Справа № 307/2373/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/828/20 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.06.2020.
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, одружений, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючий, не судимий, засуджений:
- за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 3000 грн. матеріальної шкоди та 6000 грн. моральної шкоди.
Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
ОСОБА_8 03.05.2019 близько 08 год., перебуваючи в приміщенні Углянської ЗОШ І-ІІІ ступенів за адресою с.Угля вул.Шкільна,1, Тячівського району Закарпатської області, розпочав словесну сварку з ОСОБА_6 , в ході якої, діючи умисно, розуміючи настання негативних наслідків, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , схопив його за верхній одяг та штовхнув рукою в область грудей, від чого потерпілий відступився назад до стіни, після чого наніс два удари рукою, стиснутою в кулак, в область голови потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та забою м`яких тканин волосистої частини голови, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В апеляційній скарзі, потерпілий ОСОБА_6 просить вирок скасувати та призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 до розгляду в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що судовий розгляд кримінального провадження проведено поверхово, без урахування дійсних обставин справи. Зокрема, вказує на те, що судом проігноровано клопотання його представника - адвоката ОСОБА_9 про розгляд кримінального провадження в загальному порядку, в тому числі і шляхом допиту свідків, оскільки їх пояснення необхідні для з`ясування обставин, які можуть мати істотне значення для ухвалення законного рішення у справі. З таким клопотанням його представник звертався і в ході проведення судових дебатів, однак суд

-2-

першої інстанції безпідставно відхилив клопотання про розгляд справи у загальному порядку та прийняв рішення про розгляд справи у спрощеному, тобто лише шляхом допиту обвинуваченого, потерпілого, дослідженням письмових матеріалів провадження, таким чином не перевіривши всі докази сторони обвинувачення, здобуті під час досудового розслідування. На його думку, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , були свідками того, як обвинувачений, а також його дружина - ОСОБА_13 наносили разом йому тілесні ушкодження у приміщенні навчального закладу, що свідчить про наявність в діях обох ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Також вважає висновки суду такими, що не підтверджені належними доказами, дослідженими під час судового розгляду і не відповідають фактичним обставинам. Окрім того вказує на те, що при призначенні обвинуваченому покарання судом не враховано тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого та призначив йому мінімальне покарання з передбачених санкцією статті, за якою засуджено ОСОБА_8 . Незаконність вироку суду є і в частині розв`язання цивільного позову, який судом необґрунтовано задоволено не повному обсязі.

16.05.2022 обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_14 подали до апеляційного суду письмові клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, захисника, потерпілого, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу потерпілого частково та не заперечила проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за строками давності, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає до часткового задоволення, а клопотання обвинуваченого та його захисника про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити, з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.
-3-

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Отже, суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі (№ 309/1201/15-к).
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України (03.05.2019), за яке передбачено покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років. Тобто, на день розгляду апеляційної скарги минуло понад три роки з дня вчинення ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення. Протягом цього строку останній не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності закінчились.
Зі змісту поданих клопотань вбачається, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся, наслідки такого звільнення йому зрозумілі та просить його звільнити від кримінальної відповідальності за строками давності.
У судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги, прокурор не заперечувала проти закриття відносно ОСОБА_8 кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України зі звільненням його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.
За змістом ст.ст.284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч.ч.1-3 ст.49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.
Відповідно до ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

-4-

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання захисника і в інтересах обвинуваченого задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити.
Керуючись ст.ст.404,405,407,409,417,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.06.2020 щодо ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК Українискасувати.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника - адвоката ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України обвинуваченого ОСОБА_16 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п.1 ч.2 ст.284, ст.417 КПК України,- закрити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді