Номер провадження: 11-сс/813/1280/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000402 від 2.09.2022р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2022 року відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 25.12.2013р. Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 194 КК України до 3 років позбавлення волі, 29.11.2017р. Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 5 вересня 2022р. задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000402 від 02.09.2022 року та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 листопада 2022 року. Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням захисник-адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зокрема зазначив, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, прийнятою без врахування обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу і недоведеністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не було враховано того, що підозрюваний ОСОБА_7 має зареєстроване місце проживання, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні неповнолітнього сина 2007 року народження, вину свою визнав в повному обсязі та співпрацює зі слідством, а тому висновки суду про те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення чи незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні є помилковими. Крім того, підозрюваний має бажання відшкодувати потерпілій збитки. Вважає, що слідчим та прокурором не було доведено жодного ризику передбаченого ст. 177 КПК України, не наведено жодного суттєвого доказу який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, не надано обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.

Інші учасники судового провадження ухвалу про застосування запобіжного заходу не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, думку захисника адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу захисника-адвоката, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 03.09.2012 року, у порядку ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.(а.с.34-37)

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та належно дослідженими слідчим суддею доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 02.09.2022р., протоколами допиту потерпілої ОСОБА_10 і свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , який визнав свою вину у скоєні злочину.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 , є особою раніше судомою, в тому числі за скоєння злочину проти власності, не має постійного місця проживання, не працює.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим слідчим СВ ВП№1 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області, ризикам, зокрема слідчим суддею вірно встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, раніше судимий, в тому числі за скоєння злочину проти власності, підозрюється у скоєнні злочину в період в умовах воєнного та надзвичайного стану,а тому тяжкість покарання, яке може йому загрожувати, у разі визнання винуватим, може спонукати його до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється.
Враховуючи тяжкість злочину, та покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, характер інкримінованого йому діяння, дані про особу підозрюваного, а також відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України, колегія суддів вважає належними висновки суду першої інстанції про наявність ризиків, визначених п.1 та п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинити аналогічні злочини.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є безпідставними, оскільки на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Апеляційний суд вважає, що вид запобіжного заходу у виді тримання під вартою є пропорційним ризикам у кримінальному провадженні за ч.4 ст.185 КК України, оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібранами у кримінальному провадженні доказами.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про застосування строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду не встановлено, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги адвоката, колегія суддів не знаходить.

Враховуючи вище зазначене, колегії суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неможливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такий вид запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України, та на даний час не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка вказує на те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також під час розгляду справи не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на неможливість утримання підозрюваного під вартою, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції вважає за необхідне за наслідками апеляційного розгляду прийняти рішення, яким ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, а подану захисником-адвокатом ОСОБА_8 апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ч. 2 ст.376, ст.ст. 177, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2022 року, якою застосовано відносн о ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000402 від 2.09.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 26 вересня 2022 року.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4