Справа № 522/7367/16
Провадження №1-кп/522/979/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2022 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002160 від 11.06.2020, №0000736 від 15.02.2019, №00000014 від 21.11.2012 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чайни, Республіки Азербайджан, азербайджанця за національністю, з середньою освітою, працюючого в фірмі «Дамсі плюс», не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

представник потерпілого ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:
Приморським районним судом м.Одеси розглядається обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч. 2 ст. 186 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає.

Прокурор не звернувся до суду із письмовим клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Тому суд вирішує питання про доцільність продовження строк тримання обвинуваченого за власною ініціативою на підставі приписів ч.3 ст. 331 КПКУ.

Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою терміном на шістдесят діб, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу раніше, продовжують існувати.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання обвинуваченого під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я, який карається позбавленням волі на строк до восьми років.

ОСОБА_3 є уродженцем с.Чайни, Республіки Азербайджан, з середньою освітою, працював в ПП «Дамсі плюс», не одружений , мешкає за адресою: м.Одеса . На цей час докази судом не досліджувалися. Відносно обвинуваченого в суді розглядається інший обвинувальний акт.

Зазначені обставини щодо особи обвинуваченого та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, поведінка під час інкримінованого злочину, дає підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити нові злочини, переховуватися від суду чи впливати на свідків і потерпілих.

Ризики, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому він обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому ОСОБА_3 , розмір застави, у зв`язку з тим що в даному випадку ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні злочину із застосуванням насильства.

Керуючись Гл.18, ст.ст.314-316, 291, 342-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 06.08.2022 включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя: