ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/6199/19

Провадження № 11-кп/4820/131/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали провадження за №0000394 від 16 серпня 2019 року, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2021 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 09 вересня 2021 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 слід закрити у зв`язку із відмовою потерпілої ОСОБА_7 від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просила ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 09 вересня 2021 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Уважала, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Посилалася на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, у тому числі, передбачених ст.125 КК України.

Окрім того, зазначала, що згідно із п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

На думку прокурора, поняття домашнього насильства, яке викладене у вказаній нормі, охоплює собою весь перелік статей КК України щодо злочинів у формі приватного обвинувачення, які неможливо закрити через насильство у сім`ї, зокрема передбачених ст.ст.122, 125, 126, 129, 133, 134, 135, 136, 139, 142, 151-2, 152, 153, 154 КК України та іншими.

Так, в ході досудового розслідування установлено, що обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_7 перебувають у сімейних відносинах, є матір`ю та сином.

Крім того, в обвинувальному акті вказано обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до п.6-1 ст.67 КК України, кримінальне правопорушення вчинено щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних стосунках.

Отже, прокурор стверджувала, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, який пов`язаний саме з домашнім насильством, а тому це кримінальне провадження не може бути закритим на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення через пряму заборону, зазначену у цій же нормі.

Таким чином, закривши кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки це перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування ухвали місцевого суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 15 серпня 2019 року близько 22 год в селі Голосків Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в ході суперечки з матір`ю ОСОБА_7 , яка відбулася у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , з метою спричинення тілесних ушкоджень підійшов до потерпілої та умисно завдав один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 , заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток спинки носу, без зміщення уламків, садна в області носу справа, що за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_7 подала письмову заяву про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою від підтримання приватного обвинувачення, яку просила суд задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні в суді першої інстанції заперечила проти закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, мотивуючи це тим, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством.

Колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги прокурора не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Так, ч.1 ст.337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Посилання прокурора на те, що злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, пов`язаний саме з домашнім насильством, а тому кримінальне провадження не може бути закритим на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України (у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення через пряму заборону), є необґрунтованими.

Відповідно до положень ст.477 КПК України, обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 7 ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що обов`язковою умовою визнання судом кримінального правопорушення - незалежно від його родового чи безпосереднього об`єкта пов`язаним із домашнім насильством, є відображення зазначеного у формулюванні обвинувачення (у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті) із встановленням органами досудового розслідування відповідних фактичних обставин (ступінь родинних відносин або спорідненості між потерпілим та винуватцем, характер насильства тощо). За відсутності цього гарантоване право на захист істотно порушено і, беручи до уваги імперативність приписів п.19 ч.1 ст.7, ч.ч.3, 6 ст.22, ч.1 ст.337 КПК України, унеможливлює застосування згаданого інституту заборони закриття кримінального провадження щодо злочинів, передбачених ст. 125 КК України.

Окрім того, відповідно до усталеної судової практики злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст.1 Закону №2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Встановлена у п.7 ч.1 ст.284 КПК України заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього.

При цьому вчинення кримінального правопорушення стосовно члена сім`ї або іншої особи, зазначеної в ч.2 ст.3 Закону № 2227-VIII, автоматично не скасовує гарантій права на захист. Якщо сторона обвинувачення вважає, що суспільно небезпечне діяння пов`язано саме з домашнім насильством, вона про це обов`язково має зазначити у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті, а на обґрунтування своєї позиції надати відповідні докази. Інакше підозрюваний (обвинувачений) буде позбавлений процесуальної можливості ефективно захищатися та спростувати висунуте обвинувачення.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000394 від 16 серпня 2019 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не міститься жодних посилань на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, стороною обвинувачення не зазначено ознак, які б свідчили про наявність у діянні хоча б одного з елементів, перелічених у ст.1 Закону № 2229-VIII.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 не інкримінувалося вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, через що він не був обізнаний з таким обвинуваченням і не мав можливості захищатися від нього, що порушує гарантоване йому Конституцією України право на захист.

Водночас, згідно з п.«а», «b» §3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально поінформованим про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього, і мати час та можливість необхідність для підготовки свого захисту.

Отже, обов`язковою умовою визнання судом злочину, пов`язаного з домашнім насильством, є відображення зазначеного у формулюванні обвинувачення із встановленням органами досудового розслідування відповідних фактичних обставин (ступінь родинних відносин або спорідненості між потерпілим та винуватцем, характер насильства тощо).

За відсутності цього гарантоване право на захист буде істотно порушеним.

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора були перевірені в повному обсязі і не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали місцевого суду із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2021 року, якою закрито кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3