СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/4683/22 пр. № 1-кп/759/858/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в спрощеному провадженні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , інші учасники потерпіла ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 умисно не виконав обмежувальний припис, встановлений рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2021 року, а саме маючи заборону за вказаним рішенням суду строком на шість місяців наближатись на відстань ближче 2000 метрів до місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , 06 вересня 2021 року близько 20 год. зайшов у приміщення вказаної квартири та особисто спілкувався з ОСОБА_9 .

Обвинувачений у присутності захисника не оспорював встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності за правилами спрощеного провадження. Потерпіла не заперечувала щодо розгляду справи у спрощеному порядку провадженні, заявивши, що її конфлікт із сином вичерпано (а. 81). Судом шляхом дослідження відповідних заяв встановлено, що сторони, які обізнані із своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 06 вересня 2021 року о 20 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно не виконав обмежувальний припис, а тому ці його дії кваліфікує за ст. 390-1 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, ступень здійснення злочинного наміру, дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, проте характеризується негативно. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_11 без відбування покарання, а тому призначивши йому мінімальне покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 390-1 КК України, звільняє його від відбування вказаного покарання з випробуванням та іспитовим строком, який є достатнім для його виправлення, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення. Натомість, правових підстав для застосування правил ч. 2 ст. 76 КК України немає, оскільки відсутні дані про вчинення ОСОБА_12 злочину, пов`язаного із домашнім насильством.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, за якою призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази після набрання вироком законної сили зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня з дня отримання його копії.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_13