Справа № 203/921/22
Провадження № 1-кс/0203/825/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як представник ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 28 січня 2022 року про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні № 6 2021 1700 3000 0570, -

ВСТАНОВИВ:
22 лютого 2022 року ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з зазначеною скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 28 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_4 потерпілими у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2022 року під № 6 2021 1700 3000 0570 за попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 190 КК України, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що вказаним кримінальним правопорушенням - шахрайством зі спадщиною, спадкоємцями першої черги якої є вона та її син ОСОБА_4 їм заподіяна матеріальна шкода, а також моральна шкода, вид та розмір якої необхідно встановлювати під час розслідування, а твердження слідчого про те, що таких обставин не встановлено безпідставне, оскільки він ніяких процесуальних дій, направлених на встановлення таких обставин не вчиняв, тому відмова у визнанні потерпілими незаконна і не відповідає вимогам ст. 55 КПК Україна.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу з наведених у ній підстав та просив задовольнити в повному обсязі.

Слідчий слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, причин .

Заслухавши думку представника заявника, перевіривши доводи скарги та дослідивши додані до них докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Третім слідчим відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування з часу внесення відомостей 10 грудня 2021 року під № 6 2021 1700 3000 0570 на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2021 року за заявою ОСОБА_3 за фактом шахрайства, вчиненого відносно неї та її сина слідчою СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 від 28 січня 2022 року відмовлено у визнанні потерпілими ОСОБА_8 та її сина ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 6 2021 1700 3000 0570 з тих підстав, що на даній стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 та її сину ОСОБА_4 завдано моральну, фізичну чи майнову шкоду не отримано.

Вирішуючи питання законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови слідчого, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, в заяві про вчинення злочину ОСОБА_3 діючи в своїх інтересах та на підставі нотаріально посвідченої довіреності в інтересах свого сина ОСОБА_4 вказує на обставини того, що ОСОБА_9 , яка є працівником правоохоронного органу старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області, та її родичами під її керуванням у шахрайський спосіб заволоділи спадковим майном померлого чоловіка ОСОБА_3 (батька ОСОБА_4 ) та свекрухи ОСОБА_10 , спадкоємцями першої черги після яких є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим завдано матеріальної шкоди на суму вартості спадкового майна, а так само вказували на заподіяння морально шкоди такими діями.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 ЦПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Кримінальна відповідальність за ч4 ст. 190 КК України передбачена за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою.

Відповідно до п.4 примітки до ст. 185 КК України у статті 190 цього Кодексу в особливо великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

У вказаному кримінальному провадженні № 6 2021 1700 3000 0570 розслідування здійснюється за фактом шахрайства в особливо великих розмірах, за обставинами, викладеними ОСОБА_3 у заяві про кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно заволодіння її та її сина спадковим майном.

Таким чином, встановлення розмір шкоди є обов`язковою складовою об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, як і будь-якого іншого складу, передбаченого ч.ч.1-4 ст. 190 КК України, обставини чого підлягають встановленню в ході досудового розслідування за результатами якого досудове розслідування закінчується в одній із форм, передбачених ст. 283 КПК України, і у разі відсутності складу кримінального правопорушення таке провадження закривається за п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно, висновки слідчого в оскаржуваній постанові про те, що «на даній стадії досудового розслідування» не отримано даних про спричинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будь-якої шкоди є помилковими, тим паче, що будь-яких слідчий дій, спрямованих на встановлення відповідних обставин (зокрема, виду, розміру шкоди) слідчим не проводилося.

Таким чином викладені обставини свідчать про недодержання слідчим вимог ст. 55 КПК України щодо підстав відмови, а так само вимог КПК щодо вмотивованості і обґрунтованості постанови, а тому така постанова підлягає скасуванню.

Разом з тим, вимоги скаржника про постановлення ухвали слідчим суддею про зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілими, зобов`язання слідчого надати пам`ятку про права і обов`язки потерпілого, зобов`язання слідчого надати вказаним особам матеріали кримінального провадження для ознайомлення, - задоволенню не підлягають, оскільки питання залучення в якості потерпілого на стадії досудового розслідування, як питання надання дозволу на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження належить до виключної компетенції слідчого, прокурора, тоді як вирішення такого питання слідчим суддею буде зводитись по суті до підміни собою органу досудового розслідування, що є неприпустимим відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, яка визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 206, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та як представник ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 28 січня 2022 року про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні № 6 2021 1700 3000 0570 задовольнити частково.

Постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 28 січня 2022 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілими у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2021 року під № 6 2021 1700 3000 0570 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 , направлене слідчому засобами поштового зв`язку 26 січня 2022 року.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження о 9 год. 10 хв. 25 березня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1