УХВАЛА

21 червня 2022 року
м. Київ
справа № 214/2264/20
провадження № 51-1392 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського апеляційного суду від

18 квітня 2022 року щодо останнього,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2022 року касаційну скаргу захисника, у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

У межах наданого судом строку ОСОБА_4 надав уточнену касаційну скаргу, проте недоліків, зазначених у вказаній ухвалі в повній мірі не усунув.

Так, захисником неусунуто недоліки касаційної скарги щодо обґрунтування вимог касаційної скарги, тобто порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України.

При цьому, обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
Як слідує зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 оскаржує судове рішення виключно у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, що є підставою для його зміни, передбаченою п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України.
Разом з тим, вимога захисника про застосування приписів ст. 75 КК України є іншою підставою для зміни вироку, про що було вказано в ухвалі Суду від 16 травня 2022 року.
Призначення покарання і звільнення від його відбування, попри нерозривний взаємозв`язок з точки зору правових наслідків для засудженого, мають відмінну юридичну природу і є окремими заходами, які послідовно застосовуються судом у разі прийняття відповідного рішення. При цьому вирішення питання про обрання особі виду покарання передує вирішенню питання про звільнення від його відбування з випробуванням, що прямо випливає зі змісту положення ч. 1 ст. 75 КК України.

Зміна судового рішення шляхом застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробування є підставою для зміни вироку, передбаченою п. 2 ч. 1

ст. 438 КПК України, тобто неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у незастосуванні судом закону, який підлягає застосуванню, однак ОСОБА_4 з цієї підстави судове рішення не оскаржує.
Окрім цього, зі змісту касаційної скарги слідує, що захисник вважає вирок апеляційного суду законним, що в аспекті ч. 2 ст. 370 КПК України, вказує на те, що ОСОБА_4 погоджується із застосуванням норм матеріального правова, у тому числі при призначенні покарання та визначенні порядку його відбування (без застосування ст. 75 КК України), чим допускає істотних суперечностей.

Одночасно, захисник стверджує, що вирок є необґрунтованим, що через призму ч. 3 ст. 370 КПК України, за наявності відповідного обґрунтування, може свідчити про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, однак касаційна скарга такого обґрунтування не містить, як і вирок не оскаржується з цієї підстави.

Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК України у межах касаційної скарги, наявність суперечливого обґрунтування відносно заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути захиснику ОСОБА_4 касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року щодо останнього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3