КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Нітар-Сейл» на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 29.08.2022 задоволено частково клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Нітар-Сейл» (), які у безготівковій формі знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), із забороною розпоряджатися та зупиненням видаткових операцій із грошовими коштами, що знаходяться на вказаному рахунку та грошовими коштами, які в подальшому надходитимуть на такий рахунок, за винятком видаткових операцій щодо сплати заробітної плати, податків, зборів та обов`язкових платежів до державного бюджету і державних цільових фондів, а також на підтримку Збройних Сил України.

Відмовлено в іншій частині клопотання.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Нітар-Сейл» подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначала, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 20.06.2022 у справі № 758/4254/22 вже було задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Нітар-Сейл» (), які у безготівковій формі знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК».

_____________________________________________________________________________________
Справа №758/7173/22 Слідчий суддя ОСОБА_8
Апеляційне провадження № 11-сс/824/3771/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1 .
З урахуванням наведеного, ухвала слідчого суді про повторне накладення арешту є необґрунтованою та невмотивованою, не містить жодного належного та достатнього обґрунтування чи мотивів судді, які стали підставою прийняття рішення про повторне задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти в безготівковому вигляді, що є власністю TOB «НІТАР-СЕЙЛ».
Прокурор не зміг належним чином обґрунтувати, що вказане майно ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ», а саме грошові кошти в безготівковому вигляді, які перебувають на банківському рахунку ПАТ «БАНК ВОСТОК», є речовими доказами в зазначеному ним кримінальному провадженні.
Крім того, прокурор не обґрунтував необхідність повторного арешту майна, в той час як попередній арешт не скасований.
На переконання апелянта, на даний час немає жодних підстав вважати, що кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» в ПАТ «БАНК ВОСТОК» дійсно є предметом злочину та набуті злочинним шляхом, підозра щодо посадових осіб ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» не висунута до цього часу, що свідчить про те, що будь-яких доказів вчинення посадовими особами вказаного товариства кримінальних правопорушень не існує.
Грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку (без найменування номіналів купюр, їх серійних номерів та інших родових та індивідуальних ознак, властивих для готівкових коштів), не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочинів.
Прокурор не обґрунтував, яке значення вищевказані грошові кошти можуть мати для досудового розслідування даного кримінального провадження та не надав жодних доказів на підтвердження того, що вони є предметом кримінального правопорушення, та можуть бути використані як доказ в досудовому розслідуванні.
В якості доказів на підтвердження факту вчинення ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» кримінального правопорушення, прокурором було долучено до клопотання лише рапорт першого заступника начальника ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 та протокол допиту свідка, а саме начальника 1-го відділу ГВ «І» УЗНД ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 .
При цьому, в зазначених документах зазначається, що вказані особи отримали інформацію про те, що кошти, які знаходилися та/або знаходяться на банківських рахунках ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ», а також рухоме та нерухоме майно, що перебуває на балансі товариства могли використовуватися для фінансування або сприяння діяльності ДРГ, пособників, коригувальників вогню, однак, жодних доказів, які б це підтверджували слідчому судді не було надано.

Крім того, першоджерело отримання вказаної інформації вищевказаними особами не зазначається, а отже вищезазначені документи не можуть бути належними та допустимими доказами, які б підтверджували причетність ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Також, апелянт зазначала, що відповідно до довідки з ПАТ «БАНК ВОСТОК» від 30.06.2022 вих. №07Ц/0349-БТ в період з 01.01.2021 по теперішній час ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» не здійснювало перерахувань з рахунків, відкритих у ПАТ «БАНК ВОСТОК» на користь юридичних осіб - резидентів республіки Білорусь та/або Російської Федерації.
Зазначене свідчить про те, що посадові особи ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» не здійснюють фінансування або сприяння діяльності ДРГ, пособників, коригувальників вогню, а також будь-яких інших протиправних дій, спрямованих на взаємодію з державою-ворогом.
Протокол допиту свідка ОСОБА_10 , не містить відомостей про те, що зазначені в даному протоколі факти сприймалися ним особисто, а отже дані покази є показаннями з чужих слів.
Захисник зазначала, що на даний час кінцевим беніфіціаром ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» є ОСОБА_11 , який з 31.01.2015 має посвідку на постійне місце проживання в Україні ЖН056942 та з 04.06.2019 є громадянином Ізраїлю, що підтверджується паспортом Ізраїлю НОМЕР_2 (копії підтверджуючих документів додаються).
Окрім цього, ОСОБА_11 отримав на території України РНОКПП № НОМЕР_3 та є платником податків.
ОСОБА_11 тривалий час проживає на території України і є податковим резидентом України, та сплачує податки до державного бюджету України, вказане підтверджується відомістю з ДРФО про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 2015 по 2020 роки.
ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ», є українським підприємством і здійснює свою діяльність на території України та сплачує податки до бюджету України.
Сам факт наявності у засновника ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» - ОСОБА_11 громадянства Російської Федерації не може свідчити про те, що діяльність ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» спрямована на фінансування російської військової агресії проти України.
Крім того, апелянт зазначала, що клопотання прокурора розглянуто у відсутності власника майна, а копію оскаржуваної ухвали вручено представнику ТОВ «Нітар-Сейл» лише 07.09.2022.
Прокурор у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.
28.08.2021 заступник керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_12 подав клопотання про відкладення апеляційного розгляду у зв`язку із перебуванням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 у відпустці, а також неможливість забезпечити участь у судовому засіданні інших прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні у зв`язку із їх зайнятістю у інших судових засіданнях, слідчих та процесуальних діях.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку захисника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Нітар-Сейл», яка не заперечувала проти апеляційного розгляду у відсутності прокурора, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Нітар-Сейл», яка підтримала подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Нітар-Сейл» не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності представника ТОВ «Нітар-Сейл».

Як зазначила захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі та згідно даних наявної у матеріалах судового провадження розписки (а.с. 54), копію оскаржуваної ухвали захиснику ОСОБА_13 в інтересах ТОВ «Нітар-Сейл» вручено 07.09.2022, тоді як подано апеляційну скаргу 12.09.2022, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Подільською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000131 від 20.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Києва та Київської області зареєстровані та фактично знаходяться суб`єкти господарювання, які підконтрольні громадянам Російської Федерації та Республіки Білорусь, діяльність яких спрямована на фінансування російської військової агресії проти України, а саме:

1) ТОВ «Август-Україна» () м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 7-А. Засновником є юридична особа РБ ЗАТ «АВГУСТ БЄЛ», співзасновник є громадянин РФ - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
2) ТОВ «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» () м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 7. Бенефіціарними власниками є громадяни РБ - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ;
3) ТОВ «Агророзквіт» () м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 44-Б, поверх 2. Засновником є юридична особа РБ ВАТ «Білоруська калійна компанія»;
4) ТОВ «Аматекс-Україна» () м. Київ, вул. Світлицького буд. 35, кв. 108/4. Бенефіціарним власником являється громадянин РФ ОСОБА_17 ;
4) ТОВ «Аматекс-Україна» () м. Київ, вул. Світлицького буд. 35, кв. 108/4. Бенефіціарним власником являється громадянин РФ ОСОБА_17 ;
5) ТОВ «Нітар-Сейл» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 131), засновником є громадянин Російсбкої Федерації ОСОБА_11 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
6) ТОВ «Фосагро-Україна» () м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11, корп. А, кв. 1108. Директором є громадянин РФ ОСОБА_11 ;
7) ТОВ «Березанський завод будівельних матеріалів» () Київська обл., м. Березань, вул. Маяковського, буд. 12 Б. Засновником є громадянин РФ ОСОБА_18 ;
8) ТОВ «Щьолково Агрохім Україна» () м. Київ, пр-т. Науки, буд. 119 Б. Засновниками є громадяни РФ ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ;
9) ТОВ З ІІ «Белферт Україна» () м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 1 А. Засновником є юридична особа РБ ВАТ «Гомельський хімічний завод»;
10) ТОВ «Торговий дім «Щокіноазот-Україна» () м. Київ, вул. Івана Франка, буд. 40 Б. Засновником є громадянин РФ ОСОБА_21 .
Як встановлено органом досудового розслідування, з метою ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Нітар-Сейл» відкрито розрахункові рахунки, серед яких рахунок НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123).
За наявною інформацією, кошти, які знаходились та/або знаходяться на банківських рахунках вказаних суб`єктів господарської діяльності, а також рухоме та нерухоме майно, що перебуває на балансі, могли використовуватись для фінансування або сприяння діяльності диверсійно-розвідувальних груп, пособників, коригувальників вогню.
Постановою прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 від 18.05.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000131 від 20.04.2022 банківські рахунки вищевказаних товариств, серед яких рахунок НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123).

