Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/563/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" жовтня 2022 р. смт. Народичі Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Народичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0000082 від 20.06.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Народицьким районним судом Житомирської області за ч.2,3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.104,76 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки,

за ч.2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту, 16 червня 2019 року близько 09 год. ОСОБА_4 , знаходячись біля перехрестя вул. Замкової та вул. Короленка в смт. Народичі Житомирської області, під час словесної перепалки з ОСОБА_8 , діючи на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно кулаком правої руки наніс один удар в обличчя ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-лицевої травми, синця-гаматоми лівої навколоорбітальної ділянки, забійної рани по верхньому краю лівої брови, забійної рани в ділянці проекції нижнього краю лівої орбіти: перелому кісток спинки носу.

Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про звільне-ння його підзахисного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання свого захисника підтримав та заявив, що він розуміє наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_7 заперечували щодо задоволе-ння клопотання захисника, вважаючи за необхідне притягнути обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження (статті 284-288 КПК України).

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у спра-ві № 449/1689/19 наголосив, що кримінальне провадження закривається щодо особи за ст.49 КК з нереабілітуючої підстави, що означає, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

На виконання вимог ст. 285 КПК України, ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений надав свою згоду на закриття кримінального провадження.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише та-ке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення 16.06.2019 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, у відповідності ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Так відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідаль-ності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким, чином строк притягнення за вчинення даного кримінального правопорушення до відповідальності, враховуючи санкцію вказаної норми, становить три роки (п. 2 ч.1 ст. 49 КК України).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок: «За змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України».

Відповідно до ст. 372 КПК України, суд не повинен встановлювати обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України суд має розглянути вищезазначене клопотання невідкладно, не з`ясовуючи при цьому обставини, встановлені під час кримінального провадження та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 363 КПК України.

Викладене узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною в ухвалах Верховного суду від 04 березня 2021 року справі 742/3594/14, від 24 лютого 2020 року справі 466/5490/17, від 12 листопада 2019 року справі 566/554/16-к та від 26 березня 2020 року у справі № 288/685/17.

Суд відмічає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які відомості про оголошення обвинуваченого в розшук, що свідчило б про ухилення останнього від досудового розслідування або суду та про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності після вчинення зазначеного правопорушення.

Порушення строків давності судом не встановлено.

Суд зважає на думки потерпілого та його представника щодо закриття кримінального провадження, однак відмова у задоволенні клопотання буде порушенням прав обвинуваченого з огляду на вищевказані положення кримінального та кримінально-процесуального законодавства, що є неприпустимим. Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Враховуючи вищевикладене та те, що з моменту вчинення ОСОБА_4 16.06.2019 року кримінального правопорушення минуло понад три роки, обставини, передбачені ч.ч. 2-3 ст. 49 КК України не встановлені, а також згоду обвинуваченого з закриттям провадження, суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що порядок вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Зокрема, ст. 129 КПК України встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи постановлення ухвали про застосування до особи примусових заходів виховного чи медичного характеру. Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище вимогам закону. Виходячи із зазначених норм КПК України, суд приходить до висновку про необхідність залишення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 без розгляду.

В той же час, відповідно до вимог ч.7 ст. 128 КПК України залишення цивільного позову без розгляду у випадку закриття кримінального провадження, у тому числі з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 128, 129, 284-287 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 284/563/20, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000082 від 20.06.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України подальшим провадженням - закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишити без рогляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_8 його право звернутись до суду з позовом щодо відшкодування заподіяної йому кримінальним правопорушенням шкоди в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: