Єдиний унікальний номер №175/2726/22
провадження №1-кс/175/604/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді Васюченко О.Г.,

при секретарі Кульпіна Л.Г.,

за участю: підозрюваного ОСОБА_1 ,

захисник - Стрєльніков Є.А.,

захисник Дорошкевич О.Л.,

прокурора Пахучин М.Б.,

слідчого Шнейдер Р.А.

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Шнейдер Р.А. погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області Пахучин М.Б., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України, маючого вищу освіту, пенсіонера, одруженого, на утриманні має батька ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000481 від 21.09.2022 року за ч. 2 ст. 345 КК України відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є підпис підозрюваного про вручення йому зазначених документів.

Встановлено, що наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 23.05.2022 №576 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду слідчого (за рахунок посади старшого слідчого) слідчого відділення відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно абзацу першого пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу, на якого згідно ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» покладено завдання: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидія злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до функціональних обов`язків СВ ВП №8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, слідчий зобов`язаний: під час досудового розслідування дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 21 вересня 2022 року ОСОБА_4 виконуючи свої повноваження, передбачені Законом України «Про Національну поліції», Кримінально-процесуальним кодексом України та функціональними обов`язками СВ ВП №8 Дніпровського районного управління поліції, виконуючи ухвали винесені слідчим суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області в рамках кримінального провадження №0000270 від 20.07.2021, на проведення огляду прибув до домоволодіння фактично розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , виконуючи вимоги ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явив службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук та прочитавши в голос ухвали винесені слідчим суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 повідомив про проведення огляду на території даного домоволодіння згідно ухвал.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебуваючи біля хвіртки домоволодіння, яка фактично розташована за адресою: АДРЕСА_3 , приблизно о 16 годині 45 хвилин 21 вересня 2022 року, де перебуваючи за хвірткою ОСОБА_1 почав поводити себе агресивно та почав перешкоджати виконанню судового рішення.

В цей момент ОСОБА_1 , розуміючи, що співробітник поліції ( ОСОБА_4 ) виконує свої службові обов`язки, виражаючи неповагу до авторитету правоохоронних органів і його працівника, діючи умисно, перебуваючи поряд з працівником поліції, поводячись збуджено та агресивно, знаходячись поряд з ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання приблизно о 16 годині 45 хвилин хвірткою домоволодіння, яке фактично розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , умисно затиснув ліву ногу та праву кисть ОСОБА_4 , чим саме спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді чотирьох саден на тильній поверхні правої кисті у проекції голівок 3-4 п`ясних кісток в проекції середньої третини 4-ї п`ясної кістки з переходом на променево-зап`ястковий суглоб та в проекції верхньої третини 3-ї п`ясної кістки, внутрішньо-шкіряного крововиливу на зовнішній поверхні лівої гомілки з частковим переходом на передню поверхню в середній третині. Які згідно висновку експерта № 2626е відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають скороминущі наслідки.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_1 , що виразилися у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, що кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

22.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру за ч.2 ст.345 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- рапортом про вчинення кримінального правопорушення;

- заявою про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 , від 22.09.2022;

- висновком судово-медичної експертизи № 2626 Е;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 22.09.2022;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_5 від 22.09.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 22.09.2022;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_6 від 22.09.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.09.2022;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_7 від 22.09.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.09.2022;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_8 від 22.09.2022;

- повідомленням про підозру гр. ОСОБА_1

- та іншими матеріалами кримінального провадження.

У зв`язку з чим, на даний час, як зазначено у клопотанні, в органу досудового розслідування виникла потреба в обранні щодо підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та недопущення ризиків, які можуть створювати суттєві перешкоди для проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Зважаючи на тяжкість вчиненого ОСОБА_1 кримінального правопорушення, найбільш обґрунтованим та необхідним, на думку слідчого, є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В зазначеному клопотанні слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_1 перешкоджав кримінальному провадженню №0000270 від 20.07.2021, а саме умисно відмовлявся виконувати ухвали суду на проведення огляду, чинним опір працівникам правоохоронного органу.

Також зазначено, що підставою для обрання відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності, так як підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі;

- незаконно, шляхом умовлянь, погроз або залякувань, впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий в своєму клопотання зазначає, що на даний час у кримінальному провадженні вживаються заходи щодо встановлення інших осіб, які можуть бути свідками вчинення кримінального правопорушення. Без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 матиме змогу впливати на таких осіб, сприятиме їх переховуванню та перешкоджанню проведенню повного та об`єктивного розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку з вищезазначеним, на думку слідчого та прокурора, застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді: особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту чи застави, не можливо застосувати, оскільки ОСОБА_1 підлягає постійному візуальному контролю, останньому не може бути надана можливість вільно пересуватися та користуватися засобами зв`язку з метою запобігання вищевказаним ризикам.,

Слідчий у судовому засідання клопотання підтримав, вважав, що існують ризики передбачені п.п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_1 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілого або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим не можливо застосувати відносно нього більш м`яких запобіжних заходів забезпечення кримінального провадження.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити вищевказане клопотання.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати відносно нього домашній арешт.

Захисник Стрєльніков Є.А. заперечував проти задоволення клопотання, вважав клопотання необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, зазначив, що відсутні ризики зазначені в клопотанні про обрання запобіжного заходу, та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманнями під вартою (особисте зобов`язання або домашній арешт).

Захисник Дорошкевич О.Л. заперечувала проти задоволення клопотання, вважала клопотання необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, зазначила, що відсутні ризики зазначені в клопотанні про обрання запобіжного заходу, а також передбачені законом підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою. Просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується..

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Слідчий суддя враховує, також практику Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував (рішення у справі «Харченко проти України») на тому, що п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою.

22 вересня 2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_1 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Дослідивши надані органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що підозра не є очевидно необґрунтованою і в межах доказування на досудовому слідстві, зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке є не тяжким, та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

До того ж в судовому засіданні органом досудового розслідування доведена наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а зокрема: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілого або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КК України, не може запобігти тим ризикам, які існують, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того не можуть бути взяті до уваги посилання слідчого у клопотанні, що підозрюваний ОСОБА_1 перешкоджав кримінальному провадженню, оскільки в судовому засіданні було встановлено та підтверджено належними допустими доказами, що саме в цьому кримінальному проваджені останнім не було вчинено жодних дій що перешкоджали здійсненню цього кримінального провадження № 0000481, а не іншого кримінального провадження №0000270, про яке зазначає слідчий.

Також слід зазначити, що не було встановлено та доведено слідчим та прокурором в судовому засіданні, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, з урахуванням зазначено вище, чи перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу суд насамперед звертає увагу, що п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України прямо забороняє застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. За умови, якщо прокурором, не доведе, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для обрання найсуворішого запобіжного заходу не має, а тому в задоволенні клопотання в цій частині належить відмовити.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обґрунтованість підозри та наявність ризиків, але не доведе обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

До того ж, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_1 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений та на утриманні має батька ОСОБА_2 та матір ОСОБА_3 ..

А тому, враховуючи пред`явлену ОСОБА_1 підозру, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має вищу освіту та постійне місце проживання, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час в період з 21-00 годин до 06-00 години строком на два місяці, тобто до 24 листопада 2022 року, з покладенням на нього певних процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним викликом; не залишати місце фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду цілодобово; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки даний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_1 та дієвості кримінального провадження щодо останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Шнейдер Р.А. погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області Пахучин М.Б., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час в період з 21-00 годин до 06-00 години строком на два місяці, тобто до 24 листопада 2022 року, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1 виконання наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 , в період з 21-00 годин до 06-00 години без дозволу слідчого, прокурора;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Негайно в залі суду звільнити ОСОБА_1 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_2 .

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Дата закінчення дії ухвали 24 листопада 2022 року.

Відповідно до ст. 296 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Шнейдера Р.А.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: О.Г. Васюченко