Дата документу Справа № 334/138/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/138/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/559/22 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 3 жовтня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2022 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0002732 від 28.04.2016.

Як вбачається з матеріалів провадження, 16 лютого 2022 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з вищевказаною скаргою, в якій просить визнати бездіяльність слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо нездійснення процесуальних дій у більш короткі строки; зобов`язати слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області виконати доручення слідчого прокурора від 21.11.2018 призначити будівельно-технічну експертизу та здійснити процесуальні дії у більш короткі строки у кримінальному провадженні №0002732 від 28.04.2016.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2022 скаргу ОСОБА_6 повернуто скаржнику.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13.06.2022 ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2022 про повернення скарги ОСОБА_6 скасовано, призначено новий судовий розгляд провадження в суді першої інстанції.

13 липня 2022 року матеріали справи надійшли в провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0002732 від 28.04.2016.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що зі змісту скарги вбачається, що скаржник звернувся до суду зі скаргою, яка у відповідності до вимогст.303 КПК України не підлягає розгляду слідчим суддею.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не погоджуючись із оскаржуваним рішенням суду, вважає ухвалу слідчого судді незаконною, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що у дорученні процесуального прокурора від 21.11.2018 року вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень встановлено не було. Слідчий не мав технічної можливості опрацювати матеріали кримінального провадження, а слідчий суддя спростував гарантоване Конституцією України право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор та апелянт, будучи належним чином повідомленими про час і дату судового засідання не з`явились, апелянт надав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого лише в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з цим, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється главою 26 КПК України.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином п.1 ч.1 ст.303 КПК України визначений вичерпний перелік дій, рішень та бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, натомість частиною 2 статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду лише під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, в якій просив зобов`язати слідчого виконати доручення слідчого прокурора від 21.11.2018 року, призначити будівельно-технічну експертизу та здійснити процесуальні дії у більш короткі строки у кримінальному провадженні №0002732 від 28.04.2016 року.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що скаржник звернувся до суду зі скаргою, яка у відповідності до вимогст.303 КПК України не підлягає розгляду слідчим суддею.

Так, заявлена ОСОБА_6 бездіяльність не відносить до передбаченої п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльності, яка може бути оскаржена до слідчого судді на стадії досудового розслідування.

Судова колегія з цього приводу звертає увагу на чітко зазначені скаржником до слідчого судді вимоги, які полягають у зобов`язанні органу досудового розслідування призначити будівельно-технічну експертизу та здійснити процесуальні дії у більш короткі строки.

Отже, заявлені апелянтом вимоги засвідчують невідповідність вимог, як таких, що в контексті заявленої бездіяльності можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

При цьому згідно положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України чітко передбачений перелік бездіяльності, що підлягають до оскарження і відповідно до наведеної норми така бездіяльність передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише передбачену наведеною вище нормою і щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Скарга ОСОБА_6 подана саме в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, про що зазначено останнім у скарзі, однак не містить жодних вимог, які відносяться до компетенції слідчого судді за наведеною нормою та мають бути ним розглянуті.

При цьому судова колегія, зауважує, що предметом перевірки слідчого судді в контексті дотримання положень ч.4 ст. 304 КПК України була скарга ОСОБА_6 до слідчого судді із викладеними у ній доводами та вимогами.

Одночасно слідчий суддя вірно вказав на положення ч.2 ст. 28, ст. 308 КПК України, відповідно до змісту яких питання проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор; оскарження недотримання розумних строків на стадії досудового розслідування здійснюється шляхом звернення до прокурора.

Отже, це питання також не відноситься до компетенції слідчого судді.

Тобто у оскаржуваному рішенні слідчий суддя приділив увагу всім доводам скаржника і прийшов до вірного висновку про звернення ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність, яка не підлягає до оскарження слідчому судді.

Колегія суддів звертає увагу на те, що право на оскарження, зокрема бездіяльності органу досудового розслідування не є беззастережним, таке право повинно узгоджуватися з вимогами встановленими національним законодавством, а саме кримінальним процесуальним законом.

Крім того, ч.1 ст.37, ч.5 ст.40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Тобто в рамках кримінального провадження слідчий та прокурор вправі самостійно приймати процесуальні рішення.

Слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого та прокурора вчинити певні процесуальні дії, які не передбачені законом в контексті повноважень слідчого судді, і відносяться виключно до компетенції слідчого чи прокурора.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в ухвалі про те, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, яка не підлягає розгляду слідчим суддею в порядку ст.303 КПК України, та вважає, що доводи ОСОБА_6 в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні, згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України, вирішує лише ті питання, на розгляд яких його уповноважує закон, в той час як в поданій скарзі її ініціатор виносить на розгляд питання, які не охоплюються п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.307, 370 КПК України, суд на законних підставах відмовив ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2022 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0002732 від 28.04.2016, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4