ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1720/22 Справа № 215/539/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2022 року про відмову у застосуванні до засудженого положень ст. 82 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2022 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що ОСОБА_7 , був засуджений до довічного позбавлення волі, проте можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, поширюється лише на покарання у виді позбавлення волі на певний строк і до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується. За цих умов, суд не знайшов підстав для задоволення клопотання засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду та замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, засуджений посилається на невідповідність судового рішення практиці ЄСПЛ та Конституції України. Засуджений звертає увагу суду на рішення ЄСПЛ Пєтухов проти України № 2 та вважає, що його клопотання з огляду на вказане рішення підлягає безумовному задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наведені вимоги закону були дотримані судом повною мірою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, призначене йому вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2012 року за вчинення злочинів, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України.

03 лютого 2022 року засуджений в порядку ст. 539 КПК України звернувся до суду з заявою про застосування до нього положень ст. 82 КК України.

Відмовляючи у задоволення клопотання, суд посилався на те, що законодавством України не передбачена процедура заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням.

З наведеними висновками погоджується й суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Отже, з огляду на те, що в силу вимог ст. 51 КК України позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є різними видами покарань, застосування положень ст. 82 КК України до засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, є неможливим.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування до засудженого наведених вимог закону, суд виходить також й з того, що частина 3 та 4 статті 82 КК України визначає обов`язкові умови її застосування, зокрема відбуття засудженим певного строку покарання, тоді як довічне позбавлення волі не обмежено будь-якими строками.
Окрім цього, виходячи з вимог ст. 87 КК України, до засудженого, який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, може бути застосовано лише помилування.
Згідно з вимогами цієї норми закону, помилування здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи. Актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Таким чином, законом України про кримінальну відповідальність визначено лише право засудженого до покарання у виді довічного позбавлення волі на помилування. Порядку застосування положень ст.ст. 81, 82 до цих осіб чинний КК України не визначає.

За цих умов доводи засудженого про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність не заслуговують на увагу.

Посилання на невідповідність ухвали рішенню Європейського суду з прав людини у справі Петухов проти України-2 є необґрунтованим, оскільки цим рішенням лише констатовано відсутність в Україні законодавчо визначеного механізму застосування звільнення до довічно засуджених інакше ніж шляхом помилування. За таких обставин, враховуючи те, що наразі відповідні зміни до закону України про кримінальну відповідальність з урахуванням зазначеного рішення Європейського суду з прав людини не внесено, застосування такого звільнення є неможливим.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання в цій частині, а тому не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2022 року про відмову у застосуванні до засудженого ОСОБА_7 положень ст. 82 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4