Справа № 183/4061/22
№ 1-кп/183/1089/22

У Х В А Л А
28 липня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_3 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.4 ст.402 КК України.
02 червня 2022 року під час здійснення досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який 21.07.2022 року було продовжено слідчим суддею.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження дії обраного запобіжного заходу, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи своє клопотання тим, що ризики передбачені п.1,п.3,п.5 ч. 1. ст. 177 КПК України, які встановленні під час досудового розслідування, існують і на цей час, у зв`язку з чим на її думку застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для їх запобігання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечував, вважаючи вказані ризики непідтвердженими жодними матеріалами, а тяжкість скоєного злочину не є підставою для тримання під вартою, а тому просив змінити його підзахисному обраний запобіжний захід на домашній арешт за його місцем мешкання. Одночасно просив звернути увагу на порушення порядку подачі вказаного клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за місцем його мешкання, мотивуючи свою позицію тим, що він вже тривалий час перебуває в лавах ЗСУ та має на утриманні неповнолітню дитину.
Прокурор заперечувала проти заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу наполягаючи на задоволенні свого клопотання.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд, вважає слушними зауваження сторони захисту щодо порушення строків звернення із зазначеним клопотанням, разом з тим вважає за необхідне в даному випадку продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.409, ч.4 ст.402 КК України, встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується 30.07.2022 року.
Разом з тим, у досудовому звільненні (справа «Смірнови проти Росії» (п. 59)), особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі "Вемгофф проти Німеччини".
ЄСПЛ визнав допустимими підставами для тримання особи під вартою наявність із боку обвинуваченого таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання обвинуваченого під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
При цьому суд, враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу обвинуваченого та характер висунутого проти нього обвинувачення, тяжкість покарання, що йому загрожує, у їх взаємозв`язку з можливими вказаними ризиками, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим його процесуальних обов`язків. Так, Європейський суд з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризику переховування».
Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд приходить до висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення вказаних ризиків, встановлених щодо ОСОБА_3 , під час обрання запобіжного заходу, який не зменшився і себе не вичерпав у менш обтяжливий спосіб, оскільки на даний час а судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку з об`єктивних причин, а тому вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Що стосується клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд, вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого на даному етапі стороною захисту не доведено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 350 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 22 вересня 2022 року включно.
Копію ухвали направити для виконання командиру батальйону конвойної служби №1 ГУНП в Дніпропетровській області та начальнику Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)".
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.
Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1