Справа № 591/1454/22
Провадження № 1-кс/591/757/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся ОСОБА_3 на бездіяльність наведеного органу щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), яку мотивував тим, що 21 лютого 2022 року він звернувся до Сумської обласної прокуратури з заявою про вчинені на його думку працівниками поліції та прокуратури злочини, передбачені ст.ст. 372, 362, 366, 382 КК України, пов`язані з порушеннями, допущеними при розслідуванні та розгляді різних проваджень. Проте, відповідних відомостей до ЄРДР внесено не було, тому просив зобов`язати уповноважену особу вчинити ці дії.
Заявник, будучи обізнаним про перебуванні на розгляді цієї справи, сповіщення, які надходили йому в телефонному режимі, двічі не отримував, що свідчить про зловживання своїми правами, тому, з метою дотримання розумних строків, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.
Представник прокуратури надав суду письмові матеріали стосовно обґрунтування невнесення відомостей до ЄРДР.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали надані сторонами, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та не спростовано сторонами, що 21 лютого 2022 року ОСОБА_3 звернувся до Сумської обласної прокуратури з заявою про вчинення на його думку наведених злочинів.
Відомості до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 внесені не були, про що свідчить відповідний лист прокурора від 22 лютого 2022 року.
Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 розділу І, пп. 2 п. 1 розділу ІІ Положення «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Зі змісту цих норм випливає, що відомості, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, повинні наводитись заявником саме в заяві, з якою він звернувся до правоохоронних органів і відсутність наведених даних в такому зверненні в контексті вказаних норм закону може вказувати на відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.
Відтак, суд, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР (а отже про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги), повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений на її думку злочин.
З дослідженого судом звернення ОСОБА_3 вбачається те, що, хоча його заявник і вважає заявою про злочин, проте в ньому відсутнє наведення достатніх ознак вчинення прокурорами та поліцейськими злочинів як такових, тим більше в контексті наведених норм КК України, на які він посилається. Зокрема, в ньому взагалі не наведено дій чи бездіяльності осіб, що могли б свідчити про вчинення ними злочинів, а наводяться власні розмірковування та оцінка заявника вчинених процесуальних дій прокурорами та працівниками поліції в контексті наведеної ним хронології подій в різних провадженнях, тобто зазначаються обставини вчинених (не вчинених) процесуальних дій, з порядком та характером яких не погоджується заявник та для оскарження яких передбачених певний процесуальний порядок.

Заява ОСОБА_3 не є заявою про вчинений злочин, оскільки вона носить узагальнений характер, викладена в формі припущень заявника, ґрунтується на його безпідставних власних міркуваннях щодо вказаних фактів, що стосуються наведених обставин розслідування та розгляду проваджень, тобто власної оцінки вчинених (невчинених) процесуальних дій та не містить наведення об`єктивної сторони діянь, кваліфікованих заявником за наведеними статтями КК України, а сам по собі факт вчинення (або невчинення) процесуальних дій, з якими не погоджується сторона, не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР.

Іншими словами, заявником не наводяться в заяві обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а зазначаються дії, які він вважає неправомірними, тобто на думку суду вказане звернення є фактичним припущенням заявника стосовно обставин розслідування та розгляду проваджень, без наведення достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вони (дії чи бездіяльність) є злочинними.

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, результатом розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду прокуратурою області обґрунтовано по зазначеному зверненню ОСОБА_3 не були внесені відомості до ЄРДР.
Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення та наданих матеріалів.

Таким чином, з поданої скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Згадана позиція суду цілком узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та в постанові від 30 вересня 2021 року в справі справа № 556/450/18.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві від 21 лютого 2022 року, щодо вчинених на думку заявника працівниками прокуратури та поліції злочинів, передбачених ст.ст. 372, 362, 366, 382 КК України, пов`язаних з порушеннями допущеними при розслідуванні та розгляді різних проваджень, відмовити.
Положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1