ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харків від 28 січня 2022 року,
встановила:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2021 року за №0001593, задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Харківській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, а саме до 28 березня 2022 року, підозрюваному
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Онок Виноградського р-ну Закарпатської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обставини, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбачене за його вчинення покарання, особу ОСОБА_8 , неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам і наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Урахувавши положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про продовження зазначеного вище запобіжного заходу без визначення розміру застави ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харків від 28 січня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити підозрюваному заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харків від 28 січня 2022 року та застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги апелянти мотивують тим, що слідчий суддя не врахував те, що стороною обвинувачення не доведено заявлені в клопотанні ризики та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, родину (2 малолітніх дітей, дружину, батьків похилого віку, рідну сестру), місце реєстрації та постійне місце проживання.

Одночасно захисник ОСОБА_10 зазначає про те, що тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, в учиненні якого ОСОБА_8 не визнає свою вину, сама по собі не є достатньою підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційних скарг, міркування прокурора, який заперечив щодо апеляційних скарг і водночас підтвердив, що на даний час іншим судовим рішенням місцевого суду від 17 червня 2022 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційних скарг та дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У свою чергу, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2021 року за №0001593 (а.п. 8).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що згідно з умовами спадкового договору після смерті ОСОБА_12 право власності на належну останньому квартиру набуде рідна сестра підозрюваного, вирішив з корисливих мотивів убити ОСОБА_12 з метою отримання в подальшому вигоди від названого майна, та в жовтні 2021 року для реалізації свого злочинного умислу залучив ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , який був залучений працівниками правоохоронного органу до конфіденційного співробітництва під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
31 жовтня 2021 року приблизно о 12 годині ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , на автомобілі Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 , прибули до відділення служби кур`єрської доставки «Нова пошта» № 89 по пров. Завгородньому, 22 у м. Харків, де ОСОБА_14 отримав посилку з отруйною речовиною для протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 . Далі ОСОБА_8 разом із ОСОБА_13 придбали пляшку горілки, додали в неї придбану отруйну речовину (метиловий спирт), щодо якої ОСОБА_8 попередньо повідомив про те, що дану пляшку необхідно передати ОСОБА_12 під приводом надання продуктів харчування з метою вбивства останнього.
Цього ж дня приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_13 прибули до місця проживання ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_13 відповідно до відведеної йому ролі пішов до під`їзду, а ОСОБА_8 , вважаючи, що виконав усі необхідні дії для доведення свого злочинного умислу до кінця, прийняв рішення залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак не довів його до кінця, так як був затриманий працівниками правоохоронного органу.
01 листопада 2021 року слідчий ОСОБА_15 , за погодженням з прокурором ОСОБА_16 , повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України незакінченого замаху на умисне вбивство з корисливих мотивів, учинене за попередньою змовою групою осіб (а.п. 113-114).

25 січня 2022 року слідчий ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харків з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, ризиків, визначених у п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків іншого підозрюваного; вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, та неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, а також наявністю обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, слідчий суддя, задовольняючи наведене клопотання, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, й у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обставини інкримінованого ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину проти життя особи, тяжкість передбаченого за його вчинення покарання від 10 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, особу підозрюваного, який обізнаний про методи діяльності правоохоронних органів, неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам і наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як видно з матеріалів справи, необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному та неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, в апеляційних скаргах не оспорюється.

Разом з цим обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного особливо тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема даними:

протоколів допитів потерпілого ОСОБА_12 від 31 жовтня 2021 року, свідка ОСОБА_14 від 19, 26 жовтня та 15 листопада 2021 року (а.п. 24-36);
протоколів про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_8 від 25, 26 та 27 жовтня, 01 листопада 2021 року, контролю за вчиненням злочину від 01 листопада 2021 року (а.п. 45-59, 61-68);

протоколів огляду автомобіля Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 , яким користувався підозрюваний, і його гаража по АДРЕСА_3 від 31 жовтня 2021 року (а.п. 17-20);
протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_8 від 31 жовтня 2021 року (а.п. 95-97);
висновків судово-токсикологічних експертиз №16/8502-Дм/21 від 02 листопада 2021 року, №№16/8503-Дм/21, 16/8504-Дм/21 від 03 листопада 2021 року, судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення №30496 від 30 листопада 2021 року (а.п. 75-77, 79-81, 83-85, 87-91), та іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у частині доведеності наявності в даному провадженні ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається прокурор в клопотанні та доведені ним у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що в свою чергу дає підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу, передбаченого ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, який має надзвичайно високу суспільну небезпеку, та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й тих, які просять апелянти - цілодобового домашнього арешту або застави, зважаючи на встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178, ч.4 ст.183 КПК України.

Колегія суддів ураховує те, що підозрюваний не судимий (а.п. 117-118), одружений, має родину, зокрема 2 малолітніх дітей (а.п.118-119), на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває (а.п.114-116), однак ці дані з урахуванням наведених вище обставин не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти таким, що не зменшились, ризикам, передбаченим п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Між тим, усупереч доводам захисників, установлені під час розгляду питання щодо продовження запобіжного заходу обставини в їх сукупності не дають підстав уважати, що підозрюваний має такі соціальні зв`язки, які би могли слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Тому зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Одночасно слід зазначити, що провадження за апеляційними скаргами захисників, у інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харків від 28 січня 2022 року, за якою підозрюваному продовжено запобіжний захід до 28 березня 2022 року, надійшло та розподілено колегії суддів Полтавського апеляційного суду 16 травня 2022 року. Наразі ж у даному кримінальному провадженні за іншим судовим рішенням продовжено підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Таким чином, на час надходження матеріалів провадження закінчився строк дії оскаржуваної ухвали та вона втратила свою актуальність у розумінні положень Глави 18 КПК України з незалежних від суду апеляційної інстанції причин.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

ухвалила:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харків від 28 січня 2022 року щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4