Справа №276/604/22
Провадження № 1-кп/293/206/2022
УХВАЛА
08 липня 2022 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000123 від 23.04.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Грушки Володарсько-Волинського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Черняхівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який перебуває в умовах утримання СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)».

В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави, строком на 60 діб, згідно поданого 04.07.2022 клопотання, мотивуючи тим, що ризики, які були при обранні запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого. Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Вказав, що ризик переховуватися від суду при обранні цілодобового домашнього арешту буде відсутній, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків відсутній, оскільки по справі допитані потерпілий і свідки, відсутні дані про можливість вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, обвинувачений має постійне місце проживання.

Обвинувачений заперечив щодо доводів клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу, зазначає наступне.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 13.05.2022 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12.07.2022.

Відповідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує серйозність звинувачення та суворість передбаченого покарання, в разі доведеності вини ОСОБА_4 , вік, сімейний та майновий стан обвинуваченого, інші обставини, відповідно до ст. 178 КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Запобіжний захід застосовується саме з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, прокурор чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Наявні у матеріалах клопотання обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду; може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (рішення ЄСПЛ «Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій, оскільки до моменту його затримання тривалий час перебував у розшуку.

При встановленні наявності ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків, суд враховує, що обвинуваченому відоме місце проживання, як потерпілого, так і свідків в даному кримінальному провадженні, а тому й, в такому випадку, можливості обвинуваченого незаконно впливати на них.

ОСОБА_4 ніде не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив даний злочин під час іспитового строку, що свідчить про можливість вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вказані ризики виправдовують продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та свідчать, що жоден інший менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.

Даних щодо неможливості за станом здоров`я обвинуваченого перебувати в СІЗО суду не надано.

Обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України - не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки він обирався не тільки з урахуванням тяжкості злочину, але й особи обвинуваченого та певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте обставини, на які посилається сторона захисту, як на підставу зміни запобіжного заходу, існували і на час обрання запобіжного заходу та були враховані судом, у зв`язку з чим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк 60 днів.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи тяжкість обвинувачення, обставини скоєння кримінального правопорушення, та особу обвинуваченого, суддя вважає відсутніми підстави для визначення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)» відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 06.09.2022, включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Державної установи «Житомирська УВП (№8)».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Суддя ОСОБА_6