В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000697 від 23.06.2022, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ужгородського району, с. Тур`я-Пасіка, Закарпатської області, громадянина України, українець, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,

встановив:

22 червня 2022 року близько 18 години 35 хвилин ОСОБА_3 , перебував біля будинку АДРЕСА_3 , де також знаходився ОСОБА_4 .

В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникла сварка на ґрунті раптово виниклої неприязні, в ході якої у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, під час словесного конфлікту з ОСОБА_4 , взяв в руку шматок бруківки та цілеспрямовано кинув в потерпілого, яка потрапила в ліву руку останнього.

Внаслідок зазначеного влучання бруківкою у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді гематоми по окружності лівого ліктьового суглобу з переходом на нижню частину плеча та верхньої третини передпліччя на фоні якої розташовані два садна; травматичного набряку в ділянці лівого ліктьового суглобу, які потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів, і по цій ознаці згідно з п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Вказані дії ОСОБА_3 згідно з обвинувальним актом кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Вищевказані обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження. Так, разом з обвинувальним актом подано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності та ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження, а також письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні. В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на вказане, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України: нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення - кримінальний проступок, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, вищеописані дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням принципу справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, а також приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1