В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/337/22

Провадження № 1-кп/936/60/2022

31.05.2022 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
з участю
захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
та обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Воловець кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000036 від 19.03.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області м. Мукачево, громадянина України, не працюючого, одруженого та на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на даний час проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_7 , 20.09.2018 близько 08:38 год., разом із ОСОБА_8 , а також двома невстановленими слідством особами, одягнувши маски із прорізами для очей, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, на автомобілі марки «Opel» моделі «СОМВО» сірого кольору, на якому поверх справжнього номерного знаку НОМЕР_1 попередньо встановили номерні знаки « НОМЕР_2 », під`їхали до будівлі магазину «Рукавичка» за адресою смт. Воловець вулиця Карпатська, 50, Мукачівського району Закарпатської області, вийшовши з його салону на вулицю, тобто перебуваючи у громадському місці, у присутності сторонніх осіб, за попередньою змовою групою осіб, з особливою зухвалістю, із застосуванням заздалегідь заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень - металевої арматури та вогнепальної зброї - пістолету моделі «STALKER 2918-S» № НОМЕР_3 калібру «Cal.9mm P.A.K.», а також іншого предмету, схожого на пістолет, почали переслідувати потерпілого ОСОБА_6 , одночасно здійснивши у його напрямку два постріли. В подальшому, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також дві невстановлені слідством особи, з метою уникнення кримінальної відповідальності і розуміючи, що їхні дії очевидні іншим особам, втекли із місця події на легковому автомобілі марки «Opel» моделі «СОМВО» сірого кольору, на якому поверх справжнього номерного знаку НОМЕР_1 були встановлені номерні знаки « НОМЕР_4 ».

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в суді пояснив, що претензій до обвинуваченого не має, просив суворо його не карати.
Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, встановлених органом досудового розслідування, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував в обвинуваченого, а також інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи у апеляційному порядку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув справу за правилами передбаченими цими нормами.

Оцінюючі встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, котрий не працює, одружений та виховує двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується добре, раніше не судимий, обставиною, що пом`якшує покарання, а саме: щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість правопорушення, думку учасників процесу, зокрема прокурора та сторони захисту, вищенаведені обставини справи, зокрема дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, тобто в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.

На переконання суду, таке покарання для обвинуваченого відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_7 раніше не судимий, щиро розкаявся та критично ставиться до вчиненого кримінального правопорушення, його вік та посткримінальну поведінку, 18.04.2022 року отримав подяку від НОМЕР_5 окремої гірсько-штурмової Закарпатської бригади за допомогу та підтримку, виховує двох неповнолітніх дітей та відповідно його міцні соціальні зв`язки, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, позицію прокурора щодо міри покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягає стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні експертизи, однак згідно доданих стороною обвинувачення доказів, такі підтвердження відсутні, а відтак вказані в обвинувальному акті витрати на залучення експертів в сумі 86683,54 гривень не підлягають стягненню.
Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід у вигляді застави, обраний відносно ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1