Справа № 128/1289/22
УХВАЛА
Іменем України
01 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника СВК № 81 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в залі суду в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, до засудження не офіційно працюючого електрогазозварювальником, раніше судимого:
1) 16.01.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, 75,76,104 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;
2)25.09.2012 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 304,69,70 КК України до штрафу в 1700 грн;
3)27.11.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. звільнений 08.10.2015 року по УДЗ на невідбутий строк 11 місяців;
4)12.06.2017 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186,75,76 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;
5)24.06.2019 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

На даний час відбуває покарання за вироком від 22.08.2019 року Запорізького районного суду Запорізької області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,
- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за ст. 81 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2022 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою про застосування відносно нього ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокового звільнення від подальшого відбуття покарання.

По даній заяві засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком від 22.08.2019 року Запорізького районного суду Запорізької області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Початок строку: 22.08.2019 року; Кінець строку 22.10.2023 року.

ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про застосування ст.81 КК України, в якій зазначив, що змінив свою поведінку на краще, просить врахувати його відношення до праці, та зміну поведінки на краще, застосувати до нього, ст.81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 подане ним клопотання підтримав у повному обсязі, просив застосувати до нього пільгу, а саме, умовно-дострокове звільнення. При цьому просив врахувати, що має десь 4 заохочення, був працевлаштований в колонії № 55 швачкою. Просив врахувати, що має належну поведінку та відбув 2/3 строку покарання.

Представник СВК №81 в судовому засіданні при вирішенні даного клопотання, заперечив проти його задоволення.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти заяви ОСОБА_6 , просив врахувати його довідку-характеристику, наявність стягнень та заохочень. При цьому просив врахувати, що доведеними є лише 1 заохочення та 2 дисциплінарні стягнення.

З`ясувавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд враховує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 67 КВК України заміна невідбутої частини покарання або умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заходом заохочення. Згідно з частиною другою ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-достроково звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Згідно роз`яснень, наданих постановою Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (п.2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Відповідні положення та роз`яснення містяться в «Узагальненні судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.04.2017 року.

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є підставою для обов`язкового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду відбування ним покарання.

При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Згідно приписів ст. 9 КВК України засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань. Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Судом було встановлено, що згідно характеристики засуджений ОСОБА_6 не працевлаштований на виробництві установи за власним бажанням. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує адекватно. За характером зухвалий, брехливий, незначні негативні події викликають у нього збудження та імпульсивність. Передбачені законом вимоги персоналу установи виконує, проте в більшості випадків виконує якісно тільки під контролем адміністрації установи та з метою особистої вигоди. Намагається дотримуватися ввічливих та правомірних відносин з персоналом установи.

За час відбуття покарання ОСОБА_6 згідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень від 12.07.2022 року до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази та має 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Застосуванню ст.101 КВК України (переведення до дільниці соціальної реабілітації) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 11.01.2021 року (Протокол № 2 від 29.01.2021 року).
Застосуванню ст. 82 КК України (заміна не відбутої частини покарання більш м`яким) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 22.09.2021 року (Протокол № 19 від 30.09.2021 року - комісією установи відмовлено у зв`язку з особистою заявою засудженого).
Застосуванню ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення від відбування покарання) за формальними ознаками підлягає по відбуттю 3/4 частини строку покарання 01.06.2022 року (Протокол № 15 від 23.06.2022 року - комісією установи відмовлено як особі, що не довела свого виправлення).
На профілактичному обліку в установі не перебуває.
Згідно підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту засуджений ОСОБА_6 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевказане, відсутність сумлінної поведінки ОСОБА_6 під час всього відбуття покарання, посередню характеристику, той факт, що засуджений попередньо звільнявся з місць позбавлення волі в умовно-достроковому порядку, але продовжував вчиняти нові умисні корисні кримінальне правопорушення, суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 не довів достатність підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, в зв`язку з чим клопотання засудженого про звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, передбаченого вироком від 22.08.2019 року Запорізького районного суду Запорізької області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України - до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 81 ч.3 п.2 КК України та ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за ст. 81 КК України за вироком від 22.08.2019 року Запорізького районного суду Запорізької області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1