Справа №523/6258/22
Провадження №1-кс/523/1558/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2022 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 в його присутності, про арешт майна в матеріалах кримінального провадження № 0000483 від 29.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що cектором дізнання відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000483 від 29.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1971 КК України, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки та самовільного будівництва нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Установлено, що 29.10.2021 до відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 щодо самовільного зайняття земельної ділянки.
В ході допиту свідка ОСОБА_4 , встановлено, що йому, на підставі договору дарування належить 1/4 частина будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості №101).
Так, 25.10.2021 ОСОБА_4 приїхав до свого будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , та побачив, що перед його ділянкою, парканом відокремлена територія, на якій видніються пеньки, щойно зпилених дерев та побудована споруда, та в той же день, ОСОБА_4 викликав на місце події працівників Національної поліції.
В подальшому ,працівниками поліції проведено огляд місця події, у ході якого зафіксовано проведення будівельних робіт та встановлення споруди.
У ході подальшого досудового розслідування встановлено, що дана ділянка місцевості, загальною площею 120 м2, передана в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 , та 14.09.2020 видано дозвіл Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради, на встановлення тимчасових споруд, але тільки за умови збереження багаторічних дерев та погодження зі всіма контролюючими службами. Однак, зафіксовано факт розміщення споруд на фундаменті, що не відповідає визначенню «тимчасова споруда», яке встановлено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», від 21.10.2011 року, в якому поняття «тимчасова споруда» описано, як - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
В ході проведення огляду місця події 28.10.2021 було встановлена, що на ділянці місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є споруда, розміром 6,90 м на 18,45 м, загальною площею 127,3 м2.
Окрім того додатковим допитом свідка ОСОБА_4 від 07.02.2022 будівля розташована за адресою АДРЕСА_1 , має фундамент.
Таким чином, площа вказаної будівлі перевищує розміри, які вказані у договорі оренди земельної ділянки на 7,3 м2 та має фундамент, що не відповідає за даною характеристикою тимчасовій споруді та має ознаки об`єкту нерухомого майна, що порушує умови дозвільної документації.
Більше того, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості (літ. «А»), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 101) має загальну площу 186,2 м2, що належить ОСОБА_6 , (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 ), про що 27.07.2021 внесено запис, у вищевказаний реєстр під № 59556406. Запис до реєстру внесено на підставі довідки №229 від 19.03.2021 та технічного паспорту від 26.07.2021, складених інженером з технічної інвентаризації ОСОБА_7 . Однак в даній довідці та технічному паспорті загальна площа нежитлової будівлі складає лише 25 м2. Після чого, на підставі довідки №248 від 26.07.2021, згідно якої збільшення площі господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , (літ. «А») з 20 м2 (а не 25 м2 згідно попередньої довідки) до 186,2 м2 відбулось за рахунок робіт, які не передбачали втручання в несучі конструкції.
Таким чином, 27.07.2021 право власності реєструється на нежитлову будівлю площею 186,2 м2 на підставі довідки та технічного паспорту на нежитлову будівлю площею 25 м2 перебудувалась, без погодження відповідної документації та отримання дозволів від контролюючих органів, після чого збільшила свою площу на 161 м2.
Більше того, 14.09.2020 Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради надано дозвіл ФОП ОСОБА_8 на встановлення тимчасових споруд площею 120 м2, у той час як 27.07.2021 реєструється право власності на нежитлову споруду (а не на тимчасову споруду) площею 186,2 м2, що на 66 м2 більше від площі, на яку видавався дозвіл органом місцевого самоврядування.
Окрім того, на момент огляду місця події 28.10.2021 виявлено нежитлову будівлю загальною площею 127,3 м2, що унеможливлює ані на момент 21.07.2021 (дата реєстрації права власності), ані на момент 26.07.2021 (дата складання довідки, на підставі якої змінювались дані щодо площі об`єкта нерухомості) існування нежитлової будівлі площею 186,2 м2.
Наразі у вказаному кримінальному провадженні проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення осіб, винних у скоєні вказаного кримінального правопорушення, та планується проведення ряду експертиз, для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Існує ряд ризиків, що право власності на вказаний об`єкт нерухомості буде передано стороннім особам, які стануть законними набувачами і можуть постраждати внаслідок пред`явлення позову щодо визнання дій реєстратора, та особи, які возвели споруди, будуть намагатися знести або змінити конструкцію будівельної споруди.
Окрім того, за адресою: АДРЕСА_1 , на момент проведення реєстрації права власності на нежитлову будівлю вже було зареєстровано житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що перешкоджало проведенню реєстрації нежитлової будівлі площею 186,2 м2.
Зазначена обставина створює загрозу протиправного відчуження майна власників житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , особами, які протиправно здійснили реєстрацію об`єкта за цією ж адресою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально- правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Підставою арешту майна є сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом.
Враховуючи те, що існує ризик зміни правового статусу, незаконної приватизації та відчуження приміщень третіми особами, суд прийшов до висновку, що згідно критеріїв, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження № 0000483 від 29.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 1 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлову будівлю літ. «А», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 186,2 м2, (реєстраційний номер майна 101), що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 ).
Заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 ), або іншим юридичним, фізичним особам, їх представникам (у тому числі за довіреністю) чи будь яким іншим особам здійснювати реконструкцію вказаного нерухомого майна, а також проводити будівельні, земляні роботи на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 .
Заборонити здійснювати дії щодо відчуження, користування, розпорядження нежитловою будівлею літ. «А», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 186,2 м2, (реєстраційний номер майна 101), в тому числі передачу в оренду та під заставу, іпотеку, здійснювати будівництво, реєструвати повідомлення про початок виконання підготовчих або будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації.
Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, районним у м. Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступних об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1