Справа № 308/5623/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за №0000240 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, ФОП (зі слів), зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КК України,-

встановив:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000240 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КК України, згідно якого просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування з`ясовано, що 12 травня 2022 року близько 11 години 30 хвилин, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, затіяв сварку з потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою примусу до певних дій, що виразилось у примушуванні останньої випити пляшку з алкоголем та почувши відмову від потерпілої ОСОБА_8 у його проханні, останній діючи умисно, схопив її руками за шию, та почав душити, після чого тримаючи пляшку в руці, наніс нею декілька ударів по голові.

В подальшому потерпіла ОСОБА_8 почала кликати на допомогу, що в свою чергу обурило підозрюваного ОСОБА_4 , після чого останній взявши молоток в руки, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, наніс ним удар по голові потерпілої ОСОБА_8 , після чого наніс декілька ударів ногами по тулубу останньої, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді забійної рваної рани скроневої ділянки голови ЗЧМТ, множинні забійні рани шиї, обох верхній кінцівок, тупої травми живота ЗТТГК, що підтверджено травматологічної довідкою від 12.05.2022 року.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КК України тобто в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженню, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчиненому з метою примусу до певних дій.

Сторона обвинувачення посилається на те, що наразі наявні докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Слідчий зазначає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КК України, а саме в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженню, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчиненому з метою примусу до певних дій, обґрунтовується такими доказами, як: 1) документи: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.05.2022; протоколом огляду місця події від 12.05.2022; протоколом медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння; постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 12.05.2022; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12.05.2022; 2) показання: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 12.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.05.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12.05.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 12.05.2022; 3) речові докази: змив речовини, бурого кольору, з підлоги кімнати № 1, зовні схожою на кров; змив речовини, бурого кольору, з підлоги кімнати № 1, зовні схожою на кров; вирізка з тюлі з плямами речовини, бурого кольору, зовні схожою на кров; змив речовини, бурого кольору, з підлоги кімнати № 2, зовні схожою на кров; змив з рукоятки предмету, зовні схожої на молоток, з приміщення кімнати № 2; предмет, зовні схожий на молоток з рукояткою чорного кольору; змив речовини бурого кольору з підлоги підсобної кімнати; 4 відрізки липкої стрічки зі слідами папілярних ліній рук; мобільний телефон марки «Iphone».

У клопотанні зазначається, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КК України , карається позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років. Тому підозрюваний ОСОБА_4 знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення допитано потерпілу ОСОБА_8 та ряд свідків, чиї показання слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Крім того, в ході проведення досудового розслідування проводяться оперативні заходи з метою встановлення можливих свідків та очевидців, які в подальшому будуть допитані, як свідки і їхні покази можуть мати важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Крім того, в ході досудового розслідування призначено судово-медичну експертизу, виконання якої скеровано до Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи. Усвідомлюючи вище зазначене, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спроби незаконного впливу на потерпілого, свідків та експерта у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни наданих раніше показань та щодо результатів висновку експерта, що негативним чином позначиться на об`єктивність дослідження обставин кримінального правопорушення.
-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити кримінальне правопорушення з метою залякування чи примусу дій потерпілої ОСОБА_8 , оскільки на підставі заяви останньої підозрюваного ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України, що може негативним чином вплинути на його поведінку та в подальшому призвести до негативних наслідків, які можуть відобразитись у спричиненні потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, інших дій, які можуть загрожувати життю та здоров`ю останньої.

Слідчий посилається на те, системний аналіз змісту та характеру інших запобіжних заходів дає стороні обвинувачення достатні підстави вважати, що жоден з них не здатен унеможливити ризики, зазначені у клопотанні, позаяк наявність лише передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, не забезпечить реальної можливості запобігти ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України.

У клопотанні зазначається, що стороною обвинувачення враховані наступні обставини: у матеріалах досудового розслідування містяться докази, які є вагомими для повідомлення ОСОБА_4 про підозру, та свідчать про об`єктивний зв`язок між підозрюваним та вчиненим кримінальним правопорушенням; у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`яти років; підозрюваний не належить до неповнолітніх осіб, осіб похилого віку, тяжко хворих, багатодітних батьків; підозрюваний є одруженим; факторів, які формують репутацію підозрюваного та впливають на обрання запобіжного заходу, наприклад участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, участь у бойових діях при виконанні інтернаціонального обов`язку або у складі миротворчих сил ООН, наявність поранень при виконанні службового або громадянського обов`язку, держаних нагород, почесних звань тощо, стороною обвинувачення не встановлено; підозрюваний до кримінальної відповідальності не притягувався; відносно підозрюваного запобіжні заходи не обирались, підозри у вчиненні ним інших кримінальних правопорушень не повідомлялись; під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити кримінальне правопорушення з метою залякування чи примусу дій потерпілої ОСОБА_8 , оскільки на підставі заяви останньої підозрюваного ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, що може негативним чином вплинути на його поведінку та в подальшому призвести до негативних наслідків, які можуть відобразитись у спричиненні потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, інших дій, які можуть загрожувати життю та здоров`ю останньої.

Захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_5 13.05.2022 року були подані письмові заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Сторона захисту вважає, що зазначені в клопотанні ризики, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється не існує. Стосовно того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста не відповідає обставинам справи оскільки: потерпіла дала покази які зафіксовані в протоколі допиту; покази свідків не містять інформації про побиття підозрюваним потерпілої; судово-медична експертиза вже призначена. Крім того, підозрюваний раніше не судимий, запобіжні заходи відносно нього раніше не застосовувались. Вважає, що підозра по ч.2 ст.122 КК України є необґрунтованою з наступних підстав: немає доказів які б доводили що підозрюваний примушував потерпілу до певних дій, навіть в протоколі допиту зі слів потерпілої не вказано що підозрюваний саме примушував потерпілу до певних дій; зазначено в підозрі по ч.2 ст.122 КК України підтверджується травматологічною довідкою від 12.05.2022 року, згідно даної довідки неможливо визначити тяжкість тілесних ушкоджень, крім цього дана довідка являється неналежним та недопустимим доказом оскільки на ній відсутній підпис та печатка. На підставі наведеного сторона захисту вважає, що відсутній склад злочину ч.2 ст.122 КК України. Зазначає, що не враховано те, що підозрюваний має видимі проблеми зі здоров`ям а належне лікування в разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в УВП йому надаватись не буде. На підставі наведеного захисник просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому, просив задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КК України, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання докази, зокрема, показаннями потерпілої та свідків. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років та належить до нетяжких злочинів. Послався на те, що на даний час існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, підозрювану, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні із клопотанням сторони обвинувачення не погодився, зазначив, що розпочала все його дружина.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, пояснення надав аналогічні, викладеним у письмових запереченнях на клопотання. Додатково зазначив, що відсутні докази того, що підозрюваний бив потерпілу пляшкою. В повідомленні йдеться про те, що підозрюваний бив потерпілу молотком, разом із тим в протоколі допиту не йде мова про молоток. Просив врахувати, що підозрюваному 60 років, тобто він є особою похилого віку. Крім цього стороною обвинувачення не було врахована, що в результаті даної події підозрюваний також зазнав ушкоджень, а саме має забій лівої частини голови, гематому ока, та в УВП йому належного лікування не нададуть. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000240 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КК України.
Із долученого до матеріалів клопотання витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000240 здійснюється за фактом завдання 12.05.2022 року ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12 травня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був затриманий працівниками відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області 12.05.2022 о 18год. 00хв. в порядку ст. 208 КПК України. Підставою затримання зазначено безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
13 травня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КК України, а саме в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженню, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчиненому з метою примусу до певних дій.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину.
Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: рапорт про отримання та реєстрацію заяви №3489 від 12.05.2022 року; рапорт ПОГ ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_13 від 12.05.2022 року; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.05.2022 року; протокол огляду місця події від 12.05.2022 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 12.05.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 12.05.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 12.05.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 12.05.2022 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12.05.2022 року; довідку травматологічного пункту КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородьської міської ради №3851/483 від 12.05.2022 року, видану ОСОБА_8 , вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Ризик незаконного впливу на свідків, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.
Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що вказаний ризик відсутній у зв`язку із тим, що органом досудового розслідування уже було допитано усіх свідків, так як свідки були допитані стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування, та такі не були допитані безпосередньо судом в судовому засіданні.
Крім цього, із долучених до матеріалів клопотання документів вбачається, що з більшістю свідків підозрюваний перебуває у родинних відносинах, що свідчить про велику вірогідність згаданого ризику.
Аналогічним чином підозрюваний зможе впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні, при цьому слідчий суддя бере до уваги, що остання є дружиною підозрюваного.
Крім цього, на переконання слідчого судді підозрюваний може впливати на експерта, враховуючи, що постановою слідчого від 13.05.2022 року у даному кримінальному провадженні призначено додаткову судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Ужгородського районного відділення судово-медичної експертизи та на даний час вказана експертиза ще не проведена, висновок не наданий.
Разом з тим, під час розгляду клопотання не було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Обґрунтовуючи зазначений ризик сторона обвинувачення посилається на те, що підозрюваний може вчиняти дії щодо залякування чи примусу потерпілої ОСОБА_8 .. Разом із тим, на переконання слідчого судді, описані стороною обвинувачення дії підозрюваного охоплюються ризиком незаконного впливу на потерпілу.
Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, злочини вчинено умисно, пов`язаний із застосуванням насильства, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, зареєстрований як фізична особа-підприємець.
У судовому засіданні сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання із тих підстав, що підозрюваний має видимі проблеми зі здоров`ям а належне лікування в разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в УВП йому надаватись не буде.

Положеннями ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року № 239/5/104 затверджений Порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.
Тобто, особам які утримуються в місцях попереднього ув`язнення забезпечується надання медичної допомоги.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.
Щодо посилань сторони захисту на те, що медична довідка являється неналежним та недопустимим доказом, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні з точки зору їх належності та допустимості відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.
Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.
У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
У відповідності з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні у вчиненні нетяжкого злочину визначається в межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.
Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2021 року складає 2 481 гривень, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп.. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.
У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (Закарпатська область, Ужгородський район, село Великі Лази), без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у кримінальному проваджені; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано 12 травня 2022 року о 18 год. 00 хв., а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаного моменту.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 09 липня 2022 (включно).
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (Закарпатська область, Ужгородський район, село Великі Лази), без дозволу прокурора, слідчого або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у кримінальному проваджені;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 09 липня 2022 року (включно).
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1