Справа № 202/701/22
Провадження № 1-кс/202/3661/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

31 серпня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Москва російської федерації, є громадянином України, українця, має вищу освіту, обіймає посаду директора ТОВ «Дніпроековтор», не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

Дане клопотання, згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 23 серпня 2022 року.

Згідно з матеріалами клопотання, СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000744 від 05 грудня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 01 листопада 2019 року по 28 листопада 2019 року, директор КП «Еко Дніпро» ДМР ОСОБА_7 , директор ТОВ «Дніпроековтор» ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , який мав доступ до установчих документів та печатки і діяв як представник ТОВ «Алівант», діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом внесення до актів виконаних робіт за формою КБ-2в завідомо неправдивих відомостей, за договором №7 від 13.06.2018 на будівництво об`єкту «Комплексу раціонального використання та зберігання побутових відходів «Правобережний», 1 черга будівництва. Будівництво 4 пускового комплексу», розташованого за адресою: 49000, Дніпропетровська область, Дніпровський район, Новоолександрівська сільська рада, комплекс будівель та споруд №11, заволоділи грошовими коштами місцевого бюджету Дніпровської міської ради в особливо великих розмірах, чим спричинили шкоду інтересам Дніпровської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, в розмірі 777588,48 грн. з ПДВ, що у 710 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Крім того, в період часу з листопада 2019 року по березень 2021 року, директор КП «Еко Дніпро» ДМР ОСОБА_7 , директор ТОВ «Дніпроековтор» ОСОБА_4 та директор ТОВ «Локарус Україна» ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом внесення до актів виконаних робіт за формою КБ-2в завідомо неправдивих відомостей, за договором №7 від 13.06.2018 на будівництво об`єкту «Комплексу раціонального використання та зберігання побутових відходів «Правобережний», 1 черга будівництва. Будівництво 4 пускового комплексу», розташованого за адресою: 49000, Дніпропетровська область, Дніпровський район, Новоолександрівська сільська рада, комплекс будівель та споруд №11, заволоділи грошовими коштами місцевого бюджету Дніпровської міської ради в великих розмірах, чим спричинили шкоду інтересам Дніпровської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, в розмірі 576 129,35 грн. з ПДВ, що у 526 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

22 серпня 2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; ч. 4 ст. 191 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в великих розмірах.

Слідчий вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допитів свідків, протоколом огляду, протоколом обшуку, протоколами проведення негласних слідчих дій, висновками судових будівельно-технічних експертиз та речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку слідчого запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 на 60 діб, а також визначити заставу в розмірі 520 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 353 717 грн.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з визначенням розміру застави у розмірі 520 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. Зазначив, що наразі триває досудове розслідування і у кримінальному провадженні призначено судову економічну експертизу, з метою встановлення та підтвердження розміру завданих збитків внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав раніше наданні через канцелярію суду письмові заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якими зазначив, що слідчим та прокурором у клопотанні не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Органом досудового розслідування не були надані слідчому судді беззаперечні докази вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зауважив, що пред`явлена підозра ОСОБА_4 є безпідставною та необґрунтованою і не може бути підставою для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Звернув увагу, що підозрюваний співпрацює зі слідством, надає необхідні докази та пояснення. Просив суд врахувати, що слідчими ТУ ДБР вже пред`являлось ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України щодо невнесення ним неправдивих відомостей до актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в з метою завищення обсягів та вартості будівельних робіт за договором підряду № 7 від 13.06.2018 року, але за інший період часу. Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2022 року по справі № 204/8453/20 у кримінальному провадженні № 0000811 від 05.09.2019 року ОСОБА_4 визнано невинуватим в пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року виправдувальний вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2022 року залишено без змін. Також, просив суд врахувати, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення економічного характеру та не становить небезпеки для суспільства, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах триваючої військової агресії російської федерації проти України та загрози ракетних обстрілів м. Дніпра позбавить ОСОБА_4 можливості забезпечити свою особисту безпеку під час повітряних тривог, шляхом перебування у захищеному укриті. З урахуванням наведеного адвокат просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав доводи свого захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000744 від 05 грудня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000744 до шести місяців, тобто до 05 грудня 2022 року.

22 серпня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; ч. 4 ст. 191 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, за найтяжче з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

З приводу доводів захисника щодо необґрунтованості підозри, слідчий суддя зазначає про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає прокурор у клопотанні та в судовому засіданні, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 дійсно може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та інших підозрюваних, з огляду на те, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, де останній здійснював організаційно-контрольні та координаційні функції стосовно співучасників кримінальних правопорушень, заради досягнення злочинної мети заволодіння бюджетними коштами у великих та в особливо великих розмірах та фактично керував усіма діями останніх та має на них вплив.

В той же час, слідчий суддя не приймає до уваги існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на наявності якого наголошує в клопотанні слідчий та в судовому засіданні прокурор, оскільки ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України затриманий не був та не чинив спроб переховування від органу досудового розслідування та суду, в судові засідання на розгляд клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу з`являвся самостійно. Крім того, посилання слідчого та прокурора на ризик можливості виїзду підозрюваного за кордон в умовах введення на території України воєнного стану та обмеження для чоловіків виїзду за кордон є безпідставними, що в свою чергу спростовує доводи сторони обвинувачення про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також слідчий суддя не погоджується з існуванням ризику, передбаченого п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки усі речі та документи до яких ОСОБА_4 мав доступ були вилучені органом досудового розслідування та які на даний час перебувають в матеріалах кримінального провадження та є предметом призначених в рамках цього кримінального провадження експертиз.

Також слідчий суддя не погоджується з існуванням ризиків, передбачених п.п. 4,5 ч.1 ст.177 КПК України, на наявності яких наголошує в клопотанні та в судовому засіданні прокурор, оскільки ризик іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є лише припущеннями та жодним належним доказом не доведені. Підозрюваний співпрацює зі слідством, надає необхідні докази та пояснення у кримінальному провадженні, досудове розслідування якого триває з 2019 року та слідчими ТУ ДБР вже пред`являлось ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України щодо невнесення ним неправдивих відомостей до актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в з метою завищення обсягів та вартості будівельних робіт за договором підряду № 7 від 13.06.2018 року, але за інший період часу.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2022 року по справі № 204/8453/20 у кримінальному провадженні № 0000811 від 05.09.2019 року ОСОБА_4 визнано невинуватим в пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року виправдувальний вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2022 року відносно ОСОБА_4 залишено без змін.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати наявність у останнього стійких соціальних зв`язків, зокрема те, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді у вигляді домашнього арешту у нічний період доби за фактичним місцем проживання підозрюваного, за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 303, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, окрім випадків необхідності отримання підозрюваним невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі, поклавши на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

-за першим викликом з`являтися до слідчого, прокурора чи суду;

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду з 23.00 годин до 06.00 годин наступного дня;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді до 20 жовтня 2022 року включно.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1