Справа № 177/1080/22
Провадження № 1-кп/177/126/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000153 від 23.09.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горохів Горохівського району Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, солдат військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч.4 КК України;

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її в посаді радіотелефоніста стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території командно-спостережного пункту цієї ж військової частини у АДРЕСА_2 , 30 серпня 2022 року, близько 15 години, діючи умисно, в порушення статутних вимог, в умовах воєнного стану, з мотивів боягузтва, відкрито відмовився виконати накази начальника, а саме: усний наказ командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_5 , а також його бойове розпорядження від 27.08.2022, щодо зайняття визначеного рубіжу та опорного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про що відкрито заявив командиру військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_5 , та, як наслідок, не виконав цей наказ, хоча об`єктивно повинен був і міг його виконати, що призвело до зниження боєздатності стрілецького взводу та внаслідок чого особовий склад взводу убув на виконання вказаного бойового завдання у меншій кількості.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України за ознаками: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу, мети та підстав вчинення ним кримінального правопорушення. Суду пояснив, що він є військовозобов`язаним призваним за мобілізацією та проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 . 30.08.2022 приблизно о 15.00 год. перед строєм йому було доведено наказ командира щодо виконання бойового завдання про зайняття позиції «Кавун» Нововоронцовського району. Однак, через страх загибелі він відкрито, в присутності інших військовослужбовців, відмовився виконувати наказ командира щодо виконання бойового завдання. Крім цього, він у подальшому складав письмовий рапорт відмову від виконання завдання. Йому було відомо про кримінальну відповідальність за невиконання наказу. Зазначав, що щиро розкаюється у вчиненому, жалкує про вчинене та бажає в подальшому захищати державу. Просив суд суворо його не карати.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності їх позиції відсутні, учасникам судового провадження роз`яснено, що при застосуванні ч.3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також суду пояснив, що він розуміє зміст обставин викладених в обвинувальному акті, правову кваліфікацію діяння та у подальшому позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Вказав, що його позиція є добровільною, жодного впливу на нього не чинилося. У суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі докази щодо характеристики обвинуваченого, суд дійшов висновку щодо підтвердження поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України за ознаками непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки останній у ході судового засідання висловлював жаль щодо вчиненого ним діяння, зазначав про усвідомлення вчиненого, критично оцінював свій вчинок. На стадії досудового розслідування сприяв розкриттю злочину, про що зазначав прокурор та підтвердив обвинувачений, а в ході судового розгляду вину визнав повністю, надав правдиві покази та розкаювався у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також судом враховується характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем призваним на військову службу у зв`язку з мобілізацією, зумовленою воєнний станом, оголошеним в Україні у зв`язку зі збройною агресією росії проти України (а.п. 45, 46-58). ОСОБА_3 утриманців не має, є учасником бойових дій, тобто приймав активну участь у обороні держави України, раніше не судимий (а.п. 72), на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 65), за місцем проходження служби характеризується позитивно (а.п. 43).

Беручи до уваги щире каяття ОСОБА_3 , активне сприяння ним розкриттю кримінального правопорушення, які є обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, який в умовах збройної агресії проти України приймав активну участь у її захисті та висловив твердий намір продовжувати боронити кордони держави, суд погоджується з думкою сторони обвинувачення про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положення статей 69 КК України при призначенні покарання, та вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст. 402 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією даної статті.

Крім цього, враховуючи думку сторін кримінального провадження, беручи до уваги обставини даної справи, ситуацію в країні, особу обвинуваченого, виходячи з принципів індивідуалізації кримінального покарання, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 62 КК України та замінити покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні, цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався, клопотання про його обрання на стадії судового розгляду не заявлялося.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 62 КК України ОСОБА_3 замінити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення цього вироку до виконання після набрання ним законної сили.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1