Справа № 453/918/21
№ провадження 1-кп/453/35/22
ВИРОК
іменем України

20 липня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000045 від 04.05.2021 про обвинувачення

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, ФОП, не адвоката, не нотаріуса, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в:

03 травня 2021 року, близько 20:40 год., на сільській дорозі біля магазину, що знаходиться в с. Волосянка по вул. Шевченка, буд. 35А, Стрийського району Львівської області, між ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , виник словесний конфлікт, під час якого в ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. В цей же час ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли між ним та ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому два удари кулаком правої руки в ділянку лівого ока, внаслідок чого потерпілий впав на землю та знепритомнів. Внаслідок нанесених ударів, потерпіломуОСОБА_5 , згідно висновку експерта, спричинено тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток лицевого черепа (відламковий перелом стінок лівої гайморової пазухи, перелом виличної кістки зі зміщенням уламків, розходження лівих вилично-клиновидного і вилично-лобного швів), струс головного мозку, садна і синець на обличчі які утворились від дії тупих предметів, що за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, від давання показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, ст. 18 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак 20.07.2022 року скерував на електронну адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, оскільки він проходить військову службу у Збройних силах України, претензій до ОСОБА_4 не має, у вирішенні питання про призначення міри покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду, просив суворо обвинуваченого не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого порядку дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, зважаючи на відмову обвинуваченого від давання показань, суд обмежив дослідження доказів дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він спричинив тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд вважає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України суд на підставі ст. 65 КК України, враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його характер та наслідки, особу обвинуваченого, який одружений та проживає з сім`єю в АДРЕСА_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, являється фізичною особою-підприємцем, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також думку потерпілого, який при призначенні покарання просив обвинуваченого суворо не карати, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені органом пробації, як середні, та, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, переконаний, що обвинуваченому повинно бути призначене покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень і суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речових доказів та судових витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, встановити ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1