Справа № 308/9798/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні, клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000114 від 20.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,- погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000114 від 20.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,- погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна.
Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000114 від 20.07.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Як вказано у клопотанні в ході досудового розслідування встановлено, що згідно наказу начальника Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи №86 від 11.07.2016 ОСОБА_5 призначено на посаду молодшого медичного брата Ужгородського міськрайонного відділення СМЕ.

Слідчий зазначає, що разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішив стати на злочинний шлях, вчинивши корупційний злочин, а саме одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди за наступних обставин.

Слідчий вказує на те, що згідно постанови слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 01.07.2022 призначено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_7 , 1980 року народження.

У клопотанні вказано на те, що разом з тим, згідно направлення судово-медичного експерта Ужгородського районного відділення СМЕ ОСОБА_8 проведення судово-токсикологічної експертизи трупа ОСОБА_7 доручено завідувачу відділенням судово-медичної токсикології Ужгородського районного відділення СМЕ ОСОБА_9 .

Слідчий зазначає, що водночас, ОСОБА_5 , 05.07.2022, перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Доманинська, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, висунув вдові ОСОБА_7 ОСОБА_10 вимогу з надання йому неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США за вплив на прийняття рішення судово-медичним експертом, а саме за внесення до висновку експерта відомостей про не перебування ОСОБА_7 на час смерті у стані алкогольного сп`яніння. Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , 19.07.2022, перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Минайська, 16, зустрівся із ОСОБА_10 , під час чого повторно висунув вимогу з надання йому неправомірної вигоди в розмірі 1800 доларів США за вплив на прийняття рішення судово-медичним експертом, а саме за внесення до висновку експерта відомостей про не перебування ОСОБА_7 на час смерті у стані алкогольного сп`яніння та видачу вказаного висновку останній.

Як вказано у клопотанні, 20.07.2022, близько 21:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с. Анталовці зустрівся із ОСОБА_10 , яка діяла під контролем правоохоронних органів , під час чого, на виконання його вказівки, остання передала ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 18450 гривень в якості частини неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття рішення судово-медичним експертом згідно попередньої домовленості. Разом з тим, 22.07.2022 близько 16:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Київська набережна, 3 повторно зустрівся з ОСОБА_10 , під час чого, на виконання його вказівки остання передала ОСОБА_5 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в розмірі 1300 доларів США (згідно курсу НБУ становить 47539,18 гривень), в якості другої частини неправомірної вигоди, після чого ОСОБА_5 за допомогою месенджеру «Вайбер» надіслав на мобільний телефон ОСОБА_10 фотографію висновку експерта Ужгородського міжрайонного відділення СМЕ № 1235 від 08.07.2022, в якому було зазначено відомості про не виявлення на час обстеження у крові ОСОБА_7 спирту та запевнив про передачу вказаного висновку ОСОБА_10 протягом двох робочих тижнів.

Слідчий зазначає, що в той же день, 22.07.2022 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, в ході чого під час особистого огляду у останнього було виявлено та вилучено: мобільний телефон Iphone 7 чорного кольору (на момент вилучення у заблокованому стані), який упаковано до спецпакету НПУ PSP1174098; 13 купюр, схожих на грошові кошти номіналом 100 доларів США серії МВ №07247983, які упаковано до спецпакету НПУ PSP1174097; грошові кошти купюрами різного номіналу на загальну суму 561 гривень, які упаковано до спецпакету НПУ PSP1174099.

При мотивуванні клопотання слідчий посилається на положення ст. ст. 93, 94, ст. 98, 170 КПК України.

Слідчий зазначає, що враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна та з метою встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, а також враховуючи, що вищеперераховані речі, мають значення речових доказів, є об`єктом дослідження відповідних судових експертиз, зберегли на собі сліди злочину, і таким відносяться до предмету кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, керуючись ст. ст.100, 131-132; ч. 2 ст. 167, ст. ст. 170-171, 234, 236, 237 КПК України, - а тому просить слідчого суддю: накласти арешт на вилучені в ході проведеного 22.07.2022 особистого огляду ОСОБА_5 предмети, а саме: мобільний телефон Iphone (на момент вилучення був заблокований на код), який був запакований до спец пакету НПУ PSP1174098; 13 предметів схожих на грошові кошти номіналом 100 доларів серії МВ №07247983, які упаковані до спец-пакету НПУ PSP1174097; грошові кошти купюрами різного номіналу на загальну суму 561 грн., які вилучено та упаковано до спец-пакету НПУ PSP1174099.

Слідчий в судове засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просить клопотання задоволити.

Власники майна в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися в порядку передбаченому процесуальним законодавством.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно частини 3 вказаної норми, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу…
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України…
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до п.п.1,3,5 ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження: наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя встановив, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000114 від 20.07.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

22.07.2022 після затримання ОСОБА_5 , за його добровільної згоди за місцем фактичного проживання останнього за адресою АДРЕСА_1 , проведено невідкладний обшук в ході якого виявлено та вилучено: 14 купюр номіналом 1 гривня серійний номер ТГ3928422, 436258518, СД1109893, УТ2781045, УЕ5823000, УН4985077, ВЛ1656973, ТГ1946263, ТЕ3303552, ЕЖ9514756, СД5798638, СН7859635, УИ7217388, ТЕ0458225; 1 купюра номіналом 2 гривні серійний номер СЕ2857781; 5 купюр номіналом 5 гривень серійний номер ЮЕ2813155, УЗ4159292, УЄ1289194, ТД5031971, ЮЄ7945596; 4 купюри номіналом 10 гривень серійні номери УЖ9588586, ХК1813067, ЦЗ3652540, ХЄ0218850; 9 купюр номіналом 20 гривень серійні номера ЮБ8412460, ЕИ8858702, ЄБ 7903208, ЕТ5928375, ПО5868901, ЮА1143792, ЮА9200438, ЄА0362584, ЕЄ1723046; 5 купюр номіналом 50 гривень серійні номери УП9043420, ТН1234941, АБ9949263, УГ7912088, СП6930057;банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_1 .

Вилучені вищевказані купюри та банківська картка упаковані та опечатані до спец-пакету Експертної служби МВС №0174341.

З матеріалів справи вбачається, що 23.07.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.
Слідчий суддя вважає, при розгляді клопотання враховує те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна та з метою встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, та що вище перераховані речі, мають значення речових доказів, є об`єктом дослідження відповідних судових експертиз, зберегли на собі сліди злочину, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації і таким відносяться до предмету кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені, в ході огляду місця події речі могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
При цьому, вказане в клопотанні майно на переконання слідчого судді, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).
Окрім того, слідчий суддя бере до ували обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.
У даному кримінальному провадженні є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно може бути приховано, передано, пошкоджено або знищено заявленим володільцем. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч. ч. 2, 3,4 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема як порушення права особи на захист. Докази, передбачені цією статтею повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду (ч. 4 ст. 87 КПК).
Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.
При цьому, слідчий суддя вважає, що вилучені в ході огляду місця події речі, можуть бути предметом експертних досліджень. Таким чином, в разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно, існує ризик втрати речових доказів, а відтак необхідно забезпечити у незмінному стані збереження речового доказу, та подальшого безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного майна для забезпечення організації проведення експертиз.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно протоколу обшуку в ході якого було виявлено та вилучено майно (на яке слідчий просить накласти арешт) було проведено 22.07.2022.
Клопотання надійшло до суду, та зареєстровано 29.07.2022 року. Разом із тим, слід зазначити що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно направлено поштовим зв`язком. Згідно поштового конверту, лист із клопотанням було подано до відправлення в поштове відділення 22.07.2022 згідно поштового штампу.
Відповідно до ч.1 ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Таким чином в даному випадку органом досудового розслідування дотримано процесуальних строків передбачених КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту майна, оскільки враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме конфіскації як виду покарання, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово розпоряджатися вказаним майном.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України,слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000114 від 20.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,- погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на вилучені в ході проведеного 22.07.2022 особистого огляду ОСОБА_5 предмети, а саме: мобільний телефон Iphone (на момент вилучення був заблокований на код), який був запакований до спец пакету НПУ PSP1174098;13 предметів схожих на грошові кошти номіналом 100 доларів серії МВ №07247983, які упаковані до спец-пакету НПУ PSP1174097; грошові кошти купюрами різного номіналу на загальну суму 561 грн., які вилучено та упаковано до спец-пакету НПУ PSP1174099.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1