Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 275/570/18
Провадження № 1-кп/935/69/22
ВИРОК
Іменем України

29 червня 2022 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.03.2018 за № 0000125, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски Лохвицького району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)», неодноразово судимий, востаннє 29.11.2018 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроковоухвалою Конотопского міськрайонного суду Сумської області від 26.12.2017 від подальшого відбування покарання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, п. 6, 12 ч. 2 ст.115, ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК України);

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Машівка Машівського району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , утримується в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)», неодноразово судимий, востаннє 24.09.2014 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України, звільнений умовно-достроково за ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.12.2017 з невідбутою частиною покарання 4 місяці 21 день, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:

07.03.2018 близько 19-00 години ОСОБА_9 знаходився поблизу магазину «Шлях», що за адресою: вул. Матросова, 32-Б, м. Заводське, Лохвицького району Полтавської області, де побачив велосипед «Мінськ», який залишив ОСОБА_13 на місці для стоянки велосипедів, що біля входу до магазину. У цей же час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_9 виник раптовий умисел на таємне повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, повторно таємно, умисно викрав велосипед марки «Мінськ», належний ОСОБА_13 , вартістю 600 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму.

Після цього, ОСОБА_9 на вказаному велосипеді залишив місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, при цьому, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_13 на вказану суму.

Крім того, у обідній час 20.03.2018 у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на заволодінням чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, спрямований на заволодіння майном із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня близько 20-00 години ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибули до місця проживання потерпілої ОСОБА_14 , що за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_9 шляхом ривка пошкодив запираючий механізм вхідних дверей будинку. Після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 незаконно проникли до вказаного будинку. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_9 завдав ОСОБА_14 декілька ударів в область обличчя з метою подолання опору потерпілої, від яких остання впала на ліжко.

Після чого ОСОБА_9 зняв зі своїх спортивних штанів шнурок, яким разом із ОСОБА_10 зв`язав руки потерпілої та прив`язав до стегна правої ноги.

З метою удушення ОСОБА_14 у подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знайшли у приміщенні будинку фрагмент тканини, хустку та тюль, після чого спільними зусиллями обгорнули ними обличчя ОСОБА_14 , перекривши дихальні шляхи та стиснувши зав`язали на потилиці, таким чином, умисно її вбили.

Внаслідок спільних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_14 було заподіяно тілесні ушкодження у виді: неправильно-прямокутного синьо-фіолетового синця на підборідді справа з переходом на верхню частину шиї, перелому правого ріжка під`язикової кістки в місці його з`єднання з тілом та темно-червоними крововиливами в м`які тканини шиї справа в верхній частині; темно-червоних крововиливів в місці біфуркації сонної артерії праворуч в навколосудинну клітковину та рефлоксогенну зону, масивного неправильно-овального синьо-фіолетового синця навколо правого ока з переходом на праву виличну ділянку, неправильно-чотирикутного синця на спинці та крилах носа зліва та справа з переходом в ділянку носо-губного трикутника на фоні якого лінійне садно вкрите червоно-коричневою кіркою розташованою нижче рівня оточуючої шкіри в ділянці носо-губного трикутника зліва, прямокутних темно-червоних крововиливів на верхній губі зліва і справа та на нижній губі справа, темно-червоних крововиливів по обидві поверхні від тіла язика та на його корені, двох поверхневих ран з нерівними краями, заокругленими кінцями, пологими стінками та дном виповненими підлеглими тканинами на фоні крововиливів на верхній губі, неправильно-овального синця на лівій щоці в 1 см. ззовні від кута рота, на фоні якого аналогічне вищеописаним прямокутне садно, трьох неправильно-овальних саден вкритих червоно-коричневою кіркою розташованою рівня оточуючої шкіри на підборідді в центрі, зліва та справа, двох неправильно-овальних синьо-фіолетових синців в проекції основи великого пальця по тильній поверхні лівої кисті та в середній третині лівого передпліччя по задній поверхні, двох неправильно-прямокутних синьо-фіолетових синців в нижніх третинах обох гомілок по зовнішніх поверхнях, овального садна вкритого червоно-коричневою кіркою розташованою нижче рівня оточуючої шкіри на лівому колінному суглобі, неправильно-прямокутного лінійного синця по окружності правого стегна в нижній частині, неправильно прямокутного синьо-фіолетового синця в проекції правого променево-зап`ястного суглобу по передній поверхні, прямокутного синьо-фіолетового синця в проекції лівого променево-зап`ястного суглобу по передній поверхні.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, поєднаними із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відшукали у будинку грошові кошти в сумі 7200 гривень, а також мобільний телефон потерпілої марки «Nokia» моделі «1280» ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» і коштами на рахунку в сумі 20 грн., якими заволоділи та у подальшому розпорядились на власний розсуд.

Смерть ОСОБА_14 настала від рефлексогенного шоку в результаті тупої закритої травми шиї з переломом правого ріжка під`язикової кістки та масивним крововиливом в м`які тканини шиї і рефлексогенну зону.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у висунутому обвинуваченні за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 187 КК України та за п.6,12 ч. 2 ст. 115 КК України визнав повністю. Пояснив, що украв велосипед чорного кольору, який знаходився біля магазину, дати не пам`ятає, викрав близько 10 години, біля велосипеду нікого не було, взяв його та повів додому, потім розібрав на запчастини. Із ОСОБА_10 зустрівся у Полтаві, разом відбували термін покарання, з потерпілою ОСОБА_14 не знайомий, раніше у Ставищах не був, у житло ОСОБА_14 проникали з метою крадіжки, не знали, що в будинку хтось є, оскільки світло у будинку не горіло. Вказав, що перший зайшов до будинку, двері були одинарні, він штовхнув їх плечем і зайшов у будинок, у якому було дві кімнати. Світло в будинку він не вмикав та спочатку пішов до другої кімнати, шукав що вкрасти, проте там нічого не знайшов, потім повернувся у першу кімнату. У цей час ОСОБА_10 стояв у дверях. ОСОБА_14 прокинулась і почала кричати. Тоді в цей час зайшов ОСОБА_10 , вони зв`язали ОСОБА_14 шнурком та поклали на ліжко. Обвинувачений тримав її за плечі, а ОСОБА_10 зв`язував. Так, руки прив`язали до ніг, зв`язали перед животом, ОСОБА_10 знайшов платок та вони зав`язали рота ОСОБА_14 платком, ударів не наносили. Після того як вони зв`язали ОСОБА_14 знайшли кошти у розмірі близько 8000 тисяч гривень та мобільний телефон. Пояснив, що у будинку перебували 15-20 хвилин, ОСОБА_14 стогнала, вони усвідомлювали, що потерпіла не зможе сама себе розв`язати, не думав, що настане її смерть. Після цього пішли пішки до м. Київ, де на базарі продали мобільний телефон, коштами поділився з ОСОБА_10 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у висунутому обвинуваченні за ч. 4 ст. 187 КК України визнав повністю, за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України не визнав. Так, обвинувачений пояснив, що ОСОБА_9 приїхав до нього до м. Полтави, через день вони разом поїхали до Житомирської області навідати родичів ОСОБА_9 . У будинок потерпілої ОСОБА_14 вони потрапили з метою крадіжки, насильницьких дій не вчиняв. ОСОБА_9 зірвав замок та зайшов до будинку, в той час ОСОБА_10 залишився надворі, бачив сусіда, який пішов до себе в гараж. Світло у будинку вони не вмикали. Обвинувачений не бачив ОСОБА_14 , проте знав, що у будинку є жінка. Він постукав у вікно, почув голос жінки та покликав ОСОБА_9 , оскільки він не бачив останнього, так як у будинку було темно. Зайшовши до будинку, обвинувачений побачив, що ОСОБА_14 сидить на ліжку, ОСОБА_9 тримав її за плечі. Він сів на ліжко позаду потерпілої та нахилив її до себе, закрив рота та зав`язав на потилиці тюль, яку знайшов у кімнаті, також зв`язав руки, які прив`язав до ніг. Потім потерпілу поклали на ліжко на лівий бік. Обвинувачений пояснив, що він ОСОБА_14 не бив, а чи бив її ОСОБА_9 відповісти не може, тому що було темно. Вони розуміли, що потерпіла себе не розв`яже самостійно, коли вони залишали будинок, то потерпіла подавала ознаки життя. Пояснив, що не знав вік потерпілої ОСОБА_14 , смерті їй не бажав, хоча розумів, що його дії можуть призвести до її смерті. Вважали, що вранці прийде сусід та її розв`яже. У будинку вони знайшли кошти у сумі 7200 грн і мобільний телефон. Двері і ворота вони прикрили, пішки пішли до м. Київ, де на базарі мобільний телефон продали, а кошти розділили.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 показав, що є сином загиблої ОСОБА_14 . Він доглядав матір по черзі з братом. 20.03.2018 він мав приїхати до матері, зателефонував, щоб дізнатись які продукти потрібно купити, але вона слухавку не підіймала, потім ОСОБА_15 зателефонував до сусідки, щоб та сходила до будинку матері. Після візиту сусідка зателефонувала йому і повідомила, що мертва матір лежить на землі, вкрита ковдрою, а руки у неї зв`язані. Після цього він зателефонував брату ОСОБА_16 , який з дружиною приїхав до будинку матері та викликав поліцію. Сам потерпілий приїхав до будинку близько 14 години, у будинок вони до вечора не заходили, там був розкиданий одяг, порізані іконі, зламані двері, було викрадено близько 10 000 грн, телефон і тонометр. Пояснив, що матір була скинута з ліжка та лежала на підлозі біля печі вкрита ватною ковдрою головою до вікна, а ногами до виходу, також її руки були зв`язані, ймовірно шнурком, під шиєю зліва був отвір, на обличчі не було нічого. При визначенні покарання обвинуваченим поклався на розсуд суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що є сином загиблої ОСОБА_14 . Вони з братом ОСОБА_15 доглядали її, також кожного дня вранці та ввечері телефонували їй. Пояснив, що 20.03.2018 матір не підіймала слухавку, брат зателефонував до сусідки, щоб вона зайшла до неї. Після цього сусідка зателефонувала брату й повідомила, що матір було вбито. Він приїхав до будинку матері, в ньому все було перевернуто, матір лежала на правому боці обличчям до печі, хустка була натягнута на очі, а підборіддя розбите, було видно ніби матір катували, тому викликав поліцію. Він був також присутній на слідчому експерименті, обвинувачені показували як вони зламали защіпку та проникли до будинку, а саме: зокрема, ОСОБА_10 показав як він відкривав двері, проте ОСОБА_16 не чув, що говорив останній, оскільки стояв за парканом.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_17 підтримав та роз`яснив наданий висновок, пояснивши, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_14 було виявлено здавлення органів шиї тупим твердим предметом, який не залишив характеризуючих ознак, імовірно природною зброєю - рукою людини, яке призвело до перелому. Такі ушкодження утворились прижиттєво від не менш ніж одноразового травматичного впливу в ділянку шиї, характерних тілесних ушкоджень не виявлено, щоб назвати кількість травматичного впливу. Чи було здавлення органів шиї спричинене однією людиною сказати неможливо, оскільки хустку вони зав`язували разом, те, що викликало перелом це одномоментний вплив. Причиною смерті ОСОБА_14 став рефлексогенний шок, який викликає смерть в короткий проміжок часу: від однієї до трьох з половиною хвилин.

Згідно з протоколом огляду місця події від 12.03.2018 за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено велосипед, марки «Мінськ» /т.3 а.п.2/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.04.2018 за адресою: АДРЕСА_4 ,поблизу магазину «Шлях» встановлено місце, звідки викрадено велосипед марки «Мінськ» належний ОСОБА_13 /т.3.а.п.3-4/, вартість якого, згідно з висновком №476 від 04.04.2018 у судово-товарознавчій експертизі, становить 600 грн (т.3.а.п. 7-12)

Як видно з протоколу огляду місця події від 21.03.2018, оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ,яке складається з будинку, підсобних приміщень та прибудинкової території, в будинку між диваном та піччю,на підлозі виявлено труп ОСОБА_14 , розташований на правому боці ,ліва рука якого прив`язана до тулуба. На обличчі виявлено тугу пов`язку, фрагменти тюлі та кольорової матерії, що перекривають дихальні шляхи. Під час огляду виявлено та вилучено: два змиви з зовнішньої та внутрішньої ручок хвіртки, що були запаковані до двох паперових конвертів, два змиви з зовнішньої та внутрішньої ручок вхідних дверей до будинку, що були запаковані до двох паперових конвертів, замикаючий пристрій типу засув з ознаками пошкодження, фрагмент металевого стержня, скляну пляшку об`ємом 0,5 л наповнену прозорою рідиною з надписом «Житомирська на бруньках» з кришкою з надписом «Напитки из черноголовки», сліди пальців рук на СТ 1-4, шнурок чорного з білим кольорів, яким було зв`язано руки трупа ОСОБА_14 , фрагмент тканини світлого кольору в квітковий візерунок (занавіска) з нашаруванням плям речовини бурого кольору, фрагмент тюлі білого кольору з нашаруванням плям речовини бурого кольору, хустку рожевого кольору в чорного кольору клітку з нашаруванням речовини бурого кольору, якими було перев`язано обличчя трупа ОСОБА_14 , коробку з-під тонометра «ГАМА», рукавицю чорного кольору, пластиковий карткотримач до сім-картки с/н НОМЕР_2 , з номером телефону НОМЕР_3 , ручний ліхтарик салатового кольору, чохол до мобільного телефону фіолетового кольору, слід низу взуття, зафіксований на гіпсовий зліпок /т.3 а.п.19-53/.

Відповідно до протоколу огляду трупа від 22.03.2018 та висновку експерта у судово-медичній експертизі №311 від 22.03.2018, під час огляду трупа ОСОБА_14 вилучено светр рожевого кольору, рейтузи сірого кольору, змиви з правої та лівої руки, зрізи нігтьових пластин обох рук, дактилокарта, зрізи волосся, а також виявлено тілесні ушкодження у вигляді неправильно-прямокутного синьо-фіолетового синця на підборідді справа з переходом на верхню частину шиї, перелому правого ріжка під`язикової кістки в місці його з`єднання з тілом та темно-червоними крововиливами в м`які тканини шиї справа в верхній частині; темно-червоних крововиливів в місці біфуркації сонної артерії праворуч в навколосудинну клітковину та рефлоксогенну зону, масивного неправильно-овального синьо-фіолетового синця навколо правого ока з переходом на праву виличну ділянку, неправильно-чотирикутного синця на спинці та крилах носа зліва та справа з переходом в ділянку носо-губного трикутника на фоні якого лінійне садно вкрите червоно-коричневою кіркою розташованою нижче рівня оточуючої шкіри в ділянці носо-губного трикутника зліва, прямокутних темно-червоних крововиливів на верхній губі зліва і справа та на нижній губі справа, темно-червоних крововиливів по обидві поверхні від тіла язика та на його корені, двох поверхневих ран з нерівними краями, заокругленими кінцями, пологими стінками та дном виповненими підлеглими тканинами на фоні крововиливів на верхній губі, неправильно-овального синця на лівій щоці в 1 см ззовні від кута рота, на фоні якого аналогічне вищеописаним прямокутне садно, трьох неправильно-овальних саден вкритих червоно-коричневою кіркою розташованою рівня оточуючої шкіри на підборідді в центрі, зліва та справа, двох неправильно-овальних синьо-фіолетових синців в проекції основи великого пальця по тильній поверхні лівої кисті та в середній третині лівого передпліччя по задній поверхні, двох неправильно-прямокутних синьо-фіолетових синців в нижніх третинах обох гомілок по зовнішніх поверхнях, овального садна вкритого червоно- коричневою кіркою розташованою нижче рівня оточуючої шкіри на лівому колінному суглобі, неправильно-прямокутного лінійного синця по окружності правого стегна в нижній частині, неправильно прямокутного синьо-фіолетового синця в проекції правого променево-зап`ястного суглобу по передній поверхні, прямокутного синьо-фіолетового синця в проекції лівого променево-зап`ястного суглобу по передній поверхні. Смерть ОСОБА_14 настала від рефлексогенного шоку в результаті тупої закритої травми шиї з переломом правого ріжка під`язикової кістки та масивним крововиливом в м`які тканини шиї і рефлексогенну зону. Дані тілесні ушкодження утворились по життєво, від не менш ніж одноразового травматичного впливу тупого(их) твердого(их) предмету(ів), тупого(их) твердого(их) предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, не залишивших в них яких-небудь характерних та специфічних ознак, дозволяючих їх ідентифікувати, не виключено від дії природної зброї людини (руки, ноги у взутті) з силою прикладання достатньою для їх утворення, в своїй сукупності складають тупу закриту травму шиї, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку із смертю. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень в ділянці життєво важливих органів (рефлексогенна зона в ділянці біфуркації сонної артерії), смерть ОСОБА_14 настала в короткий проміжок часу після їх спричинення (хвилини) протягом якого здійснювати будь-які активні дії (бігати, ходити) вона не могла /т.3,а.п.57-60; т.3.а.п.104-107/.

Згідно з протоколом затримання ОСОБА_9 від 23.03.2018, під час затримання та особистого обшуку останнього виявлено і вилучено спортивні штани чорного кольору «пума» без шнурка утримувача, кошти в сумі 439 грн /т.3 а.п.63-67/.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_10 від 23.03.2018, під час затримання та особистого обшуку якого виявлено і вилучено пару будівельних рукавиць помаранчевого кольору з резиновим накладенням в районі долонь, пару рукавиць чорного кольору, пару чоловічого взуття типу берци чорного кольору, кошти в сумі 600 грн /т.3 а.п.70-73/.

Під час проведення слідчого експерименту 26.03.2018 ОСОБА_10 показав на обставини за яких спільно з обвинуваченим ОСОБА_9 вчинив вбивство та заволоділи майном ОСОБА_14 , а саме: 20.03.2018 в магазині «Люкс» у с. Ставище, вони купили пиво та неподалік від магазину його розпили. У подальшому проникли на подвір`я домоволодіння потерпілої ОСОБА_14 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_10 постукав у вікно будинку, однак власниця відмовилась відчиняти вхідні двері. Після чого ОСОБА_9 шляхом ривка вирвав запираючий механізм дверей та зайшов до будинку, а ОСОБА_10 залишився ззовні спостерігати за тим, щоб їх ніхто не помітив. Далі він також зайшов у будинок та на прохання ОСОБА_9 надав йому якусь тканину, якою ОСОБА_9 зав`язав обличчя потерпілої в ділянці рота, а він в цей час тримав руки потерпілої. Після цього ОСОБА_9 зняв зі своїх спортивних штанів шнурок з поясу та зв`язав руки потерпілої. Потім він вийшов з будинку та спостерігав, щоб ніхто не підійшов до будинку. Через вікно бачив як ОСОБА_9 викидав речі з шафи та шукав цінності. Через деякий час ОСОБА_9 вийшов з будинку та повідомив, що в будинку знайшов гроші, та вони покинули територію домоволодіння /т.3 а.п.75-90/.

Під час проведення слідчого експерименту 26.03.2018 ОСОБА_9 показав, що 20.03.2018 в магазині, який знаходиться в с. Ставище, він з ОСОБА_18 придбали пиво, яке згодом випили. Потім він спільно з ОСОБА_18 близько 20 години прийшли до будинку ОСОБА_14 . Він ривком вирвав запираючий механізм вхідних дверей та вони зайшли до будинку, де побачили на дивані ОСОБА_14 . ОСОБА_18 схопив її та став тримати, а він зняв зі своїх штанів шнурок, зв`язав їй руки та прив`язав їх до однієї ноги. ОСОБА_18 в цей час тримав рот, щоб потерпіла не кричала. Далі він знайшов у будинку декілька ганчірок і зав`язав обличчя потерпілої. Після цього обвинувачені залишили ОСОБА_14 у будинку, викрали з нього приблизно 7000 грн., мобільний телефон «Нокія» та пішли з будинку /т.3 а.п.91-102/.

Відповідно до висновку експерта №1/1-340 від 03.05.2018, на металевому стержні та запираючому пристрої, що були вилучені під час огляду місця події 21.03.2018 за адресою: АДРЕСА_3 , наявні пошкодження у вигляді розлому та вигину металу. Такі пошкодження могли утворитись в результаті прикладання фізичної сили людини /т.3 а.п.109-113/.

Згідно з висновоком експерта №19/10-3/169-СЕ/18 від 23.04.2018, на двох парах рукавиць, вилучених в ході затримання ОСОБА_10 , виявлено біологічні сліди ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 /т.3.а.п.117-131/.

Відповідно до висновку експерта №19/10-3/170-СЕ/18 від 20.04.2018, на шнурку, яким було зв`язано руки трупа ОСОБА_14 , що вилучений 21.03.2018 під час проведення огляду місця події, виявлено біологічні сліди ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 /т.3 а.п.134-150/.

Згідно з висновком експерта №1/1-339 від 15.05.2018, слід, виявлений та вилучений на гіпсовий зліпок під час проведення 21.03.2018 огляду місця події, залишений взуттям на ліву ногу, яке вилучене під час проведення особистого обшуку ОСОБА_10 /т.3 а.п.152-159/.

Відповідно до висновку експерта у судово-медичній експертизі №390 від 03.04.2018, у вирізках з двох марлевих тампонів зі змивами з рук ОСОБА_14 знайдена кров людини, яка може належати як ОСОБА_14 , так і ОСОБА_10 /т.3.а.п.162-164/.

Згідно з висновком експерта №311 від 22.03.2018, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження: неправильно-прямокутний синьо-фіолетовий синець на підборідді справа з переходом на верхню частину шиї, перелом правого ріжка під`язикової кістки в місці його з`єднання з тілом та темно-червоними крововиливами в м`які тканини шиї справа в верхній частині; темно-червоні крововиливи в місці біфуркації сонної артерії праворуч в навколосудинну клітковину та рефлоксогенну зону, масивний неправильно-овального синьо-фіолетовий синець навколо правого ока з переходом на праву виличну ділянку, неправильно-чотирикутний синець на спинці та крилах носа зліва та справа з переходом в ділянку носо-губного трикутника на фоні якого лінійне садно вкрите червоно-коричневою кіркою розташованою нижче рівня оточуючої шкіри в ділянці носо-губного трикутника зліва, прямокутні темно-червоні крововиливи на верхній губі зліва і справа та на нижній губі справа, темно-червоні крововиливи по обидві поверхні від тіла язика та на його корені, дві поверхневі рани з нерівними краями, заокругленими кінцями, пологими стінками та дном виповненими підлеглими тканинами на фоні крововиливів на верхній губі, неправильно-овальний синець на лівій щоці в 1 см ззовні від кута рота, на фоні якого аналогічне вищеописаним прямокутне садно, три неправильно-овальні садна, вкриті червоно-коричневою кіркою розташованою рівня оточуючої шкіри на підборідді в центрі, зліва та справа, два неправильно-овальні синьо-фіолетові синці в проекції основи великого пальця по тильній поверхні лівої кисті та в середній третині лівого передпліччя по задній поверхні, два неправильно-прямокутні синьо-фіолетових синці в нижніх третинах обох гомілок по зовнішніх поверхнях, овального садна вкритого червоно-коричневою кіркою розташованою нижче рівня оточуючої шкіри на лівому колінному суглобі, неправильно-прямокутний лінійний синець по окружності правого стегна в нижній частині, неправильно прямокутний синьо-фіолетовий синець в проекції правого променево-зап`ястного суглобу по передній поверхні, прямокутний синьо-фіолетовий синець в проекції лівого променево-зап`ястного суглобу по передній поверхні, які утворились пожиттєво, від дії тупого предмету, який не залишив будь-яких характерних та специфічних ознак, які дозволяють його ідентифікувати, чим могла бути мотузка при її накладанні та затягуванні на вищевказаних ділянках, під час їх зв`язування, з достатньою для їх утворення силою прикладання, мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться. Смерть ОСОБА_14 настала від рефлексогенного шоку в результаті тупої закритої травми шиї з переломом правого ріжка під`язикової кістки та масивним крововиливом в м`які тканини шиї і рефлексогенну зову, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа, даними судово-медичного медико-криміналістичного дослідження та даними судово-гістологічної експертизи: заключення деякі ознаки шокової реакції у внутрішніх органах у вигляді порушення мікроциркуляції з розривом стазів, змішаних сладжів у судинах мікроциркуляторного русла, діапедезними крововиливами та набряком, крововиливи в м`яких тканинах шиї з ділянки біфуркації сонної артерії з початковими реактивними змінами. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень в ділянці життєво важливих органів (рефлексогенна зона в ділянці біфуркації сонної артерії), слід вважати, що смерть ОСОБА_14 наступила в короткий проміжок часу після їх спричинення (хвилини), протягом якого здійснювати будь-які активні дії (бігати, ходити) вона не могла. /т.3.а.п.104-107/.

Аналізуючи досліджені у кримінальному провадженні докази, враховуючи позиції обвинувачених щодо визнання вини, колегія суддів приходить до таких висновків.
Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , про те, що вони не мали умислу на вбивство потерпілої, та вважає їх спробою уникнути покарання за вчинене.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК). Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю, тобто у нього відсутній прямий намір на вбивство.
Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу скоєного злочину і виявлення його елементів та всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, необхідно враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Дії винної особи кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у разі вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів. Тобто, незаконне заволодіння майном є лише мотивом вчинення цього злочину.
Під нападом за ст. 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.
Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Якщо під час розбою було умисно заподіяно тяжке тілесне ушкодження, внаслідок якого настала смерть потерпілого, або останнього було умисно вбито, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів - за ч. 4 ст. 187 КК України і п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Разом з цим, як учинене з корисливих мотивів умисне вбивство, відповідальність за, яке передбачено п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, кваліфікується у разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб (заволодіти грошима, коштовностями, цінними паперами, майном тощо), одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків (одержати спадщину, позбавитися боргу, звільнитися від платежу тощо) або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому не має значення, коли виник корисливий мотив - до початку чи під час вчинення цього злочину. У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном (ч. 4 ст. 187 КК України).
Зокрема, судом встановлено та не заперечується самими обвинуваченими, що вони, маючи на меті заволодіти майном потерілої ОСОБА_14 , яка очевидно для них була особою похилого віку, керувалися корисливим мотивом під час нападу на останню, в ході якого у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виник умисел на вбивство ОСОБА_14 .
Мотивом позбавлення життя потерпілої, який виник саме під час розбійного нападу, було бажання обвинувачених отримати матеріальні блага для себе.
Таким чином, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були обумовлені корисливим мотивом.
Також передбачене п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, згідно з ч. 2 ст. 28 цього Кодексу має місце у випадках, коли його було спільно вчинено декількома особами, які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення. За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчиняли дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин провадження та змісту спільного умислу осіб, що вчиняють убивство за попередньою змовою, до таких дій належать: застосування на початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан для того, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасниками; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподіює смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства (у вигляді порад, передачі зброї тощо); ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо.
Крім того, як свідчить усталена судова практика умисне вбивство вважається вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України) тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька (дві і більше) осіб, які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання. За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчиняли дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу.
Тобто під час вчинення злочину кожен із співучасників може вчиняти різні дії (подолання опору потерпілого, заподіяння тілесних ушкоджень, заволодіння майном), які, разом з тим, спрямовані на досягнення єдиної мети.
Як установлено судом на підставі досліджених доказів, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 допомогаючи один одному тримали та зв`язували руки потерпілої, прив`язували їх до ніг. Варто також зауважити, що дії обвинувачених були злагодженими, послідовними та здійснені за їх обопільної згоди, що беззаперечно свідчить про наявність домовленості між ними.
Зважаючи на вік потерпілої, зокрема, обвинувачений ОСОБА_10 не міг не усвідомлювати, що своїми діями здійснює посягання на життя ОСОБА_14 , передбачав, що наслідком таких дій може бути смерть потерпілої, про що зазначив у своїх поясненнях суду, і бажав настання такого наслідку, ОСОБА_9 при цьому міцно тримав потерпілу за плечі, маючи значну фізичну перевагу над останньою. Вчиняючи зазначені дії обвинувачені не могли не усвідомлювати наслідки, які могли настати в результаті вказаних дій.

Також не знайшли свого підтвердження і показання обвинувачених про те, що потерпіла ОСОБА_14 була жива, коли вони залишали будинок, адже її смерть настала в короткий проміжок часу після спричинення їй тілесних ушкоджень в ділянці життєво важливих органів (від 1 до 3,5 хвилин), протягом якого здійснювати будь-які активні дії (бігати, ходити) вона не могла, що підтверджується висновком експерта №311 від 22.03.2018, який також підтверджено ним під час допиту у судовому засіданні.

Натомість, як видно з показань самих обвинувачених, після того як вони зв`язали потерпілу, продовжили пошуки матеріальних цінностей, а загалом провели у будинку близько 15-20 хвилин.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин кримінального провадження у сукупності та враховуючи знаряддя й спосіб вчинення злочинів, характер і локалізацію ударів та ушкоджень, завданих потерпілій, її вік, а також поведінку винних, вилучення у потерпілої грошових коштів та іншого майна, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в умисному вбивстві ОСОБА_14 із корисливих мотивів під час розбійного нападу на потерпілу, поєднаного з насильством, небезпечним для її життя та здоров`я, і заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, за попередньою змовою групою осіб та відповідно кваліфікує їх дії за ч. 4 ст. 187, п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Також колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_9 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд враховує, що обвинувачені вчинили особливо тяжкі злочини, а обвинувачений ОСОБА_9 також і нетяжкий злочин.

Як видно з матеріалів кримінально провадження, обвинувачені раніше неодноразово судимі за вчинення умисних злочинів, були умовно-достроково звільнені від відбування покарання, проте на шлях виправлення не стали, вчинили нові умисні злочини, за місцем проживання і у місцях відбування покарання характеризуються задовільно, не працюють.

Згідно з висновоком амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №140-2018 від 24.04.2018, ОСОБА_10 виявляє ознаки змішаного розладу особистості, однак дані зміни зі сторони психіки не досягають ступеню психічного захворювання, знаходяться в межах патології особистості та не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період часу до якого відносяться інкриміновані йому злочини міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру /т.3 а.п.165-167/

Відповідно до висновку амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №139-2018 від 24.04.2018, ОСОБА_9 виявляє ознаки змішаного розладу особистості, однак дані зміни зі сторони психіки не досягають ступеню психічного захворювання, знаходяться в межах патології особистості та не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період часу до якого відносяться інкриміновані йому злочини міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру /т.3 а.п.168-170/.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , є активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , є рецидив злочинів, вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , є рецидив злочинів, вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе тільки в умовах ізоляції, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але не в максимальному розмірі покарання, передбаченого санкціями статей, що буде відповідати ступеню тяжкості, характеру вчинених кримінальних правопорушень, а саме: злочину проти життя та здоров`я людини, даними про особи обвинувачених.
Обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 слід призначити також додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Враховучи вимоги ч. 1 ст.70 КК України суд призначає покарання обвинуваченим шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З огляду на те, що після вчинення ікримінованих злочинів ОСОБА_9 29.11.2018 засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна /т.2.а.п.35/, а тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_9 покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вказаним вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно усталеної судової практики невідбутою частиною покарання за попереднім вироком, потрібно вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково.
Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Згідно з ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
На підставі ухвали Конотопского міськрайонного суду Сумської області від 26 грудня 2017 року ОСОБА_9 звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання, невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 11 днів.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.03.2018 ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. У подальшому за ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 24.03.2018 до ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Нові інкриміновані злочині ОСОБА_9 вчинив 07.03.2018 та 20.03.2018 відповідно, тобто під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, остаточно до відбування покарання ОСОБА_9 слід приєднати невідбуту частину покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 23.06.2015 і і остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі.

Також, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_10 невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 10.10.2014 і остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою та вважати продовженим.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.03.2018 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Відтак за правилами ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 попереднє ув`язнення за період з 23.03.2018 по 29.06.2022 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, слід в рівних частинах з стягнути з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 45927, 69 грн, а саме за проведення трасологічної експертизи №1/1-340 в сумі 2288 грн., біологічної експертизи № 19/10-3/169-СЕ/18 в сумі 26492,64 грн., біологічної експертизи № 19/10-3/170-СЕ/18 в сумі 13429,05 грн., трасологічної експертизи №1/1-339 в сумі 1430 грн., дактилоскопічної експертизи (висновок № 1/2-173) в сумі 1144 грн. та дактилоскопічної експертизи (висновок № 1/2-175) в сумі 1144 грн. /т.3 а.п.114, 116, 133, 160, 176-177/.

Слід стягнути також з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи в сумі 572 гривні /т.3 а.п.6/.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

Визнати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити покарання:

- за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з конфіскацією всього майна;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десяти) років з конфіскацією всього майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцяти) років з конфіскацією всього майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.11.2018 остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_9 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 23.06.2015 остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років 8 (вісім) місяців з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою та вважати продовженим.

Строк покарання ОСОБА_9 обчислювати з 23 березня 2018 року.
Зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 23 березня 2018 року по 29 червня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити покарання:

- за п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з конфіскацією всього майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десяти) років з конфіскацією всього майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцяти) років з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_10 покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 10.10.2014 остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою та вважати продовженим.

Строк покарання ОСОБА_10 обчислювати з 23 березня 2018 року.
Зарахувати ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 23 березня 2018 року по 29 червня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: велосипед марки «Мінськ», пластикову картку тримач до сім-картки с/н НОМЕР_2 , з номером телефону НОМЕР_3 , ручний ліхтарик салатового кольору, чохол до мобільного телефону фіолетового кольору, картко тримачі для сім карток порожні; чотири USB-флешкартки; павербанк білого кольору; викрутка; зарядний пристрій до телефону; зарядний пристрій до телефону автомобільний; навушники «свен»; кухонні електронні ваги «Вітек»; мобільний телефон «Флай» IQ4503 в корпусі білого кольору в чохлі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , з батареєю та без сім-карт, кросівки чорного кольору, рюкзак чорного кольору в якому знаходяться спортивні штани чорного кольору «пума» без шнурка утримувача, у вологому стані, спортивна кофта з капюшоном чорного кольору «mckenzie» забрудненна волога, куртка сірого-чорного кольору «нортпейс» в кишені якої маються (навушники; сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС» з позначками НОМЕР_6 , гаманець в якому знаходиться: чотири візитки, календарик, аркуш паперу з рукописним текстом (Генадій таксі №0); акумуляторна батарея з надписом «Флай» моделі BL8004; купюра (три карбованці); сім картка оператора мобільного зв`язку «МТС» з маркуваннями: (2300, 4013, 5426, 0, НОМЕР_7 ); банківська картка «Приват банку» № НОМЕР_8 , аркуш паперу з рукописним текстом :(пін код 4916) карточки; банківська картка «Сбербанк» № НОМЕР_9 на імя ОСОБА_19 ; Банківська картка «КРИСТАЛБАНК» № НОМЕР_10 ; грошові кошти в сумі 439 гривень (купюрами 200 грн. 2 шт., 10 грн.- 2 шт, 5 грн.- 1 шт. 2 грн. 3 шт.; 1 грн. 8 шт.) купюра номіналом 5 іноземного виробництва схожих на китайські; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно серія ЕЕС № 477658 власник ОСОБА_20 на 2 аркушах; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №571037 на ім`я ОСОБА_21 на 3 аркушах; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №571039 на ім`я ОСОБА_21 на 3 аркушах; свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВМО «800964 на ім`я ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №571040 на ім`я ОСОБА_21 на 3 аркушах; свідоцтво про право на спадщину за законом серії АВІ №536338 на ім`я ОСОБА_24 та ОСОБА_23 ; свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВАО №223649 на ім`я ОСОБА_24 та ОСОБА_23 ; свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВАО №223687 на ім`я ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_23 ; свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВАЕ №682552 на імя ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_23 ; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №571041 на ім`я ОСОБА_21 ; державний акт на право власності на землю серії ЖТ НОМЕР_15 23 №002636 на ім`я ОСОБА_22 ; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №798081 на ім`я ОСОБА_23 ; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №798113 на ім`я ОСОБА_23 повернути власникам; два змиви з зовнішньої та внутрішньої ручок хвіртки, два змиви з зовнішньої та внутрішньої ручок вхідних дверей до будинку, замикаючий пристрій типу засув з ознаками пошкодження, фрагмент металевого стержня, скляну пляшку об`ємом 0,5 літра наповнену прозорою рідиною з надписом «Житомирська на бруньках» з кришкою, сліди пальців рук на СТ 1-4, шнурок чорного з білим кольорів, фрагмент тканини світлого кольору в квітковий візерунок (занавіска) з нашаруванням плям речовини бурого кольору, фрагмент тюлі білого кольору з нашаруванням плям речовини бурого кольору, хустка рожевого кольору в чорного кольору клітку з нашаруванням речовини бурого кольору, коробка з-під тонометра «ГАМА», рукавиця чорного кольору, слід низу взуття зафіксований на гіпсовий зліпок, три чеки про відправлення посилки через мережу «Нова пошта» відправник: ОСОБА_10 , отримувач: АДРЕСА_5 , опис одяг, чек про сплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_6 , сім картка мобільного оператора ПрАТ Київстар НОМЕР_11 та МТС НОМЕР_12 , пара будівельних рукавиць помаранчевого кольору з резиновим накладенням в районі долонь, пара рукавиць чорного кольору, два ліхтарика, сірого кольору ліхтарик з ручкою кульковою, пара чоловічого взуття типу берци чорного кольору знищити; мобільний телефон марки «Флай» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_13 ,ІМЕІ2: НОМЕР_14 , грошові кошти в сумі 600 грн, купюрами 3 штуки по 200 грн., грошові кошти в сумі 2 грн, копійками по 25, 5 та 10 коп, які належать ОСОБА_10 - залишити під арештом до виконання вироку в частині конфіскації майна, які зберігаються в СУ ГУНП в Житомирській області

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 22.03.2018, 26.03.2018, 27.03.2018.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів 22963 (двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесяти три) гривні 85 копійок.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів 23535 (двадцять три тисячі п`ятсот тридцять п`ять) гривень 85 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3