Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/128/22
Номер провадження 1-в/948/31/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК (№ 9) ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області стосовно засудженого:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самідхан Масаллинського району Азербайджанської Республіки, жителя АДРЕСА_1 , громадянина Азербайджанської Республіки, з 3 класами освіти, раніше не судимого,
про умовно-дострокове звільнення
в с т а н о в и в :

у березні 2022 року до суду надійшло вказане подання, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 вироком Красноармійського міського суду Донецької області від 25.09.2019р., засуджений за ч.3 ст. 286 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Станом на 16.03.2022 року відбув Ѕ строку основного покарання, характеризується позитивно, як особа, що довела своє виправлення, а тому до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання з огляду на те, що хоча засуджений останнім часом має заохочення, натомість він порушував режим відбування покарання, у зв`язку з чим до нього було застосовано 3 стягнення, а також проведена бесіда, що свідчить про відсутність бездоганної поведінки протягом усього строку відбування покарання. Крім цього, оскільки причиною ДТП було порушення швидкісного режиму, вказане свідчить про відсутність поваги у засудженого до норм закону.
Представник ВК (№9) та засуджений подання підтримали та просили його задовольнити.
Захисник засудженого просив подання задовольнити з тих підстав, що засуджений має на утриманні трьох дітей, хворіє на туберкульоз, водночас застосовані стягнення вже погашені і зняті. Щодо обладнання ліжка на підвіконні, то засуджений вказував, що не хотів лягати на ліжко на якому померла людина. Після прибуття до Машівської ВК (№9) засуджений мав тільки позитивну поведінку, тричі був заохочений, хоча і не був офіційно працевлаштований та від роботи не відмовлявся.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази у справі, суд дійшов такого висновку.
Судом установлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 16 грудня 2018 року, кінцевий строк 16 червня 2025 року, прибув до державної установи «Дніпровська виправна колонія (№6) 06.08.2020р., а до Машівської ВК (№9) 05.05.2021р.
З вироку суду вбачається, що ОСОБА_6 вчинив злочин 14.12.2018 року в тверезому стані, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, та внаслідок його дій загинуло дві молоді людини. Свою провину визнавав, каявся, відшкодував шкоду одній потерпілій та частково іншому потерпілому. Судом стягнуто з засудженого на користь потерпілого 344 316, 00 грн (а.о.с.29-37 ч.1).
За період відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 мав три стягнення у вигляді двох доган та суворої догани, останнє вчинено 11.02.2021р. та погашено 11.08.2021р., після чого отримав три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, останній раз 28.01.2022 р., характеризується як особа, що довела своє виправлення, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, до виконання робіт з благоустрою відноситься з розумною ініціативою, в установі не працевлаштований, приймає участь у виховних заходах, вину у вчиненні злочину визнає, покарання вважає справедливим, має виконавчі листи на загальну суму 378 997, 60 грн, достроково відшкодовано 5 300, 00 грн, що підтверджується характеристикою і довідкою про стягнення та заохочення (а.с.2-4).

За матеріалами особової справи, засуджений 06.08.2020р. зберігав зарядний пристрій до мобільного телефону у зв`язку з чим до нього застосовано стягнення у виді догани (а.о.с.56-65 ч.2). Після цього, 06.01.2021р. зберігав мобільний телефон та з ним проведено профбесіду, до дисциплінарної відповідальності не притягувався (а.о.с.76-84 ч.2).

В період з 06.08.2020р. по 26.04.2021р. засуджений проходив лікування в туберкульозній лікарні при установі (а.о.с.49, 51 ч.1), і 20.01.2021р. обладнав спальне місце на підвіконні в житловому приміщенні, на зауваження не реагував, відмовлявся виконувати вимоги представників адміністрації, а тому до нього була застосована догана (а.о.с.90-98 ч.2), а 05.02.2021р. знову допустив аналогічне порушення, зокрема обладнав спальне місце на підвіконні, у зв`язку з чим до нього була застосована сувора догана (а.о.с.103-108 ч.2).

За довідками бухгалтерії щодо засудженого надійшла одна постанова виконавчого провадження на суму 378 997, 60 грн за якою було дострокове погашення на суму 5 300, 00 грн (а.о.с.165 ч.2), в установлені не працевлаштований (а.о.с.166 ч.2).

В судовому засіданні засуджений пояснив, що в період з серпня 2020 року по квітень 2021 року він лікувався від туберкульозу, а оскільки там люди помирали щодня по кілька чоловік його змушували лягати на ліжко після померлого, а тому він ліг на підвіконня. Також коли переїжджав із СІЗО йому дозволили взяти зарядний пристрій та телефон, які потім були вилучені.
Як убачається з матеріалів справи засуджений відбув Ѕ строку основного покарання за вироком суду, яка надає йому право на умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч.ч.1-2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення, в той час, як фактичною, обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого та його ставлення до праці не в певний період часу, а протягом всього строку відбування покарання.
Водночас, як свідчать матеріали справи, перебуваючи у Дніпровській ВК (№89) засуджений характеризувався негативно, оскільки допустив чотири порушення, за що до нього тричі були застосовані дисциплінарні стягнення.
Суд критично відноситься до пояснень засудженого про те, що його змушували лягати на ліжко після померлого, оскільки як він зазначив по приїзду у серпні 2020 року йому було визначено спальне місце, а порушення про обладнання спального на місця на підвіконні були ним вчинені вже у січні-лютому 2021р.
Після прибуття до Машівської (ВК №9) у травні 2021 року, засуджений дійсно отримав три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, частково добровільно відшкодовував шкоду потерпілому, що хоча і свідчить про процес позитивних змін в його поведінці, але лише упродовж останнього року, а не протягом усього строку відбування покарання.
Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що хоча засуджений за час відбування покарання тричі був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, водночас його поведінка не була сумлінною протягом всього строку покарання, оскільки він вчинив чотири порушення, за три з яких були застосовані стягнення у виді догани та суворої догани, що свідчить про не доведення ступеню його виправлення впродовж всього строку відбування покарання та що, в свою чергу, вказує на його нестабільну поведінку.

Щодо доводів захисту про те, що засуджений має трьох дітей, то ці обставини свідчать лише про міцність його соціальних зв`язків у місці проживання, а наявність хвороби на туберкульоз може бути окремою підставою для звільнення за наявності для того законних підстав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1