Справа № 715/1029/22
Провадження № 1-кп/715/99/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2022 смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

Судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001529 від 09.06.2021 року відносно обвинувачених:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця по національності, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До Глибоцького районного суду Чернівецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001529 від 09.06.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості укладена 25 квітня 2022 року укладена між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_7 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 307 КК України, в тому числі за вчинення злочину у складі організованої злочинної групи у складі двох осіб з визначенням їх функцій та повноважень. А також в угоді зазначено покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідків невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_7 підтвердили факт укладення угоди про визнання винуватості від 25.04.2022 року, просили затвердити укладену між ними угоду та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 погоджене покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом, угодою від 25 квітня 2022 року та документами, що характеризують особу обвинуваченого, зважає на наступне.

У запропонованій до затвердження суду угоді про визнання винуватості від 25 квітня 2022 року зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, з кваліфікуючими ознаками: якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, вчинено повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто в угоді про визнання винуватості від 25.04.2022 року чітко викладені обставини пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, з зазначенням обставин і ролі учасника групи; функцій, які він виконував, а також функцій, як учасника злочинної групи ОСОБА_5 . Отже, із змісту вказаної угоди про визнання винуватості від 25.04.2022 укладеної з обвинуваченим ОСОБА_4 вбачається, що крім винуватості останнього, встановлюється винуватість також ОСОБА_5 , як учасника організованої групи для вчинення суспільно-небезпечних діянь з реалізації наркотичних речовин, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст.11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основоположних конституційних принципів судочинства відображено в ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 17 КПК України. Згідно з цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно п. "б" ч. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод", за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має право прийняти рішення щодо відмови у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК та призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт…. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону і відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно з положеннями ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини , застосовується судами при розгляді справ, як джерело права, ця презумпція вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату («Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland), п. 37; «Нераттіні проти Греції» (Nerattini v. Greece), п. 23; «Діду проти Румунії» (Didu v. Romania), п. 41). Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості («Нестак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), п. 88; «Гарицкі проти Польщі» (Garycki v. Poland), п. 66).

Наведена обставина засвідчена у Рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.2008 року в справі "Хужин та інші проти Росії", де Європейський суд з прав людини "нагадує, що положення § 2 статті 6 Конвенції спрямоване на те, щоби убезпечити обвинувачену особу від порушень її права на справедливий процес упередженими твердженнями, що тісно пов`язані з розглядом її справи в суді. Презумпція невинуватості, закріплена в § 2 статті 6, є одним із елементів справедливого судового розгляду, про який зазначається у § 1 статті 6 Конвенції (AllenetdeRibemontv. France, § 35). Цей принцип забороняє формування передчасної позиції суду, в якій би відображалася думка про те, що особа, обвинувачена у вчиненні злочину, є винуватою ще до того, коли її вина буда доведена відповідно до закону (Minelliv. Switzerland).

Суд чітко дотримується тієї позиції, що презумпція невинуватості порушується у випадку, коли судове рішення або твердження посадової особи стосовно обвинуваченого відображає думку про те, що вона є винуватою, тоді як її вина не була попередньо доведена відповідно до закону. Так, зазначаючи в угоді, що ОСОБА_4 створив організовану групу в якій вчиняв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України, а також те, що ОСОБА_5 , як учасник вказаної вище групи вчиняв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, із зазначенням функцій дій кожного в складі організованої групи - є констатацією винуватості цієї особи.

Водночас, факти можливої злочинної діяльності ОСОБА_5 , ще не встановлено жодним обвинувальним вироком суду, який би набрав законної сили. Така преюдиція щодо винуватості ОСОБА_5 суперечить вимогам закону, а саме передбаченим у ст.7 КПК України, загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Судом встановлено, що в угоді містяться повні дані - прізвища, ім`я по батькові осіб, прізвище іншого співучасника зазначеного в угоді кримінального правопорушення, тобто встановлено, що умови угоди про визнання винуватості від 25.04.2022 року фактично містять преюдицію щодо винуватості іншої особи, прізвище якої зазначене, як співучасника, що суперечить визначеним загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини. Разом з тим, як констатовано вище, відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, зокрема, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

З мотивів наведених вище, суд дійшов висновку, що надана на затвердження угода про визнання винуватості від 25 квітня 2022 року у кримінальному провадженні №0001529 від 09.06.2021 року фактично встановлює вину іншої особи ( ОСОБА_5 ) у зв`язку з чим не відповідає загальним засадам кримінального провадження, що визначені у ст. 7 КПК України, зокрема принципу верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до абзацу 2 ч. 7 ст. 474 КПК України, в разі відмови в затвердженні угоди досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Беручи до уваги, що угода про визнання винуватості надійшла до суду з обвинувальним актом, суд вважає за можливе відновити процесуальні дії та продовжити підготовче судове провадження у загальному порядку.

Керуючись ст.ст.314-317,469,471,474 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної 25 квітня 2022 року між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 36, ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001529 від 09 червня 2021 року, з одного боку та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_7 та продовжити підготовче судове засідання у кримінальному провадженні у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: