Справа № 458/372/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження
сторона обвинувачення:

прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 не прибула,

сторона захисту:

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Турка Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2022 року № 0000084 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нижній Турів Турківського району Львівської області, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, працездатний не працює, з середньо освітою, одружений, не є особою з інвалідністю, не військовозобов`язаний, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.06.2022 року начальником Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 передано до Турківського районного суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2022 року № 0000084 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Згідно вимог ст.ст.127,129 Конституції України правосуддя здійснюють професійні судді і судочинство провадиться суддею одноособово.

Згідно ч.1 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово. Суддя для розгляду кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.35 КПК України визначено суддю для розгляду кримінального провадження, оскільки відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 30.06.2022 року справу було передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду 01.07.2022 року призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання 05.07.2022 року прибув прокурор, обвинувачений та його захисник.

Потерпіла ОСОБА_4 04.07.2022 року надіслала на електронну пошту Турківського районного суду Львівської області заяву про слухання справи в підготовчому судовому засіданні у її відсутність.

Виходячи з вимог ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час підготовчого судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Заслухавши думку усіх учасників засідання, враховуючи подану потерпілою стороною заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності, а також враховуючи, що потерпіла особа про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлена належним чином, заяв про відкладення судового розгляду до суду не подано, суд вважає за можливе за відсутності потерпілої особи з`ясувати всі обставини кримінального провадження щодо призначення до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні 05.07.2022 року прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури ОСОБА_3 зазначив, що кримінальне провадження підсудне Турківському районному суду Львівської області, що підстав для закриття кримінального провадження немає, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України і підстав для його повернення немає, підстав для затвердження або відмови в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокуророві для продовження досудового розслідування немає, а тому просить призначити справу до судового розгляду за обвинувальним актом щодо обвинуваченого ОСОБА_5 . Окрім цього, прокурор зазначив, що недоцільно з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, зобов`язувати орган пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Окрім цього, прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про розгляд клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, строком на 2 місяці, подавши через канцелярію суду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, яке вручене обвинуваченому та його захиснику, про що свідчить обвинуваченого власноручний розпис на такому клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання вважають, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону, не заперечують щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, не заперечивали проти обрання саме такого запобіжного заходу.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про призначення кримінального провадження виходячи з наступних підстав.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що обвинувальний акт містить відомості, визначені в ч.2 ст.291 КПК України.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КПК України.

Сторони кримінального провадження повідомлені про закінчення розслідування та ознайомлені з його матеріалами.

Заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, застосовувалися, а саме 27.06.2022 року слідчим суддею Самбірського міськрайонного суду Львівської області обрано запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання строком до 26.08.2022 року.

Оскільки обвинувальний акт містить відомості, визначені в ч.2 ст.291 КПК України, і учасники підготовчого судового засідання не заперечують щодо призначення судового розгляду, то суд провів підготовку до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні клопотань про виклик свідків сторони захисту і сторони обвинувачення, витребування певних речей та документів немає.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, заявлені клопотання, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків:

- кримінальне провадження підсудне Турківському районному суду Львівської області на підставі ст.ст.32,33 КПК України;

- підстав для затвердження або відмови в затвердженні угод у кримінальному провадженні та для повернення кримінального провадження прокуророві для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України;

- підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 ст.284 КПК України немає;

- обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, тому підстав для його повернення прокуророві, немає. Позиція суду в даній частині ґрунтується на тому, що п. 3 ч.3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Стаття 291 КПК України передбачає вимоги до обвинувального акту та додатків до нього, які є невід`ємною частиною, які повинні бути надіслані до суду. Оскільки обвинувальний акт містить усі відомості, передбачені процесуальним законом, вказано анкетні дані обвинуваченого, та при наявності потерпілої сторони, підписаний слідчим і затверджений прокурором, зазначено фактичне обставини правопорушення та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на відповідні частини статті КПК України, до обвинувального акта додано відповідні передбачені законом додатки, у зв`язку з чим відсутні порушення в цій частині.

З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду кримінального провадження з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, який слід проводити у відкритому судовому засіданні, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених КПК України, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Згідно з ч.1 ст.314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Суд при вирішенні питання щодо складання досудової доповіді керується тим, що згідно положень ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим і для забезпечення зазначених вимог при винесенні вироку, суд враховує не лише основні обставини про неправомірний вчинок обвинуваченого, а й додаткову інформацію про останнього, зокрема про обставини його життя, які могли послужити вчиненню злочину, а також інші відомості, які суд може врахувати при прийнятті міри покарання для обвинуваченого.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі (ч.2 ст.314-1 КПК України).

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку із чим, в силу вимог ч.2 ст.314-1 КПК України, суд за власною ініціативою вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до ч.5 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених КПК України, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді. Оскільки учасники даного кримінального провадження не висловлювали своєї думки щодо складання досудової доповіді, при відсутності такого клопотання, суд, користуючись своїм правом, вважає за недоцільне з приводу складання досудової доповіді постановляти ухвалу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому виходячи з наступних підстав.

В ході досудового розслідування на підставі ст. 42, п. 3 ч. 1 ст. 276, 277, ч. 1 ст. 278, 279 КПК України 20.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а 30.06.2022 року обвинувальний акт спрямовано до суду

Обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) підтверджується зібраними доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_4 , протоколом огляду місця події від 11.02.2022 року в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , протоколом огляду місця події від 11.02.2022 року в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.02.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.02.2022, висновком судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19_114-22/2597-Д від 30.03.2022 року, висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-22/2758-ТВ від 14.03.2022 року, висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-22/2759-ТВ від 14.03.2022 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що "при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права".

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що застосування запобіжного заходу завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 року у справі "Лабіта проти Італії". Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі "Москаленко проти України", в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання вручено обвинуваченому ОСОБА_5 з дотриманням строку, передбаченого ч. 2 ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процес) альних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1)прибувати довизначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4)утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6)пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7)докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п. п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, дає суду достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_5 може чинити тиск на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі переховуватися від суду та продовжити злочинну діяльність.

Заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, що дає достатні підстави вважати про реальність таких ризиків з боку обвинуваченого.

Обираючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину.

При розгляді питання про доцільність особистого зобов`язання судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ("Бекчиєв проти Молдови" § 58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ("Ідалов проти Росії", "Гарицьки проти Польщі", "Храїді проти Німеччини", "Ілійков проти Болгарії"), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин ("Сельчук проти Туреччини", "Мацнеттер проти Австрії").

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що він з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

У справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Продовжує існувати ризик зазначений у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування ОСОБА_5 від суду. Вказаний ризик ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 усвідомлює суворість покарання, що загрожує йому за вчинене ним кримінальне правопорушення у разі визнання його винним, та намагатиметься його уникнути шляхом умисної зміни свого місця проживання та подальшого переховування. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, його соціальні зв`язки за місцем мешкання надто слабкі для запобігання настанню вказаного ризику.

На переконання суду існує ризик зазначений у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на потерпілу та свідків, оскільки на переконання суду ОСОБА_5 може впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитувалися в судовому засіданні, схиляти їх до зміни показань з метою уникнути відповідальності за скоєне. Даний ризик ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 , потерпіла та свідки мешкають в одному населеному пункті, тому обвинувачений матиме реальну змогу спонукати їх до зміни показань.

На думку суду, у зв`язку із існуванням вищенаведених ризиків застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатньо для запобігання настанню цих ризиків, а також забезпечення належного судового розгляду даного кримінального провадження.

Окрім цього, суд приймає до уваги те, що діяння ОСОБА_5 носить суспільно-небезпечний характер вчиненого кримінального правопорушення, даний факт додатково свідчить про високу суспільну небезпечність ОСОБА_5 для оточуючих, що потребує однозначної ізоляції його від соціуму шляхом обрання запобіжного заходу саме у виді особистого зобов`язання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно вимог ст. 12 КК України є тяжким, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років. Крім того, ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 може впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, які не допитувалися в судовому засіданні.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж особистого зобов`язання в судовому засіданні не встановлено.

Застосовуючи запобіжний захід у виді особистого зобов`язання необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Фактичні обставини кримінального провадження, питання наявності чи відсутності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення вирішуються на іншій стадії кримінального процесу - у судовому провадженні під час розгляду справи по суті.

Так як судом встановлено наявність, наданими слідчим і прокурором доказами, обставини, які свідчать про наявність всіх трьох обставин, передбачених п. п. 1,2,3 ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність накладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання.

Таким чином, суд вважає підготовку до судового розгляду завершеною та призначає судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.23,110,314-316,331,369-372,376,392 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2022 року № 0000084 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КПК України.

Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Турківського районного суду Львівської області за адресою вулиця Молодіжна,23 м.Турка Самбірський район Львівська область 06.07.2022 року о 15.30 год з обов`язковою участю прокурора, потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 .

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Визначити додатково дати судового розгляду в даному кримінальному провадженні 11.07.2022 року о 16.30 год.

Клопотання прокурора Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Нижній Турів Турківського району Львівської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 2 місяці, до 05.09.2022 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати в Турківський районний суд Львівської області за першою вимогою; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з місця проживання в с. Нижній Турів Самбірського району Львівської області, без дозволу прокурора або суду; утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Контроль за прибуттям обвинуваченого ОСОБА_5 на визначені судом дати покласти на прокурорів Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, які приймають участь в судових засіданнях та входять в склад призначеної групи прокурорів.

Контроль за виконанням ухвали судді здійснює прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, який приймає участь в судових засіданнях та входить в склад призначеної групи прокурорів.

Строк дії ухвали судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання складає два місяці та починається з моменту його обрання, тобто з дня постановлення ухвали.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Запропонувати учасникам кримінального провадження надати в судове засідання документи та інші матеріали, що мають значення для всебічного, повного та об`єктивного вирішення цього кримінального провадження.

Копію ухвали направити в електронному вигляді на електронну адресу прокуратури Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, Самбірський районний сектор №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області та всім учасникам судового провадження для відома, виконання та організації виконання.

Інформацію щодо справи, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua; https://tk.lv.court.gov.ua/.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в частині запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1