25.08.2022 прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Нітар-Сейл» (), які у безготівковій формі знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), із забороною розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на вказаному рахунку та зупиненням видаткових операцій з грошовими коштами, що надходять на вказаний рахунок.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 29.08.2022 задоволено частково клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Нітар-Сейл» (), які у безготівковій формі знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), із забороною розпоряджатися та зупиненням видаткових операцій із грошовими коштами, що знаходяться на вказаному рахунку та грошовими коштами, які в подальшому надходитимуть на такий рахунок, за винятком видаткових операцій щодо сплати заробітної плати, податків, зборів та обов`язкових платежів до державного бюджету і державних цільових фондів, а також на підтримку Збройних Сил України.

Відмовлено в іншій частині клопотання.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на грошові кошти ТОВ «Нітар-Сейл» (), які у безготівковій формі знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), із забороною розпоряджатися та зупиненням видаткових операцій із грошовими коштами, що знаходяться на вказаному рахунку та грошовими коштами, які в подальшому надходитимуть на такий рахунок, за винятком видаткових операцій щодо сплати заробітної плати, податків, зборів та обов`язкових платежів до державного бюджету і державних цільових фондів, а також на підтримку Збройних Сил України, з тих підстав, що дане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у межах кримінального провадження №0000131 від 20.04.2022.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.
З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказані грошові кошти можуть бути приховані, втрачені, використані, перетворені, передані чи відчужені.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 20.06.2022 у справі № 758/4254/22 вже було задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , та накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Нітар-Сейл» (), які у безготівковій формі знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК», не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вказане судове рішення не є предметом апеляційного перегляду у даному судовому засіданні.

Крім того, слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора про арешт майна виходив з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення, та на підставі наявних матеріалів клопотання прокурора, які не містили відомостей про накладення арешту на майно ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 20.06.2022.
Твердження захисника про незаконність, необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваної ухвали ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом.
Посилання захисника на те, що грошові кошти у безготівковому вигляді, які перебувають на рахунках ТОВ «Нітар-Сейл» не відповідають критеріям речових доказів у розумінні ст. 98 КПК України, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначені грошові кошти можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення або набуті в результаті його вчинення, а отже вони відповідають ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
З урахуванням наведеного, посилання апелянта на відсутність доказів причетності ТОВ «Нітар-Сейл» до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, неналежність та недопустимість доказів, зокрема рапорту першого заступника начальника ГУ СБ України у місті Києві та Київській області полковника ОСОБА_9 та протоколу допиту свідка, а саме начальника 1-го відділу ГВ «І» УЗНД ГУ СБУ у місті Києві та Київській області ОСОБА_10 , є передчасними.
Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а питання наявності події та складу кримінального правопорушення підлягає вирішенню під час судового розгляду справи по суті.
Доводи апеляційної скарги про те, що жодній посадовій особі ТОВ «Нітар-Сейл» не повідомлено про підозру, не може бути підставою для скасування арешту на даному етапі досудового розслідування, оскільки арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що має місце у даному випадку.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_11 , який є кінцевим бенефіціаром ТОВ «Нітар-Сейл», з 31.01.2015 має посвідку на постійне місце проживання в Україні ЖН056942, з 04.06.2019 року є громадянином Ізраїлю, отримав на території України РНОКПП та є платником податків, не спростовують правильність висновків слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту.

Доводи апелянта про те, що в період з 01.01.2021 по теперішній час ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» не здійснювало перерахувань з рахунків, відкритих у ПАТ «БАНК ВОСТОК» на користь юридичних осіб - резидентів республіки Білорусь та/або Російської Федерації, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, проте підлягають перевірці під час подальшого досудового розслідування.
Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Нітар-Сейл» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року,- без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3