Справа № 185/5967/22
Провадження № 1-кп/185/600/22
У Х В А Л А

14 жовтня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000610 від 06 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , зазначивши, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, що свідчить та дає підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, він може переховуватись від суду з метою уникнення покарання.

Обвинувачений може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині.

На думку прокурора, існує також ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, який підтверджується тим, що вчиняючи непокору, в умовах воєнного стану, обвинувачений фактично відмовився виконувати бойові завдання та наказ командира підрозділу щодо виконання своїх службових обов`язків на бойових позиціях в умовах воєнного стану, маючи бажання самовільно залишити місце несення служби, або ухилитись від несення обов`язків військової служби, що само по собі утворює склад іншого злочину за ст. 408, 409 КК України.

На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою. Також прокурор зазначає, про неможливість застосувати до обвинуваченого іншого запобіжного заходу , окрім тримання під вартою, з огляду на положення ч. 7 ст. 176 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник заперечували проти продовження тримання під вартою, зазначили ро необхідність застосування , як альтернативи, застави.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого спливає 17 жовтня 2022 року.

Як встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років. Він не одружений, є військовослужбовцем військової служби.

Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».

Дані обставини свідчать про наявність ризику залишення ним свого місця проживання, проходження служби (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.

Водночас суд враховує ризик можливого впливу на свідків, адже свідки обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні не допитані, сторони при визначенні порядку дослідження доказів, вказали на необхідність їх допиту, в той же час свідки разом з ним проходили військову службу, що фактично створить умови для можливого здійснення впливу на них. В той же час суд констатує, що не забезпечення стороною обвинувачення явки свідків, не може бути умовою тримання обвинуваченого під вартою.

Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд наголошує, що даний ризик не має місце, оскільки обвинувачений є раніше не судимою особою, посилання на інші склади правопорушень без відповідної підозри та внесення відповідних відомостей до ЄРДР є передчасними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого, дані про можливість ухилення від суду, разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення, ризик впливу на недопитаних свідків, свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи (без врахувань положень ч. 7 ст. 176 КПК України ) на даний час не попередять вказані ризики, тому з метою запобігання їм суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою. Об`єктивний даних, які б вказували на неможливість перебування обвинуваченого під вартою внаслідок хронічних захворювань, на даний час, стороною захисту не надано.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави, враховуючи матеріальний та сімейний стан обвинуваченого.

Так, з урахуванням майнового становища обвинуваченого, зокрема рівня матеріального забезпечення військовослужбовців, тяжкості кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, яке вчинено в умовах воєнного стану, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 312000 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 12 грудня 2022 року в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розмір застави визначити в сумі 312000 (триста дванадцять тисяч) грн.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_3 покласти обов`язки:

- не відлучатися із місця несення військової служби, без дозволу суду, окрім випадків виконання бойових завдань;

- повідомляти суд про зміну свого місця перебування..

утриматись від спілкування з свідками згідно реєстру доданого до обвинувального акту в даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 12 грудня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1