У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0001116 від 25.05.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янське Берегівського району Закарпатської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

24.05.2021 року приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за кермом технічно-справного автомобіля марки «Hyundai Santa Fe» номерний знак НОМЕР_1 республіки Польща, повинен був дотримуватись вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, введеними в дію 01 січня 2002 року, в тому числі п. 2.3 б ПДР України, згідно з якими «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі». Однак, всупереч вимогам п. 10.1 ПДР України, згідно з яким «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», змінивши напрямок руху тобто виїхавши з проїзної частини бульвару Олександрійський в м. Біла Церква Київської області на пішохідну зону біля буд. №84, ОСОБА_3 не в повній мірі переконався в безпечності маневру, та рухаючись по пішохідній зоні, в супереч вимогам п. 13.1 ПДР України, згідно з якими «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу» не дотримався безпечного інтервалу, в наслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка знаходилась на вказаній пішохідній зоні в попутному з транспортним засобом напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани лівої ступні, крайового перелому основи проксимальної фаланги 2-го пальця лівої ступні, крайового перелому основи 1 та 2 плеснових кісток лівої ступні та перелому проксимального кінця діафіза 3 плеснової кістки лівої ступні, що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3(б), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та настання наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкодженьсередньої тяжкості потерпілій ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки вона примирилася із обвинуваченим, останній відшкодував їй заподіяну шкоду і вона не має до нього матеріальних та моральних претензій, у зв`язку з чим просила залишити цивільний позов без розгляду. Просила закрити кримінальне провадження та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з їхнім примиренням. Повідомила, що це її добровільна позиція. Наслідки закриття із зазначених підстав їй зрозумлі. Надала суду відповідну заяву.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, мотивуючи тим, що вину в інкримінованому необережному нетяжкому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, він визнає, щиро кається у вчиненому, відшкодував потерпілій ОСОБА_5 завдані збитки, примирився з нею. Зазначив, що йому відомо, що це не реабілітуюча підстава та відомі наслідки закриття кримінального провадження з підстав примирення з потерпілою. Надав суду відповідну заяву.

Прокурор висловився про можливість звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт, заяви потерпілої та обвинуваченого, заслухавши думки потерпілої, обвинуваченого, прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим, відшкодувала збитки завдані нею, усунула заподіяну шкоду.

Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше необережного нетяжкого злочину. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до необережного нетяжкого злочину, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяну шкоду, та враховуючи думку потерпілої, яка в судовому засіданні просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та зазначила, що шкода їй відшкодована, претензій матеріального й морального характеру до останнього не має, та проти закриття кримінального провадження не заперечує. Цивільний позов просила залишити без розгляду, оскільки шкоду їй відшкодовано обвинуваченим добровільно.
Суд впевнився, що примирення з боку потерпілої стало результатом її добровільного волевиявлення.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження.

Процесуальні витрати в сумі 1372 грн. 96 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

У відповідності до ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання про речові докази.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд

П О С ТА Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 закрити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль Hyundai Santa Fe» номерний знак НОМЕР_1 (польська реєстрація), який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , залишити у останнього, як у власника майна.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 1372,96 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_1