КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0000233 стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого водієм АСТ "Світлотехніка", неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року обвинувачений ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цим же вироком частково задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 100 000 гривень на відшкодування моральної шкоди та витрати на відшкодування правової допомоги в розмірі 20 000 гривень, в решті позовних вимог відмовлено.
Також цим вироком вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суду суд визнав доведеним, що 22.01.2021 року близько 17 год. 52 хв. ОСОБА_9 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки «ВMW» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною дороги вул. Драгоманова зі сторони вул. Пчілки в напрямку вул. Ахматової у м. Києві, в порушення вимог п.п. 10.1, 18.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність та під`їжджаючи до не регульованого пішохідного переходу, що по вул. Драгоманова в районі будинку №7, допустив виїзд транспортного засобу на пішохідний перехід та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась по вказаному пішохідному переходу з права на ліво відносно руху транспортного засобу та мала перевагу в русі, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритої травми лівого стегна: багатоуламковий перелом латерального виростка лівої великогомілкової кістки (зі зміщенням уламків) та була доставлена до лікарняного закладу.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікував за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

На даний вирок представник ОСОБА_7 , діючи в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржуваний вирок Дарницького районного суду м. Києва від 07.12.2021 року стосовно ОСОБА_9 в частині вирішення судом першої інстанції заявленого цивільного позову та задовольнити цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 , з урахуванням платежів, здійснених обвинувачем добровільно під час судового розгляду справи судом першої інстанції, спричинену моральну шкоду в розмірі 245 000,00 гривень; витрати на оплату правової допомоги понесені під час досудового розслідування та під час судового розгляду судом першої інстанції в розмірі 126 260,00 гривень; витрати на проведення психологічної експертизи в розмірі 15 600,00 гривень, а також просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 витрати на оплату правової допомоги під час розгляду судом апеляційної інстанції в розмірі 16 000,00 гривень. В іншій частині оскаржуваний вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість вироку суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову та зазначає, що завдана потерпілій ОСОБА_6 моральна шкода полягає у тому, що внаслідок ДТП ОСОБА_6 на тривалий час виявилася прикутою до ліжка і їй довелося пережити тривале, складне та дуже неприємне лікування, що останній та її сім`ї доводиться щодня переживати наслідки цього жахіття, які ніколи нікуди не зникнуть. Крім цього, після ДТП ОСОБА_6 відчула задуху та приступ серцебиття і в подальшому їй було встановлено діагноз «Синусова тахікардія» та «Посттравматична соматоформна вегетативна дисфункція». Через отримане ушкодження потерпіла щодня стикається з неймовірним болем, повністю втрачено здоровий сон, а безсоння, запальність, дратівливість, пригнічений настрій, підвищена нервозність стали супроводжувати її щодня. Завдане ушкодження поставило хрест на можливості займатися спортом, яким вона займалася більшу частину свого життя і в 30 років молода дівчина позбавлена можливості вести активний спосіб життя. На підтвердження завдання ОСОБА_10 страждань, а також розміру грошової компенсації за завдані страждання до матеріалів кримінального провадження було додано Висновок експерта №1-14/05 від 14.05.2021 року за результатами проведеної психологічної експертизи, в якому вказано, що орієнтовний еквівалент компенсації спричинених наслідками ДТП моральних страждань для ОСОБА_6 становить 46 мінімальних заробітних плат.

Також апелянт вказує, що відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. При цьому апелянт зазначає, що сукупний розмір витрат на правову допомогу, враховуючи строк розгляду справи у суді першої інстанції становить 126 260 гривень і дані витрати є документально підтвердженими, до матеріалів кримінального провадження додано відповідні акти та квитанції. На переконання апелянта, суд першої інстанції абсолютно необґрунтовано та невмотивовано позбавив цивільного позивача права на отримання компенсації витрат на правову допомогу, проігнорувавши надані документи.

При цьому зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною другою цієї норми встановлено, що, серед іншого, до витрат, пов`язаних з

розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів,

перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Для обґрунтування розміру завданої цивільному позивачу (потерпілій) моральної шкоди остання замовила проведення психологічної експертизи, вартість якої становить 15 600,00

гривень, а тому згідно вимог ч.1 ст. 124 КПК України цивільний позивач мала право на відшкодування витрат, понесених на проведення психологічної експертизи, однак судом першої інстанції у задоволені даної позивної вимоги відмовлено і у тексті оскаржуваного вироку взагалі не згадується про те, що цивільний позивач заявляла вимогу щодо компенсації витрат понесених у зв`язку з проведенням вищезгаданої експертизи, як і не наводиться будь яких вмотивованих доводів в обґрунтування того, чому ОСОБА_6 відмовлено у задоволені понесених витрат.

На подану апеляційну скаргу від захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 надійшли заперечення, в яких сторона захисту просить вирок суду стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді,пояснення потерпілої та її представника на підтримку доводів викладених у поданій апеляційній скарзі, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілої підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції за згодою учасників судового провадження, керуючись вимогами ч.3 ст. 349 КПК України, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_9 , який повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 ніким з учасників судового провадження не заперечувались і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувались, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин апеляційним судом не перевіряються.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає слушними доводи апелянта в частині вимог про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_6 понесені нею витрати на проведення психологічної експертизи в розмірі 15 600 грн. проведеної на її замовлення для встановлення розміру грошової компенсації за завдані їй кримінальним правопорушенням моральні страждання.

Так, відповідно до ч.1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установо, експертом, експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту, якщо для зясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Потерпіла ОСОБА_6 є стороною кримінального провадження, яка в обгрунтування заявленого цивільного позову щодо розміру завданої їй кримінальним правопорушенням моральної шкоди замовила проведення психологічної експертизи, вартість якої становить 15600 грн., що підтверджується копією рахунку та квитанцією про оплату.
Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати, а тому апеляційні вимоги щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 витрат на проведення психологічної експертизи в розмірі 15600 грн. підягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн., який суд першої інстанції стягнув з обвинуваченого на користь потерпілої є значно заниженим через неврахування судом Висновку експерта № 1-14/05 від 14 травня 2021 року, згідно якого орієнтовний еквівалент компенсації спричинених наслідками ДТП моральних страждань понесених ОСОБА_6 становить 46 мінімальних заробітних плат, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки розмір моральної шкоди, яку потерпіла оцінила у грошовому еквіваленті в сумі 275 000 грн. та з урахуванням здійснених обвинуваченим до постановлення вироку попередніх виплат в сумі 30000 грн. просить стягнути з обвинуваченого на відшкодування моральної шкоди 245 000 грн., не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, про що суд, з огляду на конкретні обставини справи, обгрунтовано зазначив в оскаржуваному вироку та з урахуванням позиції викладеної у Постанові Касаційного кримінального суду від 21.05.2020 року (справа № 202/3076/18), а також характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнала потерпіла ОСОБА_6 , часу необхідного для відновлення, зміни звичного способу життя після отриманої травми, дійшов висновку, що розмір такого відшкодування повинен бути еквівалентним 100 000 грн. з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, в тому числі і з витрат на правову допомогу.

При визначенні обгрунтованого розміру витрат на правову допомогу необхідно враховувати наступні фактори: обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення, ступінь складності та новизни правових питань, які стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання у звичайному часовому режимі; необхідність виїзду у відрядження; роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; професійний досвід, науково-теоретична підготовка, значні професійні здібності, тощо.
Жодний з цих факторів не має самодостатнього значення і вони підлягають врахуванню в їх взаємозвязку щодо обставин кожного конкретного випадку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, вирішуючи цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого на відшкодування процесуальних витрат, понесених потерпілою ОСОБА_6 на оплату професійної правничої допомоги її представника - адвоката ОСОБА_7 , суд першої інстанції, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт та затрачений час, з огляду на незначну складність справи, процесуальну поведінку обвинуваченого, який на досудовому слідстві і в суді визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не оспорював фактичні обставини і жодним чином не намагався уникнути кримінальної відповідальності, дійшов обгрунтованого висновку, що зазначений у цивільному позові потерпілої розмір витрат на правову допомогу адвоката, який складає 132 600 грн. є очевидно завищеним та нерозумним, а тому, з урахуванням наведених обставин зазначив, що розумними витратами на правову допомогу слід вважати витрати на суму 20000 грн., які є співмірними зі складністю даного кримінального провадження та обсягом послуг наданих адвокатом, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Отже, керуючись принципами справедливості, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, тобто відповідністю понесених витрат, складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги, а також співмірності цих витрат із ціною, конкретних обставин кримінального провадження, беручи до уваги майновий стан обвинуваченого, який працює водієм АСТ Світлотехніка, колегія суддів вважає, що обсяг наданих представником потерпілої адвокатом ОСОБА_7 послуг не відповідає критерію реальності, а відтак не вбачає підстав для збільшення процесуальних витрат на оплату правової допомоги адвоката та стягнення з обвинуваченого 126 260 грн., про що також ставиться питання в апеляційній скарзі.

Що стосується апеляційних вимог про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 понесених витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката в суді апеляційної інстанції, то ці вимоги задоволенню також не підлягають, оскільки суд апеляційної інстанції лише переглядає оскаржені в апеляційному порядку судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а тому питання щодо стягненняпонесених потерпілою витрат повязаних з правничою допомогою адвоката в апеляційному суді повинно вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

За викладеним, апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, вирок в частині вирішення судом питання щодо цивільного позову зміні та стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої понесені нею витрати на проведення психологічної експертизи, а в решті вирок слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року у кримінальному провадженні №0000233 стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України змінити в частині вирішення питання щодо цивільного позову та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 витрати на проведення психологічної експертизи в розмірі 15 600 грн.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3