ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/1773/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/128/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.4 ст.286-1 КК
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2022 року,-
ВсТАНОВИла:
Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 14 травня 2022 року включно.
Суд мотивував своє рішення тим, що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду та виправдовує подальше тримання ОСОБА_7 під вартою. Будь-яких даних про те, що застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, зможе запобігти ризику переховування ОСОБА_7 від суду, в судовому засіданні не встановлено, тому суд продовжив обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 17.03.2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та ухвалити нову ухвалу- обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.
Вважає, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні відсутні, тому застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період з 20 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступної доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Апелянт посилається на те, що жодний ризик, передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений, зокрема прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду.
Стверджує, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, підозрюється в скоєнні неумисного злочину, зареєстрований та працює як фізична - особа підприємець, на утриманні та вихованні у нього знаходиться двоє малолітніх дітей, а також мати пенсіонер, він позитивно характеризується по місцю свого постійного проживання, має міцні соціальні зв`язки, роботу, є єдиним годувальником в сім`ї, відтак перебування його під вартою позбавляє його можливості утримувати своїх малолітніх дітей та непрацездатну матір, тому процесуальні обов`язки ОСОБА_7 буде виконувати належним чином.
На думку апелянта, посилання слідчого судді, на те, що існує ризик того, що є збройна агресія російської федерації щодо України, то дане твердження беззмістовне та суперечить чинному законодавству, зокрема наявність ризиків, що зазначені у статті 177 КПК України носять вичерпний характер і будь-яких винятків не містить, тому збройна агресія російської федерації щодо України не є ризиком в розумінні ст. 177 КПК України.
Вважає, що ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу захисника, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвала, яку оскаржує адвокат, постановлена головуючим суддею 17 березня 2022 року у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, відповідно до ст.331 КПК України, при розгляді питання доцільності продовження строку дії раніше обраного під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, суд встановив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, який є особливо тяжким злочином -проти безпеки руху та експлуатації транспорту, обвинувачується у вчиненні його в стані алкогольного сп`яніння з тяжкими наслідками - смерті двох людей, тому вірно зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - можливість останнього переховуватися від суду, який на даний час посилюється воєнним станом.
Посилання апелянта на те, що в обвинуваченого є постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, робота, на утриманні двоє неповнолітніх дітей та мати пенсіонер, він позитивно характеризується по місцю свого постійного проживання, проте суспільна небезпека особи обвинуваченого та обставини, у яких він обвинувачується, не зменшилися.
Колегія суддів вважає, що суд правильно взяв до уваги наявність об`єктивної потреби у продовженні строку тримання під вартою, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи обвинуваченого, а також те, що розгляд кримінального провадження по суті не завершений, а запобіжний захід спрямовується виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки особи, хоча і шляхом певного обмеження її особистих прав.
Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого не є можливим, з метою уникнення обвинуваченим суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на строк 60 днів.
Окрім того, застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Що стосується застави, яку просить захисник застосувати обвинуваченому, то враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується в вчиненні злочину, який спричинив загибель двох людей, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, суд вправі не визначати розміру застави.
За таких обставин, ухвала суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою, тому підстав для її скасування та зміни немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді