печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5785/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вишгород, Київської обл., громадянина України, українця, не одруженого, з вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувачення, 29.09.2014 приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 діючи умисно та злагоджено з особами, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження, прибув на територію Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС України, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 29-А. з метою вчинення хуліганських дій у державній установі - Центрі безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС України, направлених на зрив нормальної діяльності вказаної установи та власного самоутвердження за рахунок публічного приниження керівника вказаного Центру ОСОБА_6 , переслідуючи мету протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Знаходячись на території вказаного Центру, ОСОБА_5 та інші особи, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження, взяли біля воріт Центру металевий сміттєвий контейнер, піднесли його до будівлі вказаного Центру під надуманим приводом проведення так званої «вуличної люстрації» щодо начальника Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС України полковника міліції ОСОБА_6 , яка полягала в киданні останнього, свавільно обмежуючи свободу пересування та долаючи його волю до опору, до заздалегідь заготовленого сміттєвого контейнеру.

Надалі, ОСОБА_5 та особи, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження, діючи умисно та злагоджено, достовірно розуміючи що ОСОБА_6 полковник міліції, діючий працівник правоохоронного органу - МВС України, який перебуває на робочому місці і є керівником державного Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС України розпочали активні дії, спрямовані на зрив нормальної діяльності державного установи вищезазначеного Центру та самоутвердження за рахунок публічного приниження керівника вказаного Центру ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_5 та невстановлені особи, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження, діючи умисно, групою осіб, зайшли до приміщення Центру, ігноруючи загальноприйняті норми моральності та поведінки в суспільстві, зневажливо ставлячись до оточуючих та нехтуючи їхніми правами, безпричинно, під надуманим приводом «вуличної люстрації», почали в холі Центру на першому поверсі погрожувати та примушувати написати рапорт про звільнення із займаної посади начальнику Центру полковнику міліції ОСОБА_6 , який перебував на своєму робочому місці під час виконання службових обов`язків.

Надалі, ОСОБА_5 , принижуючи честь і гідність ОСОБА_6 , як громадянина та працівника правоохоронного органу, підбурював осіб, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження, до вчинення активних дій щодо ОСОБА_6 , а саме почав із застосуванням грубої сили штовхати плечем ОСОБА_6 з метою виштовхування його з приміщення Центру безпеки дорожнього руху, який є його робочим місцем. При цьому особи, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження кидали в ОСОБА_6 та розбивали об нього заздалегідь принесені з собою курячі яйця, чим забруднили та пошкодили його одяг, завдали фізичного болю та моральних страждань.

При цьому ОСОБА_6 намагався припинити вищевказані хуліганські дії ОСОБА_5 та осіб, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження, відійшов від вказаних осіб та наголосив, що він перебуває на робочому місці у приміщенні Міністерства внутрішніх справ. Проте ОСОБА_5 та особи, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження, вперто продовжуючи та не припиняючи хуліганські дії, діючи умисно групою осіб, долаючи волю ОСОБА_6 до опору та хапаючи його за руки і костюм, притисли ОСОБА_6 до дверей кабінету № 18 вищевказаного Центру та проти його волі почали в грубій формі, нецензурно висловлюючись, виштовхувати на вулицю.

При цьому ОСОБА_5 провокував осіб, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження та надавав цим особам вказівки вивести на вулицю ОСОБА_6 , підштовхував із застосуванням грубої сили останнього плечем у спину до виходу. Після цього ОСОБА_5 , разом з особами, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження, продовжуючи свої активні хуліганські дії оточили ОСОБА_6 в кільце, взявшись за руки, при цьому свавільно обмежуючи свободу пересування ОСОБА_6 , проти його волі, почали штовхати у напрямку до виходу із Центру, спрямовуючи до заздалегідь заготовленого сміттєвого контейнеру на вулиці.

При цьому активні дії ОСОБА_5 , спрямовані на свавільне виштовхування ОСОБА_6 із приміщення Центру, який є його робочим місцем, а саме державною установою, котра перебуває в підпорядкуванні МВС та підбурювання осіб, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження до вкидання ОСОБА_6 до заздалегідь заготовленого сміттєвого контейнера з фіксуванням хуліганських дій відеокамерою, в присутності відвідувачів Центру та підлеглих ОСОБА_6 , вказують на явну, демонстративну неповагу до суспільства. Адже ОСОБА_5 , виштовхуючи ОСОБА_6 з приміщення Центру та спрямовуючи його разом з особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, до сміттєвого контейнеру, достовірно розумів, що ОСОБА_6 полковник міліції, діючий працівник правоохоронного органу - МВС України, який перебуває на робочому місці, є керівником державного Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС України і забезпечує нормальну діяльність установи, але вперто продовжував свої активні хуліганські дії, чим демонстрував особливу зухвалість, що виразилась у зневазі до інших оточуючих, до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві.

Привселюдно знущаючись над ОСОБА_6 , підбурюючи осіб, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження до кидання яєць, умисного пошкодження його одягу та спричинення фізичних і моральних страждань, свавільного обмеження свободи пересування ОСОБА_6 з подальшим киданням його у сміттєвий контейнер, ОСОБА_5 бажав самоутвердитися за рахунок публічного приниження і знущання над ОСОБА_6 , протиставляючи себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага була явною, тобто очевидною і безсумнівною для всіх.

Надалі, ОСОБА_5 та особи, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження, виштовхали ОСОБА_6 у двір Центру, де ОСОБА_5 , діючи умисно, з хуліганських спонукань, групою осіб з особами, матеріали щодо яких виділено в окремі провадження насильно, оточивши проти його волі, заштовхали ОСОБА_6 в завчасно приготовлений сміттєвий контейнер, завдавши при цьому йому фізичних та психологічних страждань. Хуліганські дії групи вказаних осіб тривали на протязі приблизно 1 години, вперто не припинялись, що призвело до порушення нормальної роботи Центру.

Крім цього, умисні хуліганські дії навмисно фіксувались на відеокамери, відеозапис з яких із публічним приниженням ОСОБА_6 , яке виразилось у вкиданні його у сміттєвий контейнер на очах підлеглих та відвідувачів Центру після вказаної події було розповсюджено через мережу Інтернет, чим було спричинено шкоду професійному авторитету ОСОБА_6 , як керівника державної установи, завдано йому моральної шкоди та психологічних страждань, нанесло шкоду його авторитету, як керівника правоохоронного органу, підпорядкованого МВС.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.
Під час судового засідання обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, інші учасники не заперечували проти закриття кримінального провадження.
Судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 , що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, може закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення, закон надає їй право заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_5 заявив суду, що зміст правових наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав йому цілком зрозумілий та проти закриття провадження з відповідних підстав не заперечує.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, з`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до наступних висновків.
Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею, зокрема, два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка винила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.
Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії нетяжкого злочину.
Згідно ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.
Обвинувачений погоджується зі звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Суд також з`ясував, що його позиція є добровільною і істинною.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 285 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за обвинувальним актом стосовно вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності - звільнити.
Кримінальне провадження за обвинувальним актом стосовно вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, - закрити.
Ухвала суду підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1