Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1229/22
Номер провадження: 1-кп/511/148/22
24.06.2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000121 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.03.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петичени, Каларашського району, Молдова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115, ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.06.2022 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Роздільнянської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000121 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.03.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115, ст. 128 КК України.

Ухвалою суду від 23.06.2022 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання на 24.06.2022 року.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк застосування якого спливає 27.06.2022 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали та є вагомими.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим а ризики на які посилається прокурор на даний час вже відпали, а тому просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, про що надав письмове клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 категорично заперечував щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, оскільки вважав, що сторона захисту передчасно посилається на письмові докази, які судом ще не досліджувалися, а тому просив відмовити в заявленому клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, повністю підтримав клопотання захисника та просив суд обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його реєстрації.

Потерпілий ОСОБА_6 також підтримав клопотання захисника та просив обрати його діду - обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш-м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу

Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України , і на які вказує прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиків, зазначеним у клопотанні.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яким за законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

При вказаних обставинах, суд вважає, що прокурором доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, отже має міцні соціальні зв`язки, крім того, раніше не судимий, до того ж потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечували щодо тримання під вартою.

Доказів можливості переховуватись обвинуваченим від суду прокурором не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було встановлено ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: п.п. 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого та свідків; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

До клопотання, поданого суду, не надано жодного доказу впливу на потерпілих та свідків обвинуваченим ОСОБА_4 під час досудового розслідування та про можливість такого впливу під час розгляду справи судом.

На підставі викладеного, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для обвинуваченого є надмірно суворим та невиправданим і вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

На підставі ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст. 181 КПК України передбачає, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 доцільно обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з під варти та зобовязується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-177,178,181,193-194,315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петичени, Каларашського району, Молдова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115, ст. 128 КК України, у виді домашнього арешту в нічний період доби з 22 години до 06 години ранку строком на строк 60 (шістдесят) днів - до 22.08.2022 року включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 в нічний період доби з 22 години до 06 години ранку, без дозволу прокурора та суду.

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками і не здійснювати на них тиск;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її проголошення, а обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з під варти в залі суду.

Згідно частини 4 статті 181 КПК України, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_4 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на Роздільнянський РВП ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області.

Копію ухвали направити до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області для виконання, прокурору Роздільнянської окружної прокуратури, ОСОБА_4 - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1