Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/224/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 травня 2022 року про відмову ОСОБА_6 в задоволенні скарги про скасування постанови старшого слідчого третього відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_7 від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження внесеного 02.07.2020 року до ЄРДР за № 0000114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22 травня 2020 року ОСОБА_6 звернулася до прокурора Кіровоградської області із заявою про внесення до ЄРДР відомостей про злочин щодо застосування 05.03.2020 року працівниками Олександрівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у приміщенні Олександрівського районного суду Кіровоградській області фізичного насильства, перевищення поліцейськими влади та службових повноважень.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Кіровоградської області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2020 року, посадових осіб прокуратури Кіровоградській області зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 від 22.05.2020 року.

Згідно витягу, відомості про злочин внесені до ЄРДР прокурором ОСОБА_10 02.07.2020 року за № 0000114 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Також з матеріалів провадження вбачається, що на всіх етапах досудового розслідування даного кримінального провадження, яке тривало протягом 2020 - 2021 років, ОСОБА_6 систематично зверталась до слідчого Територіального управління ДБР ОСОБА_7 з різними клопотаннями про проведення ряду невідкладних слідчих дій, у тому числі просила допитати її в якості потерпілої, провести одночасний допит з працівником поліції ОСОБА_11 та іншими фігурантами цієї справи, допитати (поіменно) всіх очевидців подій, які відбулись 05.03.202 року у приміщенні Олександрівського районного суду, просила ОСОБА_6 також проаналізувати та долучити до матеріалів справи звукозапис на якому зафіксовано факт застосування працівниками поліції фізичного насильства, медичних документів про виявлені у неї тілесні ушкодження, крім того ОСОБА_6 просила слідчого витребувати відеозаписи з бодікамер поліцейськи і т.і.

Матеріалами справи підтверджується, що доручення слідчого ДБР ОСОБА_7 про допит працівників Олександрівського ВП ГУНП щодо обставин протиправних дій стосовно ОСОБА_6 , встановлення інших очевидців цієї пригоди, камер спостереження та отримання інформації з боді-камер поліцейських, працівниками Кіровоградського управління ДВБ Національної поліції України виконувались формально.

Крім висновку службового розслідування від 29.20.2020 року про те, що інформація про неправомірні дії працівника поліції ОСОБА_11 не знайшла свого підтвердження та результати допиту свідків, іншої цінної для слідства інформації, матеріали справи не містять, всі відеозаписи з камер спостереження знищені, як зазначено у повідомленні у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а медичні документи ОСОБА_6 не знайдені, тобто розслідування цієї справи за 2 роки слідства залишились безрезультатними, більшість клопотань ОСОБА_6 про проведення конкретних слідчих дій, різними слідчими ігнорувались або залишались без задоволення, скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих та процесуальних прокурорів вирішувались на рівні письмових відповідей та роз`яснень, шаблонні постанови слідчого про закриття кримінального провадження скасовувались прокурорами вищого рівня, доручення прокурора про проведення слідчих дій виконувались формально.

Постановою старшого слідчого третього СВ (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 від 14 грудня 2021 року дане кримінальне провадження закрито, як зазначено в мотивувальній частині з формулюванням відсутності у діях працівників Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, у тому числі ОСОБА_11 , складу кримінального правопорушення, при цьому склад у резолютивній частині постанови не визначений.

16 лютого 2022 року ОСОБА_6 , в порядку передбаченому ст. 303 КПК України, звернулася до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда зі скаргою про скасування постанови старшого слідчого третього СВ (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 та зобов`язання слідчого провести необхідні слідчі дії та оперативно розшукові заходи з метою встановлення доказів винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення та вирішення питання процесуального статусу ОСОБА_6 , вказуючи на незаконність закриття кримінального провадження, неповноту досудового розслідування та упередженість слідчого, який на її думку, без проведення всіх необхідних слідчих дій незаконно закрив кримінальну справу.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 травня 2022 року у задоволені скарги ОСОБА_6 відмовлено, у зв`язку з тим, що за висновком суду оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження в цілому відповідає вимогам ст. 110 КПК України, так як в ній зазначено зміст обставин, які є підставами для прийняття такого процесуального рішення, зазначені мотиви її прийняття та їх обґрунтування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду та постановити нову ухвалу, якою постанову про закриття кримінального провадження скасувати, вказуючи на її незаконність та безпідставність відмови у задоволенні скарги.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що в порушення вимог кримінально процесуального закону під час розслідування даного кримінального провадження на її неодноразові звернення до слідчого, її статус слідчим не визначений, що позбавило її як потерпілу використати всі права, передбачені ст.56 КПК України.

ОСОБА_6 вважає, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки слідчим не проведені всі необхідні слідчі дії та не зібрані докази винуватості працівників поліції особи у вчиненні кримінального правопорушення, не призначалась та не проводилась судово-медична експертиза для визначення ступеню тяжкості завданих їй тілесних ушкоджень, не отримання слідчим тимчасового доступу до можливих відео файлів розслідуваної події, поверхнево опитані свідки, у зв`язку з чим у їх показах існують протиріччя.

В останнє судове засідання апеляційного суду ОСОБА_6 , будучи повідомлена про час та місце розгляду її апеляційної скарги не з`явилась, в умовах воєнного стану та забезпечення процесуальних строків, колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_6 без її участі.

Окрім того, до канцелярії суду надійшло клопотання прокурора про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 без участі прокурора, у зв`язку з перебуванням прокурора ОСОБА_12 у запланованій відпустці, за результатами розгляду просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, а також зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
За змістом п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови повинні з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова підстава даного виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового провадження, а і підстав його закриття.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" роз`яснено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчий суддя, під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови про закриття кримінального провадження, яке є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Однак, колегія суддів вважає, що зазначені обставини не в повній мірі враховані слідчим суддею місцевого суду при прийнятті рішення про відмову у задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_6 .

З матеріалів скарги вбачається, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР під № 0000114 від 02.07.2020 року за ч. 2 ст. 365 КК України.

14 грудня 2021 року старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 складено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діях працівників Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, у тому числі ОСОБА_11 , складу кримінального правопорушення.
Своє рішення слідчий ОСОБА_7 мотивував тим, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження, не встановлено жодних фактичних обставин, які б підтверджували спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень працівниками Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, що свідчить про відсутність у їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000114 від 02.07.2020 року, крім допиту свідків, долучення висновку службового розслідування та ухвали про тимчасовий доступ до медичної картки ОСОБА_6 , інші слідчі дії, у тому числі ті на проведенні яких наполягала ОСОБА_6 у своїх чисельних клопотаннях та скаргах на бездіяльність, не проведені, судово-медична експертиза для визначення ступеню тяжкості завданих ОСОБА_6 тілесних ушкоджень так і не призначена, ОСОБА_6 за 2 роки слідства в якості потерпілої була допитана лише один раз, показання свідків абстрактні та поверхові.
Таким чином, непослідовність дій слідчого, не проведення всього комплексу елементарних слідчих дій, неефективність досудового розслідування та відсутність дієвого прокурорського контролю, не може бути наслідком закриття даного кримінального провадження, а його закриття явно не відповідає засадам кримінального провадження ( ст. 7, 9, 12 та 22 КПК України) та процесуальним нормам.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування, належним чином не перевірив повноту слідчих дій та законність закриття слідчим даного кримінального провадження, а також не надав відповіді на істотні питання порушені прав потерпілої ОСОБА_6 .
Висновки слідчого судді про те, що слідчим ДБР було вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини по справі, а зібрані матеріали досудового розслідування дають можливість достатньо та повно встановити обставини, які є предметом перевірки у даному кримінальному провадженні, на думку колегії суддів є передчасними, а вимоги ст. 284 КПК України слідчим не дотримані.
Таким чином, неповнота судового розгляду допущена слідчим суддею при розгляді скарги потерпілої ОСОБА_6 призвела до неправильних висновків, з якими колегія суддів, з урахуванням доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 , погодитися не може.
За наведених обставин, перевіривши ухвалу слідчого судді у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, про необхідність скасування як ухвали слідчого судді так і постанови слідчого ОСОБА_7 від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 травня 2022 року про відмову ОСОБА_6 в задоволенні скарги про скасування постанови старшого слідчого третього відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_7 від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного 02.07.2020 року до ЄРДР за № 0000114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України - скасувати.

Постанову старшого слідчого третього СВ (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 від 14.12.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000114 від 02.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000114 від 02.07.2020 року направити до слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань (з дислокацією у м. Кропивницькому) для продовження досудового розслідування.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4