Справа № 541/3508/21
Провадження № 1-кс/541/573/2022
У Х В А Л А

17 серпня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000748 від 22.12.2021 за ч.1 ст. 246 КК України, -
в с т а н о в и в :

До Миргородського міськрайонного суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про часткове скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 24 грудня 2021 року на причіп ваговий марки ПГА сірого кольору, без номерного позначення має реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В клопотанні зазначає, що ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 24 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0000748 було задоволено клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури про накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, який належить ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, визначивши місце зберігання транспортного засобу, майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.
Заявник, який являється власником транспортного засобу, вказує на те, що причіп перебував у користування його батька, ОСОБА_5 .. Він, як власник, не має жодного відношення до порубки дерев, а по кримінальному провадженню не повідомлено нікому про підозру, з приводу виявленого факту. Також вказав, що неодноразово бачив, як його причіп використовується працівниками поліції, для перевезення вантажів. Вважав, що з 21 грудня 2021 року було достатньо часу для проведення усіх можливих слідчих дій в розумні строки та для його детального огляду, призначення і забезпечення проведення в розумні строки відповідних еспертиз для встановлення того факту, чи має вилучений причеп якесь відношення до відповідного кримінального провадження.
В клопотання викладено прохання скасувати частково арешт накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 24 грудня 2021 року на належний причіп, в частині позбавлення його права на користування цим транспортним засобом, залишивши при цьому чинним на час досудового розслідування кримінального провадження №0000748 арешт шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження ним.
Заявник в судове засідання не з`явився, однак у заяві викладено прохання провести розгляд заяви без його особистої участі.
Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 заперечив вимоги заяви та наполягав на чинності накладеного арешту. Суду повідомив, що даний причіп є предметом злочину і підстави накладення арешту на даний час не відпали , матеріали провадження перебувають в обласній прокуратурі.
Дослідивши та проаналізувавши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про те, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.
За правилами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст.170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, можливість накладення арешту за відповідними змінами до ст.170 КПК України окремо встановлюється для: 1) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; 2) третіх осіб; 3) для юридичних осіб щодо яких застосовуються заходи кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться до судове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000748 від 22.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України за фактом випилу дерев породи вільха в лісопосадці, що в с. Гаркушинці, Миргородського р-ну, Полтавської обл. Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 24.12.2021 року було накладено арешт на причіп ваговий марки ПГА сірого кольору, без номерного позначення (відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , має реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_4 - визначивши місцем зберігання - майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Якова Усика, 34.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу норм Кримінального процесуального кодексу України можна зробити висновок, що на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

Зважаючи на те, що у зв`язку з не наданням для огляду в судове засідання матеріалів кримінального провадження №0000748 від 22.12.2021, а також відсутність будь якої інформації про рух справи, суд не може встановити які процесуальні дії, які потребують безпосередньої наявності причепа були здійснені слідчим органом після накладення арешту, після якого пройшло більше семи місяців , та тільки покладається на пояснення прокурора в судовому засіданні, який зазначив що експертні дослідження по транспортному засобу не проводились , підозра по даному кримінальному провадженні нікому не вручена .

Крім того, беручи до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, згідно якій критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення Європейського суду з прав людини у справах Рисовський проти України від 20.10.2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04) , Кривенький проти України від 16.02.2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07) ) (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81574015) .
Суд зазначає, що власник майна прохає скасувати арешт майна частково , а саме дозволити йому ним користуватись для власних потреб в зв`язку із польовими роботами , а дане майно ним не буде відчужене та буде відсутнє право розпорядитись ним до закінчення кримінального провадження , оскільки на нього накладено арешт , а тому буде досягнуто баланс співмірності таким чином . Враховуючи те, що на час досудового розслідування , арешт майна залишиться ,про що не заперечує власник , а в цій частині накладення арешту - заборони відчужити майно та розпорядитись ним і буде тим забезпеченням у кримінальному провадженні самої суті арешту майна як знаряддя злочину як такового , з метою його збереження до вирішення кримінальної справи по суті , тому слідчий суддя вважає можливим передати вказаний причеп, на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , з покладенням на нього заборони відчуження та розпорядження вказаного майна з можливістю користуватись ним - до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 Кримінального кодексу України, а саме за вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт,

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 174 , 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна - задовольнити.
Частково скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 24 грудня 2021 року, на належний ОСОБА_4 причіп ваговий марки ПГА сірого кольору, без номерного позначення (відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , має реєстраційний номер НОМЕР_1 ), в частині позбавлення його права на користування цим причепом , залишивши чинними обмеження в частині позбавлення права на відчуження і розпорядження ним.
Зобов`язати орган досудового розслідування, яким здійснюється провадження повернути ОСОБА_4 належний йому причіп ваговий марки ПГА сірого кольору, без номерного позначення (відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , має реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 Кримінального кодексу України, а саме за вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає, скарги та заперечення проти даної ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді в розумінні ст. 309 КПК України

СуддяОСОБА_1