Дата документу Справа № 319/46/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 319/46/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/797/22 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON,

розглянула 3 серпня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 18 січня 2022 року, якою залишено без задоволення клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про звільнення від призначеного покарання.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

12 січня 2022 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_8 зазначила, що за вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 20 лютого 2020 року, який вступив в законну силу 24 березня 2020 року, ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. ОСОБА_7 , перебуваючи на обліку у Більмацькому районному секторі ДУ «Центр пробації», за період іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчинив. При цьому випробувальний термін у ОСОБА_7 закінчився 20.08.2021 року, тому звернулися до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 18 січня 2022 року залишено без задоволення клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про звільнення від призначеного покарання.

Залишаючи без задоволення клопотання захисника, суд першої інстанції дійшов висновку, що на даний час в Куйбишевському районному суді Запорізької області відносно ОСОБА_7 розглядається кримінальне провадження та до теперішнього часу вирок не ухвалений. Вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 20.02.2020 року до закінчення розгляду нового кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в період іспитового строку є передчасним і позбавить Куйбишевський районний суд Запорізької області застосувати положення ч.3 ст.78 КК України, в якій зазначено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Крім того, ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 17.09.2021 року в задоволенні подання Більмацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового стоку засудженого ОСОБА_7 відмолено. Ухвала набрала законної сили 25.09.2021 року і у встановленому порядку засудженим не оскаржувалась.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що передумовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі вчинення особою нового злочину під час встановленого судом іспитового строку чи відмови у задоволення такого подання на цій підставі може бути лише констатація судом вчинення такого злочину з постановленням обвинувального вироку. Іспитовий строк ОСОБА_7 за вироком суду від 20.02.2020 року закінчився 20.08.2021 року. На даний час Куйбишевським районним судом Запорізької області, іншими судами, у відношенні ОСОБА_7 обвинувальних вироків не приймалось. Залишення клопотання сторони захисту без задоволення порушує конституційний принцип презумпції невинуватості, який аналогічно закріплено безпосередньо у ч.2 ст.2 КК України та ст.7, ч.1 ст.17 КПК України.

Просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційної інстанції засуджений та його захисник, будучи належним чином повідомленими про час і дату судового засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю засудженого та його захисника, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи захисника про звільнення засудженого від відбування покарання, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно п.9 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати, зокрема, питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч.2 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ч.1 ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Обставини, на які посилається захисник в клопотанні про те, що засуджений ОСОБА_7 фактично виконав покладені на нього обв`язки, не відповідає фактичним обставинам справи.

Наявність відомостей про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення, що скоєно в період іспитового строку в контексті висунутої захисником вимоги не узгоджується із вищезазначеними положеннями кримінального закону, а також з вимогами ч.3 ст.75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед не вчинить нового злочину.

Як встановлено судом першої інстанції, вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 20.02.2020 року, який вступив в законну силу 24.03.2020 року, ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків. Іспитовий строк ОСОБА_7 за даним вироком суду мав закінчитися 20.08.2021 року.

Разом з цим, згідно отриманої інформації, в провадженні Куйбишевського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке було вчинено 06.05.2020 року, тобто в період встановленого судом випробувального терміну. На даний час провадження щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України ще не розглянуто.

За таких обставин, вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 20 лютого 2020 року до вирішення кримінального провадження за його обвинуваченням за ч.2 ст.185 КК України, яке перебуває в провадженні Куйбишевського районного суду Запорізької області, є передчасним, оскільки це має вирішальне правове значення щодо можливості застосування положень ст.78 КК України.

Крім того, ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 17.09.2021 року було відмовлено у задоволенні подання Більмацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням іспитового стоку засудженого ОСОБА_7 . Зазначена ухвала набрала законної сили 25.09.2021 року та в апеляційному порядку оскаржена не була.

Сама по собі відмова у задоволенні клопотання про звільнення особи від покарання не порушує прав особи щодо презумпції невинуватості, про що йдеться в ч.2 ст.2 КК України та ст.17 КПК України, оскільки вина особи у вчиненні злочину має встановлюватись лише вироком суду, а справа відносно ОСОБА_7 перебуває на розгляді суду і остаточного рішення ще не прийнято. У разі ухвалення судом першої інстанції відносно ОСОБА_7 виправдувального вироку або закриття кримінального провадження, останній може повторно звернутись до суду з відповідним клопотанням про звільнення його від призначеного судом покарання.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника зводяться до того, що наявність стосовно нього іншого кримінального провадження, без обвинувального вироку суду, не може бути підставою для відмови в застосуванні ч.3 ст.78 КК України, з огляду на положення ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України щодо презумпції невинуватості, інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості ухвали суду, яка є предметом апеляційного оскарження захисник в скарзі не навів.

Отже, на час апеляційного провадження відсутні матеріально-правові підстави для прийняття рішення, про яке просить захисник в апеляційній скарзі, а саме про скасування ухвали суду першої інстанції та звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання в порядку ч.1 ст.78 КК України, а відтак ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 18 січня 2022 року, якою залишено без задоволення клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про звільнення від призначеного покарання,залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4