У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1625/22
Провадження № 1-кп/348/363/22

28 вересня 2022 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №0000003 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Овруч, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, який має неповнолітню дитину, до обрання запобіжного заходу працював неофіційно, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,

інші учасники: прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 ,

встановив:
В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою, на домашній арешт з забороною йому щоденно в період часу з 22.00 год. по 07.00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрутнування посилається на те, що на даний час відпала потреба у застосуванні обраного запобіжного заходу, а тому він може бути змінений на більш м"який запобіжний захід. Покликається на рішення Європейського суду, що ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою. Щодо ризику незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження. В матеріалах відсутні докази, які підтверджують, що обвинувачений вчиняв подібні дії у минулому, відсутні показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку, кримінальні зв"язки особи. ОСОБА_3 має постійне місце проживання, реєстрацію, стійкі соціальні зв"язки. На даний час немає жодної інформації, яка б підтвердила існування повідомлення про підозру у вчиненні будь-яких інших злочинів. ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно, проживає з матір"ю, до взяття під вартою працював де виготовляють пам"ятники, його дохід складав у місяць приблизно 7000,00 гривень, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтримав заявлене клопотання захисником.
Прокурор заперечив щодо задоволення даного клопотання. Зазначив, що ним подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу, оскільки ризики які слідчий суддя вважав доведеними не зменшилися та не перестали існувати.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.
Згідно з ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
09.06.2022 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 05.08.2022. 02.08.2022 строк дії запобіжного заходу продовжено до 30.09.2022.
Під час розгляду клопотання сторони кримінального провадження не оспорювали наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307,ч.1 ст.309 КК України.
Суд відхиляє доводи сторони захисту що на даний час відпала потреба у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому він може бути змінений на більш м"який запобіжний захід з таких підстав.
Стороною обвинувачення заявлено про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Суд вважає, що ризики, передбачені п. 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України відпали, оскільки стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні заявлений тільки один свідок, до якого у ході досудового розслідування було вжито заходи безпеки. Це виключає можливість незаконного впливу на даного свідка. Крім цього, як справедливо зазначив захисник доказів того, що обвинувачений раніше вже незаконно впливав на свідків з метою уникнення відповідальності відсутні. Також сторона обвинувачення заявляє про те, що перебуваючи на волі обвинувачений може не з`являтися на виклики, чим буде перешкоджати здійсненню кримінального провадження. Зазначене твердження нічим не обгрунтоване, а тому суд вважає, що на момент розгляду клопотання зазначений ризик відпав.
Про те, що ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати свідчить таке. Обвинувачений не має постійного джерела доходів, працює неофіційно, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, покарання за вчинення яких відбув однак на шлях виправлення не став. Враховуючи це, суд вважає, що ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшився. Що стосується ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує не тільки тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, а й дані про його особу, зокрема, те, що обвинувачений раніше звертався за медичною допомогою, внаслідок вживання опіоїдів, однак, на даний час медичну допомогу не отримує, йому знову інкримінують вчинення кримінального правопорушення, яке пов`язане зі вживання наркотичних засобів, що свідчить, про те, що обвинувачений не позбувся залежності, це характеризує його як особу, яка знаходиться у полоні власних звичок і за морально-етичною складовою надає йому негативну оцінку, оскільки він усвідомлює, що за місцем відбування покарання йому доведеться також і боротися із залежністю, а готовність до таких змін обвинувачений не демонструє, з сім`єю тісних контактів не підтримує, на утримання дитини надає кошти нерегулярно, з дитиною не бачиться, отже стійких сімейних зв`язків у обвинуваченого немає. Все це дає можливість обгрунтовано припустити, що обвинувачений, перебуваючи на волі може переховуватися від суду.
Слід зазначити що застосований запобіжний захід має запобігти ризикам, які суд вважає доведеними, а домашній арешт з забороною залишати місце проживання у нічний час на думку суду, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.
Керуючись ст. 315КПК України, суд,
постановив:
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт щодо ОСОБА_3 , відмовити.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1