КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 25 травня 2022 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Карго-Трейд Логістик»- адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02 серпня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Карго-Трейд Логистик» (), а саме: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , відкритих в АТ КБ «Приват Банк», в частині витрат, шляхом зупинення видаткових операцій, за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів до бюджету або в державні цільові фонди, так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на державне пенсійне страхування, видатків пов`язаних з виплатою заробітною плати, до постановлення кінцевого рішення у кримінальному провадженні №0000137, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ТОВ «Карго-Трейд Логістик»- адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора .
Щодо строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що слідчим суддею розглянуто клопотання 02 серпня 2022 року без участі власника майна чи його представників, копію ухвали не направлено, а отримано 21 вересня 2021 року в Подільському районному суді м. Києва
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованною, через неповноту і необ`єктивність судового розгляду.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що ТОВ «Карго-Трейд Логистик» здійснює закону господарську діяльність та сплачує податки.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 до суду із цивільним позовом до товариства не звертався, а відносини носять виключно цивільно-правовий характер та виключають в діях співробітників товариства склад злочину, передбаченого ст. 190 КК України.
Зазначає, що в матеріалах справи міститься не підписаний договір №2 від 01.07.2020 р., про надання комплексу послуг з транспортно - експедиційного обслуговування у міжнародному сполученні з митним очищенням вантажу між ТОВ «Трейд-Транс Логістик» і фізичною особою ОСОБА_8 , однак ТОВ «Карго-Трейд Логістик» не має ніякого відношення до господарської діяльності ТОВ «Трейд-Транс Логістик» і не має ніяких правовідносин з Кім Чанг Хйон.
На думку представника, постанова прокурора про визнання грошових коштів речовими доказами є необгрунтованною та формальною, оскільки прокурором не доведено, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Окрім того, матеріали клопотання не містять доказів, що вартість арештованого майна є співмірним розміру завданої шкоди.

Також представник зазначає, що станом на день винесення оскаржуваного рішення ТОВ «Карго-Трейд Логістик» згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження не є стороною виконавчого провадження, зокрема боржником, а арешт грошових коштів завдає шкоди діловій репутації товариства.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, представник ТОВ «Карго-Трейд Логистик» - адвокат ОСОБА_5 20 травня 2022 року на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності учасників провадження, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 02 липня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000137, за ознаками вчинення кримінальних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.
Постановою прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 28 липня 2021 року грошові кошти, які знаходяться на зазначених рахунках визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000137.
29 липня 2021 року прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Карго-Трейд Логистик» (), а саме: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , відкритих в АТ КБ «Приват Банк».

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02 серпня 2021 року клопотання задоволено.
Задовольняючи клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0000137 про накладення арешту на зазначені на грошові кошти, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також врахував правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Колегія суддів з таким рішенням слідчого судді погодитись не може, з огляду на наступну.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається, із наданих прокурором до клопотання матеріалів, досудове розслідування розпочато за заявою ОСОБА_7 про вчинення злочину, в якій зазначено, що співробітники ТОВ «Карго-Трейд Логистик» шляхом обману, заволоділи його майном, а саме грошовими коштами на суму 632 000 грн., та по теперішній час, відповідно до договору № 9 від 22.03.2021 р. Товариством не виконано свої зобов`язання щодо поставки товару та грошові кошти не повернуто.
Однак, як зазначив апелянт, ОСОБА_7 до суду з відповідним позовом до ТОВ «Карго-Трейд Логистик» не звертався, а відносини носять виключно цивільно-правовий характер та виключають в діях співробітників товариства склад злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Окрім того, 15 квітня 2021 року ОСОБА_7 звертався до ТОВ «Карго-Трейд Логистик» з листом, в якому просив повернути грошові кошти у розмірі 377 984,00 грн., як залишок від загальної суми, що була ним сплачена на рахунок товариства у розмірі 547 908,00 грн., а не 630 0000, 00 грн.(а.с.79).

Тобто, що до подання ним заяви про вчинення злочину та внесення відомостей до ЄРДР, ОСОБА_7 повернуто 169 924 грн. у безготівковому порядку (а.с.80-82), а у період часу з червня по липень 2021 року передано грошові кошти у сумі 197 000,00 грн., всього повернуто 366 924,00 грн. з 547 908, 00 грн.

Безпідставність висновків слідчого судді підтверджується, зокрема тим, що станом на день постановлення оскаржуваної ухвали ТОВ «Карго-Трейд Логистик» не мало будь-яких судових справ та згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження не є стороною виконавчого провадження, зокрема боржником.

В матеріалах даної судової справи міститься не підписаний договір № 2 від 01.07.2020 р. про надання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування у міжнародному сполученні з митним очищенням вантажу (оформлення) між ТОВ «ТРЕЙД-ТРАНС ЛОГІСТИК» () і фізичною особою ОСОБА_9 , а також копії квитанції від про сплату ним грошових коштів на рахунок вказаного Товариства (а.с.40-44).
Однак, представником доведено, що ТОВ «Карго-Трейд Логистик» не має відношення до господарської діяльності та відповідальності за ТОВ «ТРЕЙД-ТРАНС ЛОГІСТИК», а також те, що ТОВ «Карго-Трейд Логистик» правовідносини з Кім Чанг Хйон не має і будь-яких грошових коштів від нього не отримувало. Натомість ТОВ «Карго-Трейд Логистик» здійснює закону господарську діяльність від якої отримує відповідний прибуток та сплачує податки.
Також колегія суддів враховує те, що прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки не надано доказів того, що грошові кошти, що знаходяться па банківських рахунках ТОВ «Карго-Трейд Логистик», є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям вчинення злочину.
Обгрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 К1ІК України, орган досудового розслідування хоч і визнав постановою грошові кошти, належні ТОВ «Карго-Трейд Логистик», речовим доказом, проте не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності
Матеріали клопотання про арешт майна не містить доказів, що вартість майна, яке належить арештувати є співмірною розміру шкоди завданої кримінальним правопорушення, що свідчить про те, що ні прокурор, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, всупереч вимогам ст. 170, 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника майна та третіх осіб.
Відтак, зазначені вище обставини виключають кримінально протиправне набуття ТОВ «Карго-Трейд Логистик» грошових коштів, а отже віднесення їх, відповідно до ст. 98 КПК України, як речових доказів та необхідності накладення арешту на всі грошові кошти Товариства, що перешкоджає здійсненню законної господарської діяльності ТОВ «Карго-Трейд Логистик».
На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Карго-Трейд Логистик» (), а саме: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , відкритих в АТ КБ «Приват Банк», підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора в частині за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 02 серпня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Карго-Трейд Логистик» (), а саме: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , відкритих в АТ КБ «Приват Банк», в частині витрат, шляхом зупинення видаткових операцій, за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів до бюджету або в державні цільові фонди, так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на державне пенсійне страхування, видатків пов`язаних з виплатою заробітною плати, до постановлення кінцевого рішення у кримінальному провадженні №0000137, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 липня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, -скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про накладення арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Карго-Трейд Логистик» (), а саме: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , відкритих в АТ КБ «Приват Банк», в частині витрат, шляхом зупинення видаткових операцій, за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів до бюджету або в державні цільові фонди, так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на державне пенсійне страхування, видатків пов`язаних з виплатою заробітною плати.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Єдиний унікальний № 758/10433/21 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13
Справа № 11сс/824/5871/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК