Провадження №1-в/127/896/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Клопотання мотивоване тим, що він відбув дві третини призначеного йому строку покарання, характеризується позитивно, має 8 заохочень, натомість стягнень від адміністрації установи не отримував. Тому на переконання засудженого він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, під час розгляду клопотання засудженого, захисник останнього адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 та просив розглянути саме його клопотання.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання адвоката ОСОБА_6 та просив його задовольнити.
Прокурор вважав, що правові підстави для задоволення клопотань засудженого та його захисника відсутні, тому просив суд відмовити у їх задоволенні. Зокрема, зауважив, що ОСОБА_4 за час відбування покарання в установі не працював жодного дня, а тому не довів свого виправлення.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , який був залучений судом після загибелі адвоката ОСОБА_6 , підтримав думку прокурора та звернув увагу суду на те, що, незважаючи на позитивну характеристику, його підзахисний дійсно не працевлаштований в установі відбування покарань, а тому підстави для задоволення заявлених клопотань відсутні.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов до такого висновку.
З матеріалів особової справи випливає, що ОСОБА_4 28.01.2019 засуджений вироком Вінницького районного суду Вінницької області за частиною другою статті 185, частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених зокрема, пунктом 2 та 3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 82 КК особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Відповідно до частини третьої зазначеної статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

При цьому пунктом 2 частини четвертої статті 82 КК регламентовано, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким настає у разі фактичного відбуття засудженим, не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» убачається, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Разом з тим, частиною другою статті 81 КК регламентовано, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вбачається, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбув необхідну частину покарання, яка наділяє його правом для звернення з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким або про умовно-дострокове звільнення.
Засуджений ОСОБА_4 , як на підставу для задоволення клопотання його захисника, послався на ту обставину, що він своє сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення.
З матеріалів особової справи засудженого випливає, що останній дійсно за період відбування покарання характеризується позитивно, неодноразово заохочувався адміністрацією установи, натомість не має адміністративних стягнень. Засуджений ОСОБА_4 приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», підтримує соціально-корисні зв`язки з тіткою шляхом короткострокових побачень та отримання передач.

Разом з тим, згідно з довідкою за підписом начальника Державної установи «Вінницька виправної колонії (№86)» від 26.05.2022 ОСОБА_4 не працевлаштований в установі відбування покарань , доходів не отримує, на особистому рахунку коштів не має.
Як вже суд зазначив вище, головною умовою прийняття рішення при заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення, а головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 не довів суду, що він став на шлях виправлення, оскільки своїм ставленням до праці не довів свого виправлення. А тому суд дійшов до переконання, що правові підстави для задоволення заявлених клопотань відсутні.
З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , а також його захисника адвоката ОСОБА_6 - необхідно відмовити.
Керуючись статтями 371, 537 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 28.01.2019 відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 28.01.2019 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою з дня отримання копії ухвали.

Суддя: