Справа № 450/754/22 Провадження № 1-кп/450/313/22
УХВАЛА
судового засідання

11 липня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі колегії:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Муроване, Пустомитівського району, Львівської області, громадянин України, українця, із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, вироком Галицького районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 289 КК України,

в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 25.10.2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и л а :
В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 25.10.2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України.

11.07.2022 року прокурором в судовому засіданні подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , строком на 60 діб, без визначення розміру застави. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України. В ході досудового розслідування кримінального провадження, 25.10.2021 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. ст. 208-211 КПК України та 26.10.2021 року йому повідомлено про підозру. Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області 27.10.2021 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. В подальшому, строк дії запобіжного заходу неодноразово продовжувався Галицьким районним судом м. Львова, востаннє 09.02.2022 строк дії запобіжного заходу продовжено до 26.03.2022 включно. На даний час ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування продовжують існувати, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зокрема неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 втік з місця вчинення злочину. Окрім цього, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого до втечі. Окрім цього, ОСОБА_6 втік з місця вчинення кримінальних правопорушень, намагався приховати сліди їх вчинення, зокрема зачинив вхідні двері до квартири потерпілої, а ключі забрав із собою. Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схилянні їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується насильницьким характером злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_6 . Даний ризик підтверджується тим, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії розгляду, усі свідки у вказаному кримінальному провадженні із врахуванням принципу безпосередності дослідження доказів, не допитані. Із врахуванням викладеного, обвинувачений може чинити на них тиск з метою спонукання останніх до зміни своїх показів. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Про існування вказаного ризику свідчить систематичний характер протиправної діяльності обвинуваченого, що підтверджується характеризуючими матеріалами останнього. Окрім цього просить не визначати застави у відповідності до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин було вчинено із застосування насильства, яке спричинило загибель людини.

В судовому засіданні прокурор, клопотання підтримала з підстав, вказаних у ньому та просить таке задоволити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив, щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 . Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Вказав, що прокурором не обгрунтовано наявність ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при вирішенні вказаного клопотання поклався на розсуд суду.

Проаналізувавши обвинувальний акт, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, вивчивши особу обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників процесу, колегія суддів, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в т.ч. запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.10.2021 року, ОСОБА_6 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, який неодноразово було продовжено, востаннє ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.05.2022 року продовжено строк тримання під вартою до 12.07.2022, включно.

За положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити документи, інше.

Обов`язок доведення цих обставин лежить на прокуророві.

Наведені прокурором у клопотанні доводи свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 , кримінальних правопорушень передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, а також про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, ч. 4 ст. 187 КК України, санкція статті якої передбачає позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна та у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, санкція статті якого передбачає штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, що вчинені останнім із застосуванням фізичного насильства до людини, що призвело до загибелі людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі , якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За положеннями п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на наведене, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема, що останній, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та встановленню істини у справі; вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів враховує, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а також, враховуючи характер, ступінь суспільної небезпечності, спосіб вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_6 , поведінку останнього та тяжкі наслідки, що настали, і інші обставини, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 , слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів оскільки, інший, менш суворий запобіжний захід не усуне ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, без визначення розміру застави, оскільки така відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, судом може не визначатись.

Щодо покликання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, то таке невмотивоване та задоволенню не підлягає, оскільки ризики які зазначені при обранні та продовженні запобіжного заходу на момент розгляду даного клопотання у судовому засіданні не відпали, тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для зміни обвинуваченому такого запобіжного заходу як тримання під вартою на домашній арешт, відсутні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183 184, 193, 194, 196, 197, 199, 315 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 09.09.2022 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про обрання запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та скерувати начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3