Справа № 301/1446/22
У Х В А Л А

"03" червня 2022 р. слідчий суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава в залі судових засідань Іршавського районного суду Закарпатської області клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника СВ відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду місця події на досудовому розслідуванні кримінального провадження №0000046 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 201-2 Кримінального кодексу України.
В обґрунтування клопотання зазначено, СУ ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування за фактом використання під час військового стану гуманітарної допомоги, благодійних пожертв або безоплатної допомоги не за цільовим призначенням, а саме з метою отримання прибутку або власного збагачення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР від 04.05.2022 в межах кримінального провадження № 0000046.
В ході проведення обшуку 25.05.2022 за місцем проживання члена громадської організації «Рух підтримки Закарпатських військових - Ужгород» ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:
- мобільний телефон «REDMI» IMEI 1 - НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 та встановлено, що додатку «MESENGER» на вказаному телефоні наявна переписка з користувачем « ОСОБА_6 » щодо отримання поштових відправлень через відділення «Нова пошта» гуманітарної допомоги;
- ноутбук марки «LENOVO S 34015YWL», та встановлено, що у додатку «VIBER» на вказаному ноутбуці міститься переписка з користувачем « ОСОБА_7 » щодо оформлення на складі гуманітарної допомоги та голосові повідомлення;
- брошура «Рух підтримки Закарпатських військових».
Зазначені предмети мають важливе значення для з`ясування істини у кримінальному провадженні, адже нададуть можливість встановити, зокрема, ступінь суспільної небезпечності діяння в залежності від ознак знайденої інформації.
Оскільки вище зазначене майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовим доказом по справі, посилаючись на положення ст. 170 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вище зазначене майно згідно переліку, яке було тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речей, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.
До клопотання додано:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000046 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 201-2 Кримінального кодексу України, про те, що невстановлені особи, діючи умисно, з метою збагачення, маючи доступ до речей (військової амуніції, тощо), необхідних для Збройних Сил України з числа гуманітарної допомоги, благодійних пожертв або безоплатної допомоги , яка надходить від небайдужих громадян, приватних підприємців, закордонних громад, тощо, в м.Ужгород організували продаж даних речей (а.с.7);
-протокол про ідентифікацію та вручення грошових коштів (а.с.21);
-звернення до Голови Закарпатської обласної ради ОСОБА_8 координатора Руху підтримки закарпатських військових (а.с.24);
-протокол допиту свідка від 17 травня 2022 року (а.с.26);
- копія заяви про дозвіл на проведення невідкладних слідчих дій (а.с. 30);
-протокол допиту свідка від 25.05.2022 (а.с.31);
-протокол обшуку від 25.05.2022 (а.с.35-39).
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає наступне:
Згідно статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п.18 частини першої статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому продовжений до 25 травня 2022 року включно, та відповідно до Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану на 90 діб.
Разом з тим, згідно положень статей 12-2, 20, 26 Закону України № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05. 2015, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.
Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
Отже, здійснення досудового розслідування та судочинства в умовах воєнного стану має відбуватися у суворій відповідності з Конституцією та нормами КПК України.
Згідно із пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження, за частиною 1 цієї ж статті, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначені частиною 3 статті 132 КПК України, згідно якої застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Крім того, відповідно до ч.2 статті 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Подане клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ч.3 ст.132, ч.2 ст.171 КПК України з огляду на наступне:
1)Як вбачається з матеріалів клопотання, відомості про правопорушення внесено до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.3 статтею 201-2 КК, тобто продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги або використання благодійних пожертв, безоплатної допомоги або укладання інших правочинів щодо розпорядження таким майном, з метою отримання прибутку, які вчинені під час надзвичайного або воєнного стану.
При цьому до матеріалів клопотання не додано доказів:
- факту вчинення продажу товарів;
- належність вилученого майна до товарів (предметів) гуманітарної допомоги згідно Закону України «Про гуманітарну допомогу» та примітку до статті 201-2 КК України;
- докази про визнання стороною обвинувачення майна, на яке заступник начальника слідчого відділу просить накласти арешт речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України,
що викликає обґрунтований сумнів у наявності події кримінального правопорушення чи складу злочину в діях невстановлених осіб.
2)В матеріалах клопотання відсутні відомості про особу, в якої вилучено майно, та документи які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, відповідно до п.3 ч.2 ст.171 КПК України.
При цьому, за змістом ч.1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається за обов`язкової участі власника майна чи особи, у володінні якої знаходилося майно на момент вилучення.
3)Крім цього не визначена орієнтовна вартість вилученого майна, орієнтовна вартість спричинених збитків, а також особа, якій заподіяно шкоду (в тому числі, держава чи органи місцевого самоврядування) або не надано доказів щодо неможливості визначення орієнтовної вартості.
Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
правову підставу для арешту майна;
можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом
Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.3 статті 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Оскільки, згідно викладеного, клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ч.3 ст.132, ч.2 ст.171 КПК України, з врахуванням думки старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з встановленням строку в сімдесят дві години.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеного 04.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України повернути заступнику керівника Хустської окружної прокуратури, начальнику Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_9 , для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали.
Після спливу встановленого строку, в разі не усунення недоліків клопотання, тимчасово вилучене майно підлягає негайному поверненню особі, в якої воно вилучене.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складений та проголошений 03.06.2022.

Слідчий суддя

Іршавського районного суду : ОСОБА_1