Справа 688/1712/22
№ 1-кс/688/1212/22
Ухвала
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

11 липня 2022 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане в рамках кримінального провадження №0000682 від 09 липня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

11 липня 2022 року на адресу Шепетівського міськрайоннного суду Хмельницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтовано тим, що 09 липня 2022 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поряд з магазином «Продукти», по вул. Миру, 154, в м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, під час словесного конфлікту з ОСОБА_7 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс останньому не менше п`яти ударів кулаком правої руки по голові та обличчю. Після цього, ОСОБА_6 , переслідуючи мету заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , умисно наніс ще один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на поверхню бетонної бруківки, при цьому вдарившись об неї потиличною ділянкою голови. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: масивної субдуральної гематоми правої півкулі, ознак актичної кровотечі, перелому потиличної кістки, від яких ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22:25 год у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КП «Славутська міська лікарня».

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України.

09 липня 2022 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

11 липня 2022 року кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні перекваліфіковано з ч.1 ст.121 КК України на ч.2 ст 121 КК України та повідомлено про зміну підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З метою забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому у даному провадженні виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу підтримали, просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

09 липня 2022 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000682 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 отримав 11 липня 2022 року.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом проведення огляду місця події від 09 липня 2022 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , від 09 липня 2022 року; протоколами слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 09 липня 2022 року; довідкою діагнозом ОСОБА_7 , виданою 09 липня 2022 року КП «Славутська міська лікарня ім. Ф.М. Михайлова Славутської міської ради»; протоколом комп`ютерної томографії; речовими доказами; протоколом огляду місця події від 10 липня 2022 року; лікарським свідоцтвом про смерть від 11 липня 2022 року та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає, що потреби досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування на даний час ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переховуватися від органів досудового розслідування.

Стороною обвинувачення не доведено наявність таких ризиків, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілу, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За змістом п. п. "b" та "c" ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, зокрема враховано відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного та постійного джерела доходу.

З врахуванням, інкримінованого органом досудового слідства ОСОБА_6 злочину, існування ризиків, оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності останнього до інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Частина 3 ст.183 КПК України зобов`язує слідчого суддю під час застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначати розмір застави. І лише щодо злочинів, які спричинили загибель людини, слідчому судді згідно ч.4 ст.183 КПК України надається право, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначати розмір застави.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали рахувати до 06 вересня 2022 року включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення таможе бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: