Справа №760/7504/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Рікард», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000116, яке в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням №00000409,-
В С Т А Н О В И В:
У червні 2022 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рікард» звернулась до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року, у кримінальному провадженні №0000116 від 07 травня 2015 року, в обґрунтування якого зазначила наступне.
В обґрунтування поданого клопотання адвокат вказує, Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року накладено арешт на земельні ділянки, які знаходяться на території Яблунівської сільської ради, Макарівського району, Київської обл. наступних кадастрових номерів: :04:002:0003, :04:003:0004, :04:004:0002, :04:004:0004, :04:004:0003, :04:002:0004, :04:003:0001, :04:004:0001, :04:004:0005, :04:002:0002, :04:002:0010, :04:002:0008, :04:002:0011, які перебувають у приватній власності у ТОВ «Мисливські стежки України» (), у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном.
При цьому адвокат посилається, що рішенням Господарського суду м. Києва від 06.06.2016 у справі № 910/23570/15, рішенням Господарського суду м. Києва від 02.11.2015 у справі № 910/23510/15, рішенням Господарського суду м. Києва від 12.04.2016 у справі № 910/23567/15, рішенням Господарського суду м. Києва від 06.09.2016 у справі № 910/23618/15, рішенням Господарського суду м. Києва від 15.09.2016 у справі № 910/23515/15 та рішенням Господарського суду Київської області від 07.07.2016 у справі № 911/1514/16 було визнано за ПАТ «МКБ» право власності на зазначені вище земельні ділянки, яке в подальшому було зареєстроване у встановленому законом порядку.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 за №732 «Про віднесення ПАТ «МКБ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 за №124 ЦПро запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ ЦМКБЦ, згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "МКБ", якою став ОСОБА_5 .

В подальшому, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 за №187 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «МКБ», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 за №64 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «МКБ» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

06.09.2019 відповідно до рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбулись відкриті торги щодо реалізації (продажу права вимоги) за лотом GL3N210571, до якого включені, зокрема, земельні ділянки у кількості 33 одиниці, що знаходяться в Макарівському районі Київської області.

Адвокат вказує, що відповідно до результатів проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом №UA-EA-2019-08-15-000004-b, переможцем стало ТОВ «Фінансова компанія «РІКАРД» ().

В подальшому, за результатами проведених електронних торгів, між ПАТ «МКБ» та ТОВ «Фінансова компанія «РІКАРД» було укладено Попередній договір купівлі-продажу земельних ділянок від 30.09.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №1296 (надалі ПОПЕРЕДНІЙ ДОГОВІР), за умовами якого (п. 1.1.) Сторони домовились про укладання у майбутньому, після зняття арештів, заборон та обтяжень іпотекою договорів купівлі-продажу наступних земельних ділянок.

30.01.2020 ПАТ «МКБ» припинено як юридичну особу, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, міститься відповідний запис (номер запису 0009555).

Адвокат у клопотанні стверджує, що рішенням Господарського суду Київської області від 23 грудня 2021 року по справі № 911/1953/21, було визнано право власності на вищезазначені земельні ділянки за ТОВ «ФК «Рікард». Рішення суду набрало законної сили 22.02.2022.

Окрім цього адвокат у клопотанні посилається, що як на момент винесення ухвали про накладення арешту на земельні ділянки, так і на сьогоднішній день відсутні будь-які судові рішення, які б підтверджували факт нікчемності правочинів з придбання ТОВ «МИСЛИВСЬКІ СТЕЖКИ УКРАЇНИ» земельних ділянок, щодо яких накладено арешт, а також недійсність/нікчемність правочинів з подальшої передачі зазначених вище земельних ділянок в іпотеку ПАТ «МКБ».

Крім того адвокат вказує, що на сьогоднішній день потреби в застосуванні арешту, оскільки: земельні ділянки вже не перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливські стежки України» (ідентифікаційний код юридичної особи 39036736); ПАТ «МКБ» звернув стягнення на земельні ділянки на підставі рішень суду, які набрали законної сили, з метою погашення заборгованості за Кредитними договорами шляхом набуття права власності; ПАТ «МКБ» в подальшому продав земельні ділянки на відкритих електронних торгах на сайті PROZZORO. ПРОДАЖІ в процедурі ліквідації Банку; ПАТ «МКБ» припинено як юридичну особу, таким чином відсутня потерпіла сторона у кримінальному провадженні №0000116; ТОВ «ФК «Рікард» набув права власності на Земельні ділянки на законних підставах і не має відношення до подій, на підставі яких було порушено кримінальне провадження №0000116 та є добросовісним набувачем майна; Земельні ділянки не можуть бути конфісковані, а також не можуть бути об`єктом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Адвокат стверджує, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000116 триває на сьогоднішній день більше семи років, що значно перевищує визначені нормами КПК України строки проведення досудового розслідування.

В свою чергу, безпідставне затягування органом досудового слідства строків проведення досудового розслідування порушує права та інтереси ТОВ «Фінансова компанія «РІКАРД», як власника нерухомого майна, щодо якого в рамках кримінального провадження накладеного арешт, адже останній позбавлений на сьогоднішній день можливості користуватись та розпоряджатись придбаним на законних підставах нерухомим майном.

З урахуванням викладеного вище адвокат просила слідчого суддю задовольнити подане клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання і скасування арешту майна, зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні та на час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування у якому триває. Просив відмовити у задоволенні клопотання.
У судове засідання адвокат ОСОБА_4 повторно не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Причини неявки слідчому судді не повідомила.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, вивчивши клопотання про скасування арешту майна, дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року було розглянуто клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ 1-го ВКР СУФР МГУ ДФС-ЦО з ОВП старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на земельні ділянки, які знаходяться на території Яблунівської сільської ради, Макарівського району, Київської обл. наступних кадастрових номерів: :04:002:0003, :04:003:0004, :04:004:0002, :04:004:0004, :04:004:0003, :04:002:0004, :04:003:0001, :04:004:0001, :04:004:0005, :04:002:0002, :04:002:0010, :04:002:0008, :04:002:0011, які перебувають у приватній власності у ТОВ «Мисливські стежки України» (), у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
При цьому, у відповідності до ч.2,ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року вбачається, що при накладенні арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000116 від 07 травня 2015 року наразі триває.
Відповідно до листа Офісу Генерального прокурора, вказане кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадженням №00000409 та розслідується Солом`янським УП ГУНП в м. Києві. Необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не відпала. Водночас, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року.
Слідчий суддя вважає, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.
Крім того, тривалість досудового розслідування виправдовується характером злочину, що розслідується, та обсягом обставин, які необхідно довести при розслідуванні такого злочину.
На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Особа не позбавлена можливості повторно звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Рікард», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000116, яке в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням №00000409, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1