Справа № 750/3276/21
Провадження № 1-кп/750/31/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000669 стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 1) 26.09.2007 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 27.11.2008 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 11.05.2017 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 4) 24.04.2018 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 03.02.2020 відповідно до ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.01.2020 на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 14 днів; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
05.03.2021, приблизно о 18 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись у буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, при відкритті дверей квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_4 незаконно проник до приміщення вказаної квартири та наніс останній один удар головою по обличчю, внаслідок якого потерпіла впала на підлогу в коридорі квартири, після чого відкрито викрав майно ОСОБА_4 , зірвавши з плеча останньої сумку, яка для неї матеріальної цінності не має, з грошовими коштами в сумі 4800 грн., що належить останній.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, визнав повністю та показав, що 05.03.2021, приблизно о 18 годині, він разом з ОСОБА_7 вирішив зайти додому до ОСОБА_4 , щоб позичити в неї гроші. ОСОБА_8 залишався в іншому кінці коридору, а він підійшов до вхідних дверей квартири ОСОБА_4 , і в цей час остання відчинила двері. Він по інерції свого руху зробив крок у квартиру і спіткнувся об поріг вхідних дверей, внаслідок чого почав падати в квартиру на потерпілу, яка стояла біля вхідних дверей. При цьому він своєю головою випадково вдарив по голові ОСОБА_4 , в область щелепи. Він не хотів ударити потерпілу, а падаючи випадково вдарив її. Потерпіла впала спиною на свого чоловіка, який стояв у квартирі позаду неї. Він, ОСОБА_5 , побачив сумку потерпілої, яка лежала у неї на животі, забрав її та пішов з квартири. Всі ці події відбувалися в тиші, він нічого не говорив потерпілій, і вона також мовчала. В сумці, яку він забрав у ОСОБА_4 , були грошові кошти в сумі 4800 грн, частину з яких у сумі 2000 грн., він повернув через пару днів потерпілій і вибачився за свій вчинок. Іншу частину грошових коштів потерпілої він витратив на особисті потреби. Просив призначити покарання без позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що була знайома з ОСОБА_5 протягом приблизно 6-7 місяців, підтримувала з ним дружні стосунки. 05.03.2021 вона отримала соціальну допомогу на дітей в сумі 10000 грн., частину з яких витратила, а 4800 грн. залишалися в її сумці. Приблизно о 18 годині 15 хвилин, вона збиралася йти з квартири разом з чоловіком. У двері її квартири ніхто не стукав. Вимкнувши світло в коридорі, вона відчинила вхідні двері своєї квартири, щоб вийти в під`їзд. У під`їзді світло було відсутнє, хоча завжди горіло, тому вона вважає, що ОСОБА_5 викрутив лампочку в під`їзді. Як тільки вона відчинила двері, то відчула удар по голові, в область щоки, внаслідок якого впала на чоловіка, який стояв позаду неї, та разом з чоловіком упали на підлогу. Світло з дитячої кімнати освітило нападника, в якому вона впізнала ОСОБА_5 . Обвинувачений із силою вирвав її сумку, яка була на шлейці на її плечі, та втік. Одразу після уходу ОСОБА_5 вона викликала поліцію. На щоці в місці удару вона мала невеликий синець і була припухлість, але до лікарні з тими тілесними ушкодженнями вона не зверталась. Через пару днів до неї додому прийшов ОСОБА_5 , який вибачився та пояснив, що був сильно п`яний, хотів позичити в неї гроші, але забрав сумку. Того ж дня він повернув 2000 грн., а іншу частину викрадених грошей обіцяв повернути пізніше, але не повернув.

Свідок ОСОБА_9 показав, що в березні 2021 року, приблизно о 18 годині, коли він виходив з дружиною ОСОБА_4 з квартири, остання відкрила вхідні двері, вимкнувши світло. В цей момент дружина закричала, бо хтось вдарив її по голові, та вона почала падати. Він, стоячи позаду, намагався втримати дружину та впав з нею на підлогу. Самого моменту удару та обличчя нападника він не бачив. Нападник мовчки зірвав з плеча дружини сумку, в якій були грошові кошти в сумі приблизно 5000 грн., і втік. У подальшому ОСОБА_5 приходив до них додому та повернув 2000 грн., а остачу викраденого обіцяв повернути пізніше, але не віддав. Вибачався за свій вчинок, пояснюючи, що був п`яний.

Окрім того, в судовому засіданні досліджені наступні докази:

-протокол огляду місця події від 05.03.2021 з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого оглянуто квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , та загальний коридор біля вказаної квартири, в ході якого виявлено частково викручену лампочку в загальному коридорі та вилучено сліди рукавичок, сліди рук і мікрочастини;

-заява ОСОБА_5 про добровільну видачу слідчому речей, які він взяв у ОСОБА_4 05.03.2021 за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: сумку з написом «O"STIN», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , карта платника податків на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення «Чернігівського тролейбусного управління» на ім`я ОСОБА_4 , банківську картку «ПриватБанк», банківську картку «Ощадбанку», картку «Наша Ряба», картку з-під сімкарти «Київстар», дві картки ломбарду «Гроші на прокат»; та протокол огляду речей від 09.03.2021 з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого видані ОСОБА_5 речі оглянуто слідчим;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.03.2021, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_10 , який знаходився неподалік її квартири в той час, коли ОСОБА_5 заволодів її речами;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.03.2021, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_5 , який 05.03.2021 проник до її квартири, вдарив її по голові та відкрито заволодів її сумкою з грошима;

-протокол проведення слідчого експерименту від 10.03.2021 за участю потерпілої ОСОБА_4 з відеозаписом до нього, відповідно до якого потерпіла на місці події розповіла та показала обставини відкритого викрадення її майна ОСОБА_5 , що відповідає її показанням у судовому засіданні;

-протокол проведення слідчого експерименту від 10.03.2021 за участю свідка ОСОБА_9 з відеозаписом до нього, відповідно до якого свідок на місці події розповів та показав обставини відкритого викрадення майна його дружини ОСОБА_4 , що відповідає його показанням у судовому засіданні (надаючи оцінку цьому доказу суд не приймає до уваги показання ОСОБА_9 про те, що він впізнав у нападнику на дружину ОСОБА_5 (« ОСОБА_11 » ОСОБА_12 ), оскільки у судовому засіданні свідок показав, що не бачив обличчя нападника);

-протокол проведення слідчого експерименту від 23.03.2021 за участю підозрюваного ОСОБА_5 з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого останній розповів і на місці події показав обставини відкритого викрадення майна ОСОБА_4 , що відповідає його показанням у судовому засіданні;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 05.03.2021, відповідно до якого ОСОБА_4 просила провести перевірку за фактом відкритого викрадення її речей і грошових коштів ОСОБА_5 та його товаришем на ім`я ОСОБА_13 ;

-розписка ОСОБА_4 від 09.03.2021 про отримання від ОСОБА_5 матеріальної компенсації в сумі 2000 грн.

Дані докази отримані в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, надають можливість встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження, а тому є належними та допустимими доказами.

Разом з тим, суд не приймає до уваги наступні надані прокурором докази: висновок експерта від 18.03.2021 №СЕ-19/125-21/2144-Д, відповідно до якого сліди рук, вилучені 05.03.2021 в ході огляду місця події, непридатні для ідентифікації особи, що їх залишила оскільки є неналежним доказом, бо не підтверджує обставини, що підлягають доказуванню чи мають значення у кримінальному провадженні; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.03.2021, відповідно до яких свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу, що, завдавши удару в голову його дружині ОСОБА_4 , відкрито викрав її сумку з грошима, і ОСОБА_10 , який перебував поряд з ОСОБА_5 є недопустимими доказами, бо свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні повідомив, що не бачив обличчя нападника на потерпілу та інших осіб у коридорі під час вчинення зазначеного діяння; відеозапис з камер відеоспостереження по АДРЕСА_5 , наданий на запит слідчого від 10.03.2021 є неналежним і недопустимим доказом, оскільки не можливо ідентифікувати джерело походження даного доказу та при його перегляді не можливо ідентифікувати осіб на відеозаписі; протокол огляду диску від 09.03.2021, відповідно до якого оглянуто диск з відеозаписом з камер відеоспостереження по АДРЕСА_5 є неналежним і недопустимим доказом, оскільки не підтверджує обставини, що підлягають доказуванню чи мають значення у кримінальному провадженні, бо зазначено про двох осіб, які рухалися вулицею, без їх ідентифікації, а також 09.03.2021 слідчим оглянуто диск, який отримано 10.03.2021, що не є можливим.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого, потерпілої та свідка, а також належним і допустимим письмовим доказам, суд приходить до наступних висновків.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що прийшов до помешкання потерпілої з метою позичити грошові кошти, а коли потерпіла відчинила вхідні двері своєї квартири, то, спіткнувшись через поріг, випадково вдарив потерпілу, після чого забрав її сумку. Такі показання обвинуваченого щодо необережного застосування насильства стосовно потерпілої суд не приймає до уваги, зважаючи на наступне. Як зазначила у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , на момент відкриття вхідних дверей своєї квартири вона звернула увагу на відсутність світла в загальному коридорі на її поверсі, яке в інший час було увімкнене. У ході огляду місця події в загальному коридорі біля вказаної квартири виявлено частково викручену лампочку, а також сліди рукавичок. Отже ОСОБА_5 здійснив підготовчі дії до вчинення правопорушення, щоб не бути упізнаним потерпілою та викритим. Крім того, під час учинення правопорушення ОСОБА_5 мовчав, що підтвердив під час допиту сам обвинувачений та потерпіла й свідок. Про нанесення удару обвинуваченим потерпілій, а не випадковий контакт через спотикання, свідчать як зазначені підготовчі дії до вчинення правопорушення, так і подальші дії обвинуваченого, який замість того, щоб вибачитись і звернутись з проханням позичити гроші, відкрито викрав сумку потерпілої з особистими речами й утік. Попередня підготовка до вчинення правопорушення свідчать про прибуття до помешкання ОСОБА_4 вже з умислом на відкрите викрадення майна потерпілої; потрапляння ОСОБА_5 до квартири потерпілої відбулося всупереч її волі; тому суд приходить до висновку про поєднання дій обвинуваченого з проникненням у житло. Факт відкритого викрадення майна потерпілої визнає сам обвинувачений, про що зазначив у судовому засіданні та під час слідчого експерименту, а також підтверджено показаннями потерпілої та свідка. Також обвинувачений, згідно його заяви, передав слідчому викрадені у потерпілої речі й документи. Як зазначила потерпіла в судовому засіданні, ОСОБА_5 добровільно відшкодував частину викрадених грошових коштів, про що свідчить розписка потерпілої.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло та з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Відповідно до статті 65 КК України при визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Зокрема, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , є тяжким злочином.

З наданих у судовому засіданні матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий; доставлявся в кабінет медичних оглядів наркологічного диспансерного відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», де встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація неускладнена (алкогольне сп`яніння); за медичною допомогою в диспансерне психіатричне відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» не звертався; за інформацією Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130, 178, 126, 121-6 КУпАП; за місцем проживання скарг на ОСОБА_5 не надходило. Також суд враховує, що обвинувачений має батьків пенсійного віку, однак доказів утримання їх обвинуваченим суду не було надано, а так як обвинувачений не працював, тому й утримувати батьків не міг. При призначенні покарання суд зважає на знищення житла обвинуваченого та його батьків внаслідок ведення бойових дій Російською Федерацією на території м. Чернігова.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданого збитку. В обвинувальному акті зазначено обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого. Разом з тим, суд не може визнати щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки останній хоча й визнав свою