Справа № 626/1571/22
Провадження № 1-кп/626/293/2022
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

14 вересня 2022 року Красноградський районний суд Харківської області

в складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краснограді кримінальне провадження за № 0000487 від 05.08.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Люценка, Введенського району, Кустанайської обалсті, Казахстану, росіянина, громадянина України, який не працює, неодружений, пенсіонер, має професійно-технічну освіту, з проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий: 09.11.2006 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 9 років, звільнений 26.12.2014 року умовно-достроково з невідбутим терміном 10 місяців 21 день, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2022 року у вечірній час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи поруч із домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України.від.24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введений на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник до території домоволодіння розташованого за вищевказаною адресою, звідки з двору здійснив крадіжку кухонної газової плити марки «Гефест», вартістю 960 грн, що належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди.на.суму.в.розмірі.960.грн.

Тобто ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив таке.

У березні 2022 року в нього склалася важка життєва ситуація, що не було коштів купити їжу. Тому він із домоволодіння, де живе його донька ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , викрав газову плиту, яка стояла біля паркану та здав її на пункт прийому металолому за що отримав 107 грн.

В скоєному щиро кається, просить не позбавляти волі, врахувати, що він тяжко хворіє, пересувається тільки за допомогою палиці.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила в суді, що дійсно у неї власності була газова плита, яка належала покійній бабусі, плиті більше тридцяти років, вона перестала працювати і тому була поміняна на іншу. Ніякої цінності для неї ця плита не має, вона написала заява в поліцію, щоб налякати крадіїв, тому що у неї були також крадіжки курей. Якби знала, що плиту забрав батько, то із такою заявою в поліцію вона б не зверталася. Просить врахувати, що батько дуже хвора людина і в місцях позбавлення волі він помре, тому просить його звільнити від відбування покарання із іспитовим строком.

Прокурор просила застосувати ч.3 ст. 349 КПК України та допитати тільки потерпілу, а інші докази визнати досліджувати недоцільним, так як обставини кримінального правопорушення ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потепілої та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши письмові дані про його особу обвинуваченого, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого, тяжкий стан його здоров`я.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Судом вивчалися відомості про особу обвинуваченого та встановлено, що він є громадянином України, судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ст. 75 КК України із таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що кримінальне правопорушення, яке скоїв обвинувачений не є корупційними, тяжких наслідків від нього не настало.

Як особа обвинувачений характеризується посередньо, має одне непогашену судимість, але суд враховує, що з часу його звільнення з місць позбавлення волі минуло більше семи років і до кримінальної відповідальності за цей період він не притягався.

Крім того, суд враховує думку потерпілої яка є його донькою та просила суд не позбавляти батька волі, вона його прощає, претензій до нього не має, у нього дуже тяжкий стан здоров`я і в місцях позбавлення волі він не виживе.

Також прокурор погодилася із думкою потерпілої і просила застосувати ст. 75 КК України.

Таким чином, на думку суду є всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Прокурор відповідно до ч.4 ст. 176 та ч.1 ст. 331 КПК України не звертався з письмовим клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому і тому суд не обирає запобіжний захід.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України необхідно залишити у власника.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. 75 КК України, від відбування покарання ОСОБА_4 звільнити із випробуванням та призначити йому іспитовий строк на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом із питань пробації, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу із питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: кухонну газову плиту марки «Гефест» залишити у користуванні потерпілої ОСОБА_5 .

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в Харківський апеляційний суд області через Красноградський районний суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя