Ухвала
16 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 369/10073/19
провадження № 51 1900 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілих - адвоката ОСОБА_4 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі представник потерпілих порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31 серпня 2022 року касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК ) та надано десятиденний строк для усунення недоліків. Також скаржнику було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 414 цього Кодексу.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду представник потерпілих направив нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.
Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі представник потерпілих ОСОБА_4 як і попереднього разу, вважаючи оскаржувані судові рішення незаконними, в обґрунтування своєї позиції, всупереч вказівкам, викладених в ухвалі Касаційного кримінального суду від 31 серпня 2022 року, знову не наводить відповідного обґрунтування щодо незаконності вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду з підстав, передбачених у ст. 438 КПК, з урахуванням положень ст.413 цього Кодексу у їх взаємозв`язку та не вказує на конкретні порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовною підставою для скасування цих рішень.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Таким чином, зважаючи на те, що представник потерпілих не усунув недоліки, суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути представнику потерпілих - адвокату ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3