Єдиний унікальний номер 317/986/17
Провадження № 1-о/317/4/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Запорізького районного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018, ухвали Запорізького апеляційного суду від 17.12.2018 та постанови Верховного Суду від 22.09.2020 за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області із заявою про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018, ухвали Запорізького апеляційного суду від 17.12.2018 та постанови Верховного Суду від 22.09.2020 за нововиявленими обставинами.
Заява ОСОБА_7 вмотивована тим, що 04.06.2018 Запорізьким районним судом Запорізької області він був засуджений за п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 121 КК України до довічного позбавлення волі. Запорізький апеляційний суд та Верховний Суд залишили скарги без задоволення, а вирок без змін. Вказані судові рішення підлягають скасуванню за нововиявленими обставинами. Так, 28.06.1996 була прийнята та набула чинності Конституція України. Під час досудового слідства він був затриманий як підозрюваний 15.12.2016, а 16.12.2016 йому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Після цього запобіжний захід продовжувався кожні два місяці. Під час попереднього розгляду суд автоматично продовжив йому запобіжний захід. Нововиявленою обставиною, яка на його думку дає право на відповідне звернення, є рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Болгарії» від 09.01.2003 та «Тасє проти Румунії» від 10.06.2008, де ЄСПЛ чітко вказав, що автоматичне продовження запобіжного заходу обраного під час досудового слідства є порушенням п. 3 ст. 5 КЗПЛ і ст. 29 Конституції України. Конституційний Суд України у рішенні № 1-р/2017 від 23.11.2017 визнав вищевказані судові рішення преюдиційними і саме ці рішення ЄСПЛ стали підґрунтям при постановленні рішення Конституційного Суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017. Вказані нововиявлені обставини реально існували на час судового розгляду та є вагомими, суттєво і істотно впливають на законність і обґрунтованість судових рішень.
Засуджений ОСОБА_7 , який наразі перебуває у державній установі «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)», відмовився приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Колегією суддів поставлено на обговорення питання щодо можливості проведення розгляду справи за відсутності засудженого.
Захисник засудженого, адвокат ОСОБА_6 , та прокурор ОСОБА_5 висловили думку про можливість розгляду справи за відсутності засудженого.
Враховуючи те, що судом були створені належні умови для участі засудженого ОСОБА_7 у судовому засіданні у режимі відеоконференції, проте засуджений на власний розсуд не виявив бажання приймати участь у судовому засіданні, колегія суддів ухвалила проводити розгляд заяви за відсутності засудженого ОСОБА_7 . При цьому колегія суддів враховує об`єктивну неможливість етапування засудженого до м. Запоріжжя у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану.
Захисник засудженого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 , підтримав доводи заяви, просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 висловив думку про відсутність підстав для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.
Суд, вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018р. ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 146, п. 9 ч. 2 ст. 115, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю того, що в його діях є склад кримінального правопорушення.

Також судом першої інстанції на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.12.2016 до 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 до набрання вироком законної сили один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17.12.2018 вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018 відносно ОСОБА_7 змінено. Відповідно до вимог до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) зараховано у строк покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 17.12.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.09.2019 вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018 та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 17.12.2018 щодо ОСОБА_7 залишено без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Статтею 459 КПК України визначено, що нововиявленими обставинами визнаються:

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються, зокрема, обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду (п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК України).

З системного аналізу вказаних правових норм випливає, що перегляду відповідно до вимог ч. 1 ст. 459 КПК України, підлягають судові рішення, які набрали законної сили, а нововиявленими вважаються обставини, які об`єктивно існували на момент розгляду справи судом, але не були і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після набрання вироком законної сили.

Тобто необхідна наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це 1) обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та 2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Даючи оцінку доводам заяви ОСОБА_7 щодо наявності таких нововиявлених обставин як рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Болгарії» та «Тасе проти Румунії», суд враховує, що ОСОБА_7 засуджено судом першої інстанції 04.06.2018, перегляд вироку суду першої інстанції у Запорізькому апеляційному суді відбувся 17.12.2018, а у Верховному Суді 22.09.2020.

На час ухвалення судових рішень у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Болгарії» та «Тасе проти Румунії» об`єктивно існували, були загальнодоступними, були відомі колегії суддів Запорізького районного суду Запорізької області та могли бути відомі особам, які брали участь у кримінальному провадженні.

Також підлягає урахуванню й те, що доводи заяви про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018, ухвали Запорізького апеляційного суду від 17.12.2018 та постанови Верховного Суду від 22.09.2020 за нововиявленими обставинами стосуються виключно питання продовження запобіжного заходу, проте не стосуються питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_7 .
За таких умов рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Болгарії» та «Тасе проти Румунії» не можна вважати нововиявленими обставинами у розумінні Кримінального процесуального кодексу України та вони жодним чином не вказують на незаконність судових рішень, стосовно яких здійснюється перегляд за новоявленими обставинами.
Колегія суддів враховує, що питання продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу на стадії підготовчого провадження вирішувалось лише один раз 10 квітня 2017 року. У вказану дату колегія суддів Запорізького районного суду Запорізької області призначила кримінальне провадження до судового розгляду. Як видно із дослідженої у судовому засіданні ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 10.04.2017, питання продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу на стадії підготовчого провадження ініціював прокурор, заявивши відповідне клопотання та обґрунтувавши необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою.

Отже встановлені у судовому засіданні обставини спростовують доводи заяви засудженого ОСОБА_7 про автоматичне продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії підготовчого провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Враховуючи, що під час розгляду заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018, ухвали Запорізького апеляційного суду від 17.12.2018 та постанови Верховного Суду від 22.09.2020 за нововиявленими обставинамине знайшли свого підтвердження доводи заяви щодо наявності нововиявлених обставин як таких, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без задоволення.
Керуючись ст.ст. 459, 460, 461, 466, 467 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2018, ухвали Запорізького апеляційного суду від 17.12.2018 та постанови Верховного Суду від 22.09.2020 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення,а особою, яка перебуває під вартою, в цей же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вступна та резолютивна частини ухвали суду складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 04.07.2022.
Повний текст ухвали проголошено 05.07.2022 о 08 год. 00 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3