Справа № 369/3333/22
Провадження № 1-кп/369/1625/22
В И Р О К
іменем України
02.05.22 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши у спрощеному порядку розгляд кримінального провадження № 0000002 від 04 січня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працює, має середню освіту, одружений, на утриманні нікого не має, раніше не судимий.

у вчиненні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

Органами досудового розслідування встановлено, що приблизно в липні 2021 року, більш точної дати та часу встановити не вдалось можливим, ОСОБА_3 , маючи умисел на отримання підробленого посвідчення водія з метою керування транспортним засобом, знайшов в мережі Інтернет інформацію про можливість виготовлення підробленого посвідчення, шляхом надання своїх анкетних даних та фотознімку.

Після чого через мережу інтернет ОСОБА_3 домовився в ході розмови з невстановленою досудовим розслідуванням особою, про підроблення водійського посвідчення за грошову винагороду 6000 гривень.

Так, в липні 2021 року більш точної дати та часу встановити не вдалось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , на вимогу невстановленої досудовим розслідуванням особи, надав свої персональні данні, а саме: прізвище, ім`я, по батькові та цифровий варіант фотокартки для виготовлення підробленого водійського посвідчення.

В подальшому, в липні 2021 року більш точної дати та часу встановити не вдалось можливим, перебуваючи в АДРЕСА_2 , у відділенні Нової пошти, отримав відправлене від невстановленої особи підроблене пластикове водійське посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_3 , з метою його використання для підтвердження права керування транспортним засобом.

03 січня 2022 року о 19 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за кермом та користуючись транспортним засобом, а саме: автомобілем Фольцваген пасат Б-5 із реєстраційним номером НОМЕР_1 , маючи добровільну згоду на його користування та маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія, був зупинений працівниками відділення поліції № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, на автомобільній дорозі вул. Матросова с. Віта Поштова Фастівського району Київської області та на законну вимогу працівників поліції, щодо надання документів на транспортний засіб та посвідчення водія, діючи в особистісних інтересах, умисно, достовірно, знаючи, що посвідчення водія є підробленим передав для ознайомлення працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

28 квітня 2022 до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 358 КК України з клопотанням прокурора ОСОБА_4 про розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до положень статей 291, 302 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

При цьому, ОСОБА_3 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:

1) письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання винуватості, згоди з установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, добровільність підтверджено обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_5 ;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості.

У відповідності до наданих суду заяв, долучених до обвинувального акту, учасники судового провадження не оспорюють обставини, встановлені органом досудового розслідування, просять проводити розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання учасників судового процесу, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000002 від 04 січня 2022 року за обвинуваченням, дослідженими судом.

Таким чином, суд визнає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у використанні завідомо підробленого документа, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність у кримінальному провадженні обставини, що пом`якшує покарання, а саме щирого каяття відповідно до ст. 66 КК України та відсутність таких, що його обтяжує за ст. 67 КК України.

Зважив суд і на дані про особу винуватого, який має середню освіту, одружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також характер і спосіб вчинення кримінального правопорушення в сукупності зі ставленням ОСОБА_3 , до вчиненого, а також зваживши на дані про його особу та на характер вчиненого правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення винуватому покарання у виді штрафу, яке сприятиме його виправленню.
Призначене ОСОБА_3 покарання у виді штрафу є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись статтями 100, 107 ч. 4, 369-371, 373-376, 381-382, 395, 532 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 01 вересня 2021 року на ім`я ОСОБА_3 , який упаковано в паперовий конверт білого кольору та зберігається в матеріалах кримінального провадження знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на суму 1372 (тисяча триста сімдесят дві) 96 (дев`яносто шість) грн.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинського районного суду Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1