Справа №579/780/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1066/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у режимі відеоконференції у залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.9 ч.2 ст.115, ч.2 ст. 353, ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 353, ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, які не зменшилися, запобігти яким, шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2022 року клопотання прокурора було задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 серпня 2022 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою без врахування практики ЄСПЛ, оскільки жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, прокурором у черговому клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не доведений.

Апелянт зазначає, що з оскаржуваної ухвали вбачається, що задовольняючи клопотання прокурора про продовження йому строку дії тримання під вартою, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 353, ч.3 ст.187 КК України, а також встановив ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, апелянт звертає увагу на те, що на даний момент всі слідчі дії з ним проведені, стороною обвинувачення зібрано докази, які будуть використовуватись під час розгляду справи судом, досудове розслідування по справі завершено, виконано вимоги ст. 290 КПК України і сторона захисту ознайомилась з матеріалами кримінального провадження, а тому перебуваючи на волі, він жодним чином не зможе перешкодити розслідуванню, як про це зазначав прокурор у своєму клопотанні.

Апелянт вказує, що 13 червня 2022 його захисником, адвокатом ОСОБА_8 , в порядку ст. 201 КПК України, було направлено клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання. До клопотання додані характеризуючи дані, довідки та клопотання командира батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ОСОБА_10 , який зазначив, що на сьогодні батальйон «Слобожанщина» має потребу в таких вмотивованих та фізично розвинених громадянах України, як він ( ОСОБА_7 ).

Апелянт звертає увагу, що вищевказане клопотання його захисника було призначене судом з порушенням ч.4 ст. 201 КПК України, а саме, не в триденний строк з дня його надходження, при тому, що клопотання захисника надійшло 15 червня 2022 року, а призначене до розгляду разом з клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою лише на 21 червня 2022 року.

Крім того, апелянт зазначає, що доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для продовження йому строку тримання під вартою, суд першої інстанції до уваги не взяв, не звернув увагу і на недоведеність зі сторони обвинувачення недостатності застосування до нього більш м`якого запобіжного для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора, при тому, що необхідність зміни йому запобіжного заходу в даному конкретному випадку викликана закінченням попереднього тривалого строку тримання під вартою; відсутністю будь-яких даних щодо виникнення нових ризиків, які б виправдовували тримання його під вартою; виникненням нових обставин та виявленням тих, які існували раніше, але про які не було відомо учасникам кримінального провадження.

Апелянт вказує, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки з родиною, у тому числі з матір`ю непрацездатного віку, перебуваючи на волі, він дбав би про неї та завжди допомагав матеріально, а на даний час його моя мати залишилась напризволяще. Крім цього, він має міцні соціальні зв`язки з широким колом представників національної і міжнародної спільноти з професійного та любительського спорту, воєнізованими формуваннями, які приймають участь у бойових діях в захисті територіальної цілісності та незалежності України, раніше не судимий, за місцем проживання характеризуюсь позитивно. Поряд із цим, наміру переховуватися від суду не має, ризик впливу на свідків та потерпілих відсутній, оскільки свідки та потерпілі проживають на значній відстані від його місця проживання, в іншій області - м. Кролевець, більш того, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у нього можливості також немає, враховуючи встановлений в Україні воєнний стан та підконтрольний режим пересування по території держави.

Також, апелянт посилається і на те, що у даній справ «принцип розумності» строку тримання під вартою вже давно порушено, оскільки жодних нових доказів, які б підтверджували його вину за цей час не встановлено, а можливості їх отримати вичерпані, також до клопотання прокурора не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував обґрунтованість пред`явленої підозри. Починаючи з 31 травня 2021 року (вже більше 1 року) розглядаються матеріали кримінального провадження стосовно нього у Конотопському міськрайонному суді Сумської області. За весь цей час відбулось лише 14 судових засідань, на яких, здебільшого (9 з 14 судових засідань) лише вирішуються питання щодо продовження йому, як обвинуваченому, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За цей час у справі не вивчено жодного доказу, не допитано жодного свідка, потерпілих, обвинувачених, внаслідок чого судовий розгляд затягується, починаючи з 31 жовтня 2020 року, він безпідставно перебуваю за грантами, внаслідок чого нівелюються його права та порушуються встановлені законом строки розгляду кримінального провадження.

Апелянт вказує, що зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий, а в оскаржуваній ухвалі обставин, які свідчать про недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, як на цьому наполягала сторона захисту в якості альтернативи застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не наведено.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, задовольняючи клопотання прокурора, подане в рамках кримінального провадження, в якому ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 353, ч. 3 ст. 187 КК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується, не зменшились та існують, а доказів, за наявності яких можливо було б змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обрати обвинуваченому інший, більш м`який, стороною захисту надано не було і обставин, за яких можливо було б дійти такого висновку, також, встановлено не було.

При цьому, на спростування доводів апелянта щодо недоведеності доводами клопотання прокурора необхідність продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів, з врахуванням фактичних обставин вчинення злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобіганню встановленим ризикам, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу перебування останнього під вартою.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що наміру переховуватися від суду він не має, ризик впливу на свідків та потерпілих відсутній, оскільки свідки та потерпілі проживають на значній відстані від його місця проживання, в іншій області - м. Кролевець, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у нього можливості також немає, враховуючи встановлений в Україні воєнний стан та підконтрольний режим пересування по території держави, то колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що не спростовують правильність висновків суду щодо наявності вказаних ризиків, необхідності продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що, за таких обставин, в повному обсязі забезпечить його належну процесуальну поведінку.

При цьому, посилання апелянта на те, що слідчі дії з ним проведені, стороною обвинувачення зібрано докази, які будуть використовуватись під час розгляду справи судом, досудове розслідування по справі завершено, а тому він жодним чином не зможе перешкоджати даному кримінальному провадження, колегія суддів вважає безпідставними, з врахуванням того, що на даний час триває судовий розгляд вказаного кримінального провадження, а доводам щодо затягування його розгляду, вирішення лише питань щодо продовження йому строку дії запобіжного заходу та порушення судом строку призначення до розгляду клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу, колегія суддів надати оцінки можливості не має, з врахуванням тих матеріалів, які надійшли до апеляційного суду разом з апеляційною скаргою.

Що стосується доводів апелянта про те, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки з родиною, у тому числі з матір`ю непрацездатного віку, що перебуваючи на волі, він дбав би про неї та завжди допомагав матеріально, а на даний час його мати залишилась напризволяще, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, з врахуванням того, що зазначені обставини мали місце і раніше, та не були враховані самим ОСОБА_7 , та не стали для останнього стимулюючим фактором для не вчинення, в тому числі, особливо тяжкого злочину.

Крім того, при постановленні вказаної ухвали, колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, що становить небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4