Провадження №1-кс/127/6524/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000713 від 29.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 185, КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000713 від 29.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 185, КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , близько 18:40 год. 28.06.2022, перебував на пляжу річки Південний Буг, що зі сторони вул. Чорновола в м. Вінниці, маючи злочинний умисел, спрямований на втягнення неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у злочинну діяльність, реалізовуючи свій злочинний намір, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_6 є неповнолітнім, застосувавши до нього психічний вплив, шляхом переконання та надання порад про місце та спосіб вчинення злочину, викликав у неповнолітнього ОСОБА_6 прагнення взяти участь у вчиненні злочину, чим порушив принцип вільного розвитку особистості, умови нормального розвитку та виховання неповнолітнього, підмовив та схилив його до таємного викрадення чужого майна, чим втягнув неповнолітнього ОСОБА_6 , у злочинну діяльність.

Зокрема, ОСОБА_5 близько 18:40 год. 28.06.2022, спільно з неповнолітнім ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебували на пляжу річки Південний Буг, що зі сторони вул. Чорновола в м. Вінниці, таємно викрали майно неповнолітнього ОСОБА_7 , а саме: рюкзак синього кольору із написом «OXFORD UNIVERSITY», вартістю 179,80 грн., в середині якого знаходилися: в`язка ключів до замків дверей та банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_8 », що не представляють матеріальної цінності, мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 6 Pro» імеі-1: НОМЕР_2 , імеі-2: НОМЕР_3 , вартістю 2084 грн., портмоне з натуральної шкіри чорного кольору, вартістю 216,40 грн. в середині якого були грошові кошти на загальну суму 60 грн., шорти чорного кольору вартістю 51 грн., футболку жовтого кольору вартістю 17 грн., вартість яких встановлена висновком судової товарознавчої експертизи № 4627-4631/22-21 від 13.07.2022. Чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2608,2 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , разом із своїм знайомим ОСОБА_6 , близько 18:40 год. 28.06.2022, перебували на пляжу річки Південний Буг, що зі сторони вул. Чорновола в м. Вінниці. В цей час, ОСОБА_5 помітив біля одного із сонцезахисних «грибків», рюкзак синього кольору із написом «OXFORD UNIVERSITY» і в нього виник винник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого рюкзака із майном всередині, яке належить неповнолітньому ОСОБА_7 . Потім, ОСОБА_5 вказав ОСОБА_9 на вище вказане чуже майно і вони вступили в спільний злочинний зговір, спрямований на крадіжку. Будучи об`єднані спільним умислом, діючи з корисливих спонукань та будучи впевненим в своїй безкарності, ОСОБА_6 , взяв із під сонцезахисного «грибка» рюкзак синього кольору із написом «OXFORD UNIVERSITY», вартістю 179,80 грн., в середині якого знаходилися: в`язка ключів до замків дверей та банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_8 », що не представляють матеріальної цінності, мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 6 Pro» імеі-1: НОМЕР_2 , імеі-2: НОМЕР_3 , вартістю 2084 грн., портмоне з натуральної шкіри чорного кольору, вартістю 216,40 грн. в середині якого були грошові кошти на загальну суму 60 грн., шорти чорного кольору вартістю 51 грн., футболку жовтого кольору вартістю 17 грн., згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 4627-4631/22-21 від 13.07.2022.

Після цього, ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 вище вказаний рюкзак із майном і вони з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2608,2 грн.

22.06.2022 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_5 , у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом огляду місця події від 28.06.2022; Протоколом допиту потерпілого; Протоколом допиту законного представника неповнолітнього; Протоколами допитів свідків; Протоколами оглядів місця події від 04.07.2022; Висновком судово-товарознавчої експертизи.

У діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, та втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.

Крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є тяжким злочином,

Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, а також стабільного джерела прибутку. Крім того, ОСОБА_5 усвідомлює можливість подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі, в зв`язку із чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушень, офіційно не працює та в зв`язку з відсутністю коштів може продовжувати вчиняти злочини;

-переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні;

-незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_5 , матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , не має постійного місця роботи і стійких соціальних зв`язків.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки: особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки; особиста порука, оскільки в ОСОБА_5 , відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останню до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; домашній арешт, оскільки антисоціальна поведінка ОСОБА_5 , свідчить про те, що він, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочину діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою створення сприятливих для себе умов.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. У зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , забіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 інкримінується скоєння тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, раніше неодноразово судимий, доказів працевлаштування підозрюваного суду не надано, як і доказів щодо сімейного стану останнього, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може намагатись продовжити переховуватись від органі досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Встановити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.09.2022 року.
Одночасно визначити розмір застави у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до прокурора та слідчого у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя