ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/2641/22

Номер провадження 1-кп/495/632/2022

31 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000319 від 13 березня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області , українця, громадянина України розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину-сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,з середньо освітою,не працючого , раніше судимого:

-26 січня 2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.3, 69, 75,76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.08. 2012 року направлений на місця позбавлення волі на1 рік 6 місцяів,звільнився 30.04. 2014 року по відбуттю міри покарання,

-31 січня 2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст. 190,75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,ухвалою Апеляційного суду Одеської області вирок зменено та засуджений до 1 року обмеження волі,направлений в місця позбавлення волі з 19.04.2018 року,на підставі ст. 89 КК України судимість знята та погашена,

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України

сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_5

обвинувачени- ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

неповнолітній потерпілий- ОСОБА_7

законний представник неповнолітнього потерпілого- ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України, при наступних обставинах:

Указом Президента України та Верховного головнокомандуюча ОСОБА_9 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Законом України " Про затвердження Указу Президента України " Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02. 2022 року № 2102-ІХ, у зв*язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України на всій теріторії України запроваджено воєнний стан з 05:30 годин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 " Про введення воєнного стану в Україні",затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ,продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. 21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України " Про затвердження Указу Президента України " Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 19 квітня 2022 року № 7300,за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

13 березня 2022 року,приблизно в 14 годин,більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на спортивному майданчику,розташованому в місті Білгород-Дністровський по вулиці Белінського,помітив на лавці сумку чорного кольору марки "Polo" та розуміючи,що на спортивному майданчику знаходиться власник зазначеної сумки,реалізуючи свій прямий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння,в умовах воєнного стану на теріторії України,з корисливих мотивів,з метою особистого збагачення,умисно, усвідомлюючи та оцінюючи свої дії,посягаючи на чужу власність та передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, відкрито заволодів наступним майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме:

- сумкою марки "Polo" вартістю 358 гривень 17 копійок, в якій знаходились:грошові кошти 1 купюра номіналом 500 гривень, 1 купіюра номіналом 100 гривень,зарядний блок із шнуром на Iphone вартістю 85 гривень 37 коп, PowerbankTrust 8000 сірого кольору вартістю 262 гривені 14 копійок,шапка червого кольору "Tommy Hilfiger" вартістю 107 гривень 56 коп., USB флеш-накопичувач Kingston 16 Gb вартістю 172 гривні 12 коп, ніж срібного кольору у камуфляжному чохлі на рожевому ремінці з надписом "Good Game " вартістю 256 гривень 67 коп, дезодорант " Олд спайс" у балончику червого кольору , яке належить неповнлоітньому потерпілому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дії обвинуваченого ОСОБА_3 були помічені неповнолітнім потерпілим ОСОБА_7 на що останній почав кричати обвинуваченому ОСОБА_3 з вимогою повернення сумки, але обвинувачений ОСОБА_3 не реагуючи на вимоги потерпілого з місця вчинення кримінального правопорушення втік,розпорядившись викраденим майном на власний розсуд,спричинивши потерпілому матеріальний збиток у розмірі 1 842 гривні 18 коп.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно 13 березня 2022 року приблизно в 14 годин він грав у футбол на футбольному майданчику,який розташований по вулиці Белінського в місті Блгород-Дністровський. Після того,як він ззакінчив гру у футбол ,він проходив повз лави на якій помітив чорну сумку, яку він вирішив викрасти, після чого він взяв вказану сумку та пішов з майданчика, але потерпілий помітив викрадення сумки та почав його гукати,на які він не реагував. Викрадене майно він приніс до себе додому,де був затриманий співробіниками поліції,які вилучили у нього вищевказану сумку з речами ,перелік і вартість яких вірно відображено в обвинувальному акті. Про те ,що в країні було запроваджено режим воєнного стану та його наслідки він знав. В скоєному щиро розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинувачених, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочин. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченими.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України тобто умисне ,відкрите викрадення чужого майна ,вчинене в умовах воєнного стану .

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття обвинуваченого , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та повне відшкодування потерпілому заподяної майнової шкоди .

Стосовно призначення обвинуваченому покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд погоджується з думкою сторони обвинувачення про те,що що наявні підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 оскільки розмір викраденого майна є незначним, обвинувачений повністю відшкодувув заподіяну майнову шкоду потерпілому ,визнав вищевказані обставини виключними по справі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що при розгляді справ рішення ЄСПЛ застосовуються як джерело права.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним».

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані які характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий,розлучений та має на утриманні неповнолітню дитину , його вік та стан здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 є не судимою особою, має постійне місце мешкання,а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину,потерпілий не наполягає на суворому покаранні обвинуваченому ,розмір та вартість викраденого майна яка складає незначну суму, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі нижче від нижчої межі санкції статті за якою кваліфіковані його дії, та можливість його звільнення від відбування покарання у відповідності до ст. ст. 75,76 КК України.

Судові витрати по справі -витрати по залученню експертів під час здійснення досудового розсідування в розмірі гривень коп, а саме: 6177 гривень 96 коп.

- судової експертизи зброї від 28.04.2022 року № СЕ-19/116/22/3379-ХЗ в сумі 514гривень 86 коп. коп.

-судової товарознавчої експертизи № 22-1474 від 04.05.2022 року в сумі 3775 гривень 40 коп.

-судової товарознавчої експертизи № 22-1550 від 05.05.2022 року в сумі 1887 гривень 70 коп.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Речові докази по справі, а саме: сумку марки "Polo", USB флеш-накопичувач Kingston 16 Gb , дві купюри грошових клштів номіналом 100 гривень та 500 гривень ,зарядний блок із шнуром на Iphone та аєрозольний дезодорант " Олд спайс" на які накладений арешт згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 березня 2022 року,долучені до кримінального провадження в якості речових доказів згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від13 березня 2022року та передані на відповідальне зберіганнязаконному представнику потерпілого ОСОБА_8 слід залишити потерпілому ОСОБА_7 , знявши арешт на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі,

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 - тримання під вартою в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор"скасувати ,звільшивши його з-під варти негайно в залі суду.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 судові витрати по справі -витрати по залученню експертів під час здійснення досудового розсідування в розмірі 6177 гривень 96 коп. а саме:

- судової експертизи зброї від 28.04.2022 року № СЕ-19/116/22/3379-ХЗ в сумі 514гривень 86 коп. коп.

-судової товарознавчої експертизи № 22-1474 від 04.05.2022 року в сумі 3775 гривень 40 коп.

-судової товарознавчої експертизи № 22-1550 від 05.05.2022 року в сумі 1887 гривень 70 коп.

Речові докази по справі, а саме: сумку марки "Polo", USB флеш-накопичувач Kingston 16 Gb , дві купюри грошових клштів номіналом 100 гривень та 500 гривень ,зарядний блок із шнуром на Iphone та аєрозольний дезодорант " Олд спайс" на які накладений арешт згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 березня 2022 року,долучені до кримінального провадження в якості речових доказів згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від13 березня 2022року та передані на відповідальне зберіганнязаконному представнику потерпілого ОСОБА_8 - залишити потерпілому ОСОБА_7 , знявши арешт на вказане майно.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1