УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 755/12040/20

провадження № 51-3010 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та виправдано.

На вказаний вирок прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої 28 липня 2022 року Київський апеляційний суд постановив ухвалу, якою повернув апеляційну скаргу прокурору у зв`язку з тим, що скаржник пропустив строк на апеляційне оскарження та не навів достатніх підстав для задоволення клопотання про його поновлення.

Зокрема, у своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження прокурор як на підставу для такого поновлення посилався на введення воєнного стану в Україні, загрозу ракетних ударів по території м. Києва та ведення активних бойових дій в околицях міста, у зв'язку з чим він фактично був позбавлений можливості доступу до матеріалів кримінального провадження та робочої комп`ютерної техніки.

Вказував, що в будівлі, де знаходиться Дніпровська окружна прокуратура м. Києва, також розташовані інші державні установи, що в свою чергу суттєво підвищувало загрозу ракетних ударів ворогом по зазначеній місцевості, а тому тривале перебування на робочому місці значно підвищувало загрозу для його життя та здоров`я. Зазначав, що щоденні довготривалі повітряні тривоги на території м. Києва змушували його перебувати в укриттях цивільного захисту з метою збереження його життя та життя членів родини.

Крім того стверджував, що на офіційному сайті Київського апеляційного суду була розміщена інформація від 28 лютого 2022 року, у якій вказувалося про обов`язкове поновлення пропущеного строку на подачу апеляційних скарг після скасування воєнного стану та поновлення діяльності органів державної влади у звичайному режимі, а тому з урахуванням зазначеного повідомлення на думку прокурора, в цьому випадку строк подання апеляційної скарги був пропущений з поважних причин.

Указані вище доводи колегія суддів апеляційного суду не визнала достатніми і поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження указаного вище вироку суду першої інстанції.

У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно та необґрунтовано відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження й повернув його апеляційну скаргу, оскільки вказані ним причини пропуску зазначеного строку є поважними, а тому ухвала Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Перевіривши доводи касаційної скарги, додані копії судового рішення та інших документів, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до вимог ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Положенням ст. 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами потрібно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК строк подачі апеляційної скарги на вирок місцевого суду становить тридцять днів з дня його проголошення.

Як встановив суд апеляційної інстанції, прокурор ОСОБА_5 був присутній 09 лютого 2022 року в судовому засіданні в суді першої інстанції під час розгляду провадження та в той же день отримав копію вироку. При цьому прокурор раніше вже звертався з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зокрема, першу апеляційну скаргу на указаний вище вирок місцевого суду прокурор подав 03 травня 2022 року (майже через 3 місяці після рішення місцевого суду та отримання ним його копії), до якої долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, що в касаційній скарзі також не оспорюється.

Розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 09 лютого 2022 року, апеляційний суд вказав, що воно не містить належного обґрунтування причин неможливості подання ним апеляційної скарги в період з 09 лютого 2022 року до 03 травня 2022 року.

Мотивуючи своє рішення, суд апеляційної інстанції тоді зазначив, що доводи прокурора про те, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану ним було пропущено строк на подання апеляційної скарги, є непереконливими, оскільки на території м. Києва, тобто за місцем фактичного розташування Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, не велися активні бойові дії, суди не припиняли свою роботу, а тому саме по собі введення воєнного стану на території всієї держави, який продовжений і на теперішній час, жодним чином не могло йому перешкодити подати апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження.

Крім того, як зазначається в цій ухвалі апеляційного суду, прокурор не навів обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від його волевиявлення, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк.

Враховуючи вказане, а також те, що прокурор ОСОБА_5 знав про ухвалене судом рішення та строки його оскарження, міг вчасно звернутися з апеляційною скаргою, однак цього не зробив, а у своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказав інших, більш переконливих причин його пропуску, апеляційний суд не знайшов підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та ухвалою від 26 травня 2022 року було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, а його апеляційну скаргу було повернуто.

Даних про оскарження цієї ухвали в касаційному порядку прокурор в межах поданої касаційної скарги не зазначає.

В подальшому 30 червня 2022 року прокурор ОСОБА_5 повторно звернувся з апеляційною скаргою на вказаний вирок суду першої інстанції від 09 лютого 2022 року, в якій знову поставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

За наслідками розгляду вказаного клопотання, апеляційний суд ухвалою від 28 липня 2022 року, яка наразі є предметом касаційного оскарження, знову відмовив у його задоволенні та повернув прокурору ОСОБА_5 апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів апеляційної інстанції правильно вказала, що доводи прокурора про відсутність можливості своєчасного подання апеляційної скарги з причин, що не залежали від нього, у зв`язку із введенням воєнного стану на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», є непереконливими, зважаючи на те, що на території м. Києва, тобто за місцем розташування Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, активні бойові дії не велися; Дніпровська окружна прокуратура м. Києва та суди м. Києва не припиняли свою роботу; повітряні тривоги з 24 лютого 2022 року й далі за увесь період оскарження не тривали цілодобово, а саме по собі введення воєнного стану на території всієї держави, який продовжений і на теперішній час, не могло перешкодити прокурору подати апеляційну скаргу в межах строку апеляційного оскарження.

Також цілком обґрунтовано, на думку колегії суддів апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження посилання прокурора як на одну з підстав поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження на факт розміщення інформації на офіційному сайті Київського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року, у якій вказувалося про обов`язкове поновлення пропущеного строку на подачу апеляційних скарг після скасування воєнного стану та поновлення діяльності органів державної влади у звичайному режимі, оскільки наявність таких інформаційних повідомлень не може мати для суду заздалегідь визначеної сили чи значення.

Враховуючи викладене, колегія суддів касаційного суду вважає, що апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання прокурора про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження й на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України законно повернув скаржнику його апеляційну скаргу.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, наданих копій судових рішень й інших документів убачається, що підстав для її задоволення немає.

Тому, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4