Справа № 202/4898/22
Провадження № 1-кс/202/3546/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами клопотання слідчого про вирішення питання щодо речових доказів в кримінальному провадженні №0001253 від 18.10.2021 року за ознаками ч.3 ст.307 КК України після закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
15 серпня 2022 року до слідчого судді звернулась в порядку ст. 100 ч. 9 КПК України слідча з клопотанням про вирішення питання щодо речових доказів в кримінальному провадженні №0001253 від 18.10.2021 року за ознаками ч.3 ст.307 КК України після закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ознайомившись з клопотанням, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України , цього Кодексу , вимог інших законодавчих актів.

Виходячи із визначення терміну «слідчий суддя» в п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Із аналізу зазначених норм, слідчий суддя прийшов до висновку , що у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ст. 100 ч. 9 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею. Тому розгляд зазначеного клопотання по суті виходить за межі повноважень слідчого судді.

Позиція слідчого судді ґрунтується на правовій позиції Верховного суду викладеній в Постанові від 08.12.2020 року ( справа №234/17070/19, провадження 51-4008 км 20) про те що розгляд клопотання, поданого в порядку ст. 100 ч. 9 КПК України після закриття кримінального провадження, відноситься до компетенції суду , а не слідчого судді.

Таким чином, враховуючи, що норми КПК не регулюють яке рішення має прийняти слідчий суддя у разі того якщо питання, що ставиться на його розгляд виходить за межі його компетенції, виходячи із положень ч.6 ст.8 КПК слідчий суддя, застосовуючі загальні засади кримінального провадження, визначені ст.7,9 КПК ( законність ), вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за зазначеним клопотанням слідчого.

Керуючись, п.18 ч.1 ст.3, ст.7, ст.9, ч.9 ст.100 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за клопотанням слідчого про вирішення питання щодо речових доказів на підставі ч.9 ст.100 КПК України після закриття кримінального провадження №0001253 від 18.10.2021 року за ознаками ч.3 ст.307 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у звязку із тим, що розгляд зазначеного клопотання не відноситься до повноважень слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1