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також суд бере до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, офіційно не працевлаштований, будь-якого джерела прибутку не має.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Тому у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, а саме: тримання під вартою.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя, на виконання вищезазначених вимог закону, враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкриміноване кримінальне правопорушення, конкретні обставини вчинення діяння, сам характер скоєного злочину, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, його вік, враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, вважає доцільним, з метою запобігання визначеним п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначає розмір застави.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищезазначеним ризикам, а тому клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182,183,193,194,196,205 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, починаючи з 27.06.2022 року до 25.08.2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особа, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1