Єдиний унікальний номер 722/674/22
Номер провадження 1-в/722/77/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м.Сокиряни

Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни Чернівецької області клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, розглянувши справу без його участі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечувала вказуючи, що поведінка і відношення до праці засудженого ОСОБА_4 під час відбування покарання не були сумлінними, він не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Представник виправної колонії ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, натомість звернувся до суду з письмовою заявою, в якій проти задоволення клопотання засудженого заперечував, просив розглянути справу без його участі у зв`язку з службовою зайнятістю. Крім цього зазначив, що засуджений на даний відбуває міру кримінального покарання за вчинення умисного тяжкого злочину та не досяг необхідного ступеню виправлення передбаченого ст.81 КК України. В ДУ «СВК (№67)» знаходиться незначний період часу, маловивчений, а тому застосування умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Заступник голови спостережної комісії Дністровської РДА ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, натомість звернувся до суду з письмовою заявою провести розгляд справи без його участі. Вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 3 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , раніше судимий вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 15.06.2017 року за ст.185 ч.3, 76 КК України до 3-х років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з однорічним іспитовим строком, засуджений вироком Московського районного суду м.Харкова від 18.08.2021 року за ст.187 ч.1 КК України та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому відраховано з моменту його фактичного затримання, тобто з 04.03.2020 року. Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 04.03.2023 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_4 відбув 2 роки 3 місяці 3 днів позбавлення волі, тобто більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_4 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 8 місяців 27 днів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 04.03.2020 року. З 06.03.2020 року утримувався в ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Під час відбування покарання характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. З 22.12.2021 року відбував міру кримінального покарання в «Торецькій ВК (№2)» Донецької області. За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався, в одному випадку заохочувався. З 10.04.2022 року відбуває міру кримінального покарання в ДУ «Сокирянська ВК (№67)».

По прибуттю до установи та по даний час до будь-яких оплачуваних робіт не залучається, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. По відношенню до персоналу установи намагається бути тактовний. У відношенні до інших засуджених вживчивий, стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості.

Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості спостерігача. Бажання приймати участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу не виявляє. Соціально- корисні зв`язки на волі підтримує, взаємовідносини із рідними добрі. Згідно вироку суду має судові збитки, однак виконавчі листи в установі відсутні. Вину у скоєнному злочині визнав.

На засіданнях комісій державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» розглядались питання щодо застосування до засудженого заохочувальних норм законодавства та були прийнятті рішення:

04.03.2021 року термін можливості застосування ст.101 КВК України;

11.01.2022 року відмовлено у застосуванні, як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення;

04.09.2021 року- термін можливості застосування ст.82 КК України

11.01.2022 року-відмовлено у застосуванні, як особі, яке не довела, що стала на шлях виправлення;

04.03.2022 року-термін можливості застосування ст.81 КК України;

01.04.2022 року- задоволено та направлено характеризуючі матеріали до суду, як особі, яка довела своє виправлення.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Суд враховує, що засуджений ОСОБА_4 до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався.

Разом з цим, одним з елементів, необхідних для застосування до засудженого ст.81 КК України, є сумлінна поведінка.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_4 на заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості спостерігача. Не виявляє бажання приймати участі в реалізації будь-яких програм диференційованого виховного впливу.

Відповідно до атестаційних листів засудженого, які містяться в матеріалах особової справи, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 як:

11.01.2022 року відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України, як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення;

11.01.2022 року-відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, як особі, яке не довела, що стала на шлях виправлення;

04.03.2022 року-термін можливості;

01.04.2022 року- задоволено у застосуванні ст.81 КК України та направлено характеризуючі матеріали до суду, як особі, яка довела своє виправлення.

Крім цього, суд не може брати до уваги висновок комісії державної установи «Торецька виправна колонія (№2)», щодо застосування до засудженого ст.81 КК України, оскільки з матеріалів особової справи та характеристики засудженого, встановлено що комісією даної установи на протязі періоду часу з 11.01.2022 року до 01.04.2022 року, засудженому було відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України та ст.82 КК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення. 01.04.2022 року комісією державної установи «Торецька виправна колонія (№2)» було прийнято рішення, про задоволення засудженому застосування ст.81 КК України та направлено характеризуючі матеріали до суду, як особі, яка довела своє виправлення. Однак, суд має сумніви, що за такий короткий проміжок часу засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Оцінюючи встановлені обставини в сукупності, суд вважає, що поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_4 протягом всього строку відбування покарання та відбування покаранння в ДУ «СВК (№67)» не були сумлінними, зокрема він до суспільно-корисної оплачуваної праці не залучався, на даний час не бере участі у будь-яких програмах диференційованого виховного впливу, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості спостерігача. За таких обставин, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ "СВК (№67)", думки прокурора, не відповідають відповідному ступеню, що дає підстави для однозначного висновку про унеможливлення у подальшому вчинення ним нових умисних кримінальних правопорушень.
В зв`язку з вищевикладеним, суд погоджується з висновком адміністративної комісії Сокирянської ВК(№67)» щодо визначення ступеня оцінки виправлення засудженого, з огляду на досліджені характеризуючи дані та матеріали особової справи.

Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_4 протягом всього строку відбування покарання не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Також, суд вважає, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_4 може зазнати позитивних змін, що відповідатиме меті призначеного покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: