Справа № 589/300/22
Провадження № 1-кп/577/181/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" березня 2022 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000897 від 31.10.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, раніше не судимого,

за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000897 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України.

Відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 01.04.2022 року о 24 год. 00 хв.

В судовому засіданні прокурор вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід продовжити, оскільки на даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно останнього перебуває на стадії судового розгляду та завершити його до 01.04.2022 року неможливо, ризики, які малися на час обрання запобіжного заходу передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшились, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою. Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, за який згідно санкції статті йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, може незаконно вплинути на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки знає де останні працюють та може знати їх місце мешкання, з метою зміни ними свідчень у суді і перешкодити, таким чином, встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення та негативно вплинути на хід судового розгляду, може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме відмовою у прибутті за викликом до суду, що може призвести до порушення розумних строків розгляду кримінального провадження відносно нього. Обвинувачений ОСОБА_5 на даний час ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, що також свідчить про те, що він може продовжити займатися злочинною діяльністю.

Крім того, від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання мотивує тим, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Тому вважає, що подальше перебування ОСОБА_5 в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», який знаходиться в м. Суми, де безпосередньо відбуваються бойові дії, що порушує низку його прав, зокрема право на життя та здоров`я. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 має батьків, які перебувають у край тяжкому стані через стан здоров`я та не мають можливості самостійно купувати собі ліки та продукти харчування. Він не має намірів переховуватися від суду та впливати на свідків а має намір вступити до лав територіальної оборони.

Прокурори ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою підтримали, просили задовольнити. Зазначили, що ризики не зменшилися. Щодо клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, заперечували проти клопотання прокурора, підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд заслухавши учасників процесу виходить з наступного.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 03.02.2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01.04.2022 року до 24:00 год.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який згідно санкції статті йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років. Між тим, обвинувачений ОСОБА_5 , ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, веде антигромадський спосіб життя, може переховуватися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені обставини свідчать про схильність ОСОБА_5 до вчинення нових злочинів, та можливість їх вчинення.

Вирішуючи питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд приходить до висновку, що на даний час саме цей запобіжний захід є таким, що забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого та є пропорційним тим обставинам, що прийняті судом до уваги.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків, що пов`язано з плином досудового розслідування.

Оцінюючи можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченим, суд виходить з вимог кримінального процесуального закону. Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення. Однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Відтак суд наголошує, що належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків само по собі не може бути підставою для зміни чи скасування запобіжного заходу, й, більш того, сумлінне виконання обвинуваченим таких обов`язків жодним чином не свідчить про те, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, перестали існувати, а свідчить саме про те, що обраний запобіжний захід достатньо забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Дані, які характеризують особу підозрюваного, його сімейний, матеріальний стан, та стан здоров`я батьків, враховувалися при застосуванні до нього запобіжного заходу, а тому не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу.

Посилання захисника на те, що в Україні введено воєнний стан , а обвинувачений знаходиться в м. Суми, де безпосередньо відбуваються бойові дії та те, що обвинувачений має батьків, які перебувають у край тяжкому стані через стан здоров`я та не мають можливості самостійно купувати собі ліки та продукти харчування є тими обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Таким чином, наявність зазначених вище ризиків у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш суворим, ніж домашній арешт, та на теперішній час відсутні підстави вважати, що у разі зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який він буде продовжувати виконувати свої процесуальні обов`язки належним чином, а тому суд вважає, що клопотання про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Отже, враховуючи, що дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 спливають 01.04.2022 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, підстав для зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були; продовжують існувати ризики зазначені в ухвалі судді та на підставі яких був обраний цей запобіжний захід.

Тому суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно продовжити на строк до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 177, 178,183,201, 331 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , раніше встановлений запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на строк до двох місяців, тобто до 26 травня 2022 року до 24:00 год. без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення через Конотопський міськрайонний суд Сумської області, а обвинуваченому з моменту отримання її копії.

СуддяОСОБА_1