В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002255 від 30 липня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2021 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_3 разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рухались по бул. Перова у м. Києві. Наблизившись до підземного переходу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , вони зустріли потерпілого ОСОБА_5 .

У ході спілкування між останніми, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, ОСОБА_3 дістав з кишені свого одягу ніж та тримаючи його у правій руці наніс потерпілому ОСОБА_5 одне ножове поранення в область живота останнього.

Того ж дня потерпілого ОСОБА_5 , з отриманими внаслідок дій ОСОБА_3 тілесними ушкодженнями, було госпіталізовано до КМКЛ ШМД.

Як вбачається з даних, що містяться у висновку експерта № 042-1066-2021 від 17 серпня 2021 року -18 серпня 2021 року: «дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі ушкодження: проникаюче колото-різане поранення живота з пораненням серозної оболонки шлунку (згідно клінічним даним, рана розташована у лівій боковій поверхні живота, розмірами 2,5х0,5см), ускладнений гемоперитонеумом. Характер, відома морфологія виявленого ушкодження, свідчать про те, що воно утворилось від однократної дії травмуючого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості. Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного вказаного ушкодження є критерій небезпеки для життя, тому відповідно п.п. 2.1.2. та 2.1.3. к/ «Правил», виявлене тілесне ушкодження, відносить до тяжкого тілесного ушкодження.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені у обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, показав, що 29 липня 2021 року близько 22 години 30 хвилин разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вони йшли по АДРЕСА_3 та біля підземного переходу зустріли потерпілого ОСОБА_5 , з яким у ході спілкування виник словесний конфлікт, останній вів себе агресивно, погрожував. Під час конфлікту, він дістав з кишені свого одягу ніж та наніс потерпілому ОСОБА_5 одне ножове поранення в область живота. Він щиро розкаюється у цьому, просить його вибачити, суворо не карати та не позбавляти волі. Він з перших днів просив вибачення у потерпілого, провідував у лікарні надавав матеріальну допомогу.

Дані обвинуваченим ОСОБА_3 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 29 липня 2021 року йому зателефонувала його дівчина та повідомила, що товариш ОСОБА_3 її образив. Він приїхав до дівчини і вони пішли по бул. Перова у м. Києві, де зустріли ОСОБА_3 ти його товариша. Він почав у останнього вимагати, щоб він вибачився перед дівчиною. Він, ОСОБА_5 , поводив себе дуже емоційно, можливо агресивно, бо захищав свою дівчину. Він погрожував, що може привести своїх друзів для з`ясування відносин. Під час цього конфлікту він отримав від ОСОБА_3 удар ножом у ліву частину живота. У подальшому, обвинувачений кожний день відвідував його у лікарні, купував необхідні ліки, вибачався та повністю оплатив йому лікування. Він не має до обвинуваченого будь яких претензій, вони помирилися, тому просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Як вбачається з даних, що містяться у висновку судово-медичної експертизи № 042-1066-2021 від 18 серпня 2021 року: «Вивчивши та проаналізувавши дані медичної документації на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 приходжу до підсумків, що на момент звернення по медичну допомогу і в подальшому проведенні клінічних досліджень та оперативного лікування у нього виявлено ушкодження: оболонки шлунку (згідно клінічним даним, рана розташована у лівій боковій поверхні живота, розмірами 2,5x0, 5 см), ускладнений гемоперитонеумом. Характер, відома морфологія виявленого ушкодження, свідчать про те, що воно утворилося від однократної дії травмуючого предмету, якому притаманні колюче-ріжучи властивості. Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного вказаного ушкодження є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно п. п. 2.1.2. та 2.1.3. «Правил», виявлене тілесне ушкодження, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Характер та локалізація виявленого ушкодження не суперечить обставинам його отримання, продемонстрованим під час проведення слідчого експерименту».

Крім того, винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він своїми умисними діями наніс потерпілому умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв органам досудового слідства у розкритті кримінального правопорушення, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має батьків похилого віка, які хворіють та потребують догляду, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра, цивільний позов по справі не заявлено, потерпілому повністю відшкодував завдану шкоду та він не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, просить не позбавляти обвинуваченого волі.
Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , - суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, примирення з потерпілим.
Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - судом не встановлено.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.75 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: покривало, що поміщено до паперового конверту, опечатано печаткою «Для паперів» Дніпровського УП ГУНП у м. Києва з підписами понятих, футболку зі слідами РБК, білизну зі слідами РБК, що поміщено до паперового конверту, опечатано печаткою «Для паперів» Дніпровського УП ГУНП у м. Києва з підписами понятих знищити; джинси синього кольору зі слідами РБК, що упаковані до сейф-пакету № NPU 1303264, футболку блакитного кольору зі слідами РБК, що упаковані до сейф-пакету № NPU 1303223, джинси синього кольору, сорочку помаранчевого кольору, що упаковано до сейф-пакету № SUD 4010407, що зберігаються у камері схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві повернути власнику ОСОБА_3 ; мобільний телефон марки Redmi Note 5 Imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім картою Лайфселл НОМЕР_3 , ланцюжок резиновий з хрестиком, зв`язку ключів у кількості 3 штуки з брелком, картку Монобанк НОМЕР_4 , сумку синього кольору із кишенею червоного кольору, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1