ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/143/22 Справа № 211/1806/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

30 березня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

(приймають участь в режимі

відеоконференції), ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (приймають участь

в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000043 за апеляційними скаргами першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_12 , прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року щодо
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
- 12.06.2018 року Довгинцвським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.383, ч.1 ст.384, ч.1 ст.70 КК України до 1 року позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 189, п.п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 189 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 189, п.п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 189, п.п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року: - ОСОБА_13 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч.3 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років; - за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна; - за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; - за ч.4 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна; - за ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років; - за п.п. 3, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_13 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; - ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч.3 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років; - за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна; - за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; - за ч.4 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна; - за п.п. 3, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією майна; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_10 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією майна; - ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч.3 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років; - за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна; - за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; - за ч.4 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна; - за п.п. 3, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією майна; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_11 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією майна; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Цим же вироком стягнуто, солідарно в рівних частинах, з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 106 499,30 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 300 000 грн.
Прокурори, обвинувачені та захисник подали апеляційні скарги на вищевказаний вирок.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, строк якого спливає 08 квітня 2022 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під вартою без визначення застави, оскільки заявлені раніше ризики, які враховувались при обранні обвинуваченим запобіжного заходу на цей час не зменшились, продовжують існувати, а саме, обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , перебуваючи на свободі, можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як вони обвинувачуються у вчиненні ряду злочинів, в тому числі особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, окрім того, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не мають місця роботи та коштів на існування, а ОСОБА_13 є особою, яка раніше притягалась до кримінальної відповідальності, на утриманні малолітніх та будь-яких інших осіб не мають.
Обвинувачений ОСОБА_13 в попередній судових засіданнях просив здійснювати розгляд провадження в режимі відеоконференції, що було задоволено колегією суддів у відповідності до ч.2 ст.336 КПК України, після цього на адресу суду будь-яких клопотань про доставлення до суду ОСОБА_13 не надавав, працівник ДУ Дніпровська установа виконання покарань № 4, посилавсь на відмову ОСОБА_13 від участі в режимі відеоконференції та доставлення до судового засідання, однак від самого обвинуваченого відповідної заяви не надходило, тому колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_13 безпідставно не з`явився на відеоконференцію, під час якої міг заявити свої вимоги.
Також колегія суддів звертає увагу, що з 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в України було запроваджено воєнний стан.
Відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року зі змінами до нього, рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 року, а також листа Верховного Суду №1/0/2-22 від 03.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» суди, здійснюючи правосуддя в умовах воєнного стану, мають зважати на те, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України.

З урахуванням норм чинного законодавства України та вищезазначених приписів методично-інформаційної допомоги відкладення судових засідань, на яких має розглядатись питання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою належить вважати за неможливе. У цих випадках суд (слідчий суддя) діє на підставі положень чинного кримінального процесуального законодавства, а також насамперед зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. До вказаних обставин (ризиків) безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків.

Також, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного (обвинуваченого), беручи до уваги окремі складнощі, які виникають із повноцінною реалізацією положень кримінального процесуального законодавства в умовах воєнного стану та збройної агресії, з метою забезпечення стабільного функціонування системи кримінальної юстиції на час відсічі збройної агресії і належного реагування на випадки вчинення кримінально караних діянь у цих умовах, а також задля уникнення надмірного формалізму під час розгляду судами вищезазначених питань та дотримання розумних строків судового розгляду.

У зв`язку з неможливістю на час воєнного стану в Україні доставки до приміщень судів обвинувачених чи підозрюваних з місць позбавлення волі або установ виконання покарань, апеляційний суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених без участі обвинуваченого ОСОБА_13 , однак за участю його захисника ОСОБА_7 з метою дотримання права на захист обвинуваченого ОСОБА_13 та принципу змагальності та рівності процесуальних засобів сторін у справі, а також права обвинуваченого бути заслуханим за допомогою певного представництва, що є однією з основоположних гарантій процедури, що застосовується при вирішенні питань позбавлення свободи.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та захисники просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, два з яких відносяться до особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, вчиненні із застосуванням насильства, та що спричинило смерть потерпілого, при цьому ОСОБА_13 раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 раніше не судимі, не працюють, міцних соціальних зв`язків не мають, а тому на сьогоднішній день не відпали ризики, визначені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим заявлені ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшилися, продовжують існувати, і виправдовують продовження тримання їх під вартою, і це свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків у кримінальному провадженні, а тому наявні підстави для продовження тримання обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 під вартою.
Окрім того, слід зазначити, що введення в Україні воєнного стану суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що також підтверджує наявність вказаних ризиків.
Разом з цим, посилання прокурора у клопотанні на ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки вказані особи вже допитані судом першої інстанції.
Закінчити апеляційний розгляд протягом визначеного попередньою ухвалою строку тримання під вартою не є можливим через нові обставини - воєнний стан, а також з огляду на вирішення клопотань сторони захисту про відкладення розгляду через неявку захисника, залучення обвинуваченому ОСОБА_11 іншого захисника та наявності клопотання про дослідження доказів, відмову ОСОБА_13 приймати участь в режимі відеоконференції, тоді як участь його для розгляду апеляційної скарги по суті є обов`язковою у зв`язку з тим, що прокурор просить погіршити його становище, а доставити обвинуваченого в умовах воєнного стану до зали судового засідання є неможливим, що також підтверджує наявність ризику переховування від суду.
Керуючись ст.ст. 199, 331, 405 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до 27 травня 2022 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4