Провадження №1-кп/447/132/22
Справа №447/3842/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2022 Миколаївський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особа, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні №0000348 від 23.08.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області, українки, громадянки України, непрацюючої, розлученої, має неповнолітню дитину, раніше не судимої, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , учасниці бойових дій, інваліду ІІ групи,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2021 близько 15.30 години, ОСОБА_5 , перебуваючи на сходовій клітці між першим поверхом та підвальним приміщенням 1-го під`їзду будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , спускаючись по сходах, безпричинно, через наявне у неї хронічне психічне захворювання у виді параноїчної шизофренії, будучи не здатною усвідомлювати свої дії та керувати ними, нанесла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який спускався по сходах попереду неї, один удар гострим, схожим на ніж, предметом в область знаходження особливо важливих органів людини - голови та шиї останнього, чим спричинила йому легкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани середньої третини правої бокової поверхні шиї справа, після чого втекла з місця вчинення злочину, в подальшому потерпілого було доставлено в хірургічне відділення Новороздільської комунальної міської лікарні, де йому надано медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та вказав, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 з огляду на висновок судово-психіатричної експертизи. Примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу із звичайним наглядом є необхідними, оскільки в період інкримінованих дій остання страждала хронічним психічним захворюванням у виді параноїдної шизофренії, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Захисник ОСОБА_4 вважає, що клопотання необхідно задовольнити.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечила, просила застосувати до неї примусову амбулаторну психіатричну допомогу.

Законний представник, особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 - ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в якій не заперечила щодо задоволення клопотання та просила проводити розгляд справи у її відсутності.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відстуності.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст.ст.93,94 КК України, ст.ст.512,513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Відповідно до ст. 503КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

У відповідності до вимог ст.ст.19,94 КК України, до осіб, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п.3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 17.11.2021 №155 в період інкримінованих дій, ОСОБА_5 страждала хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії та не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з вираженим емоційно-вольовим-дефектом та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №470 від 19.09.2022року в період інкримінованих дій, ОСОБА_5 страждала хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії та не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час, ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, стан формування ремісії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_5 на момент розгляду кримінального провадження, так як вона в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинила суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України в стані неосудності, яка за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимогст.100 КПК України.

На підставі ст. ст.19,93,94 КК України, керуючись ст.ст.512,513 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, раніше не судимої, учасниці бойових дій, інваліда ІІ групи, проживаючої без реєстрації в АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку продовжити до набрання ухвалою законної сили.

Ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 27.08.2021р. №447/2726/21 про арешт майна -скасувати.

Речові докази: змив РБК із асфальто-бетонного покриття доріжки; змив РБК із сходинки №1; змив РБК із верху бетонних сходів; змив РБК із внутрішньої сторони під`їзду будинку; ніж із металевою рукояткою із частково зігнутим лезом; ніж із рукояткою біло-синього кольору; ніж із рукояткою білого кольору знищити; шорти синього кольору з білим шнурком, труси сірого кольору та футболку повернути потерпілому ОСОБА_6 ; жіноче плаття чорного кольору на короткий рукав, бежеві жіночі тапочки повернути ОСОБА_5 ; медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_6 ; DVD диск із маркуванням RiDATA - залишити при матеріалах кримінального провадження

Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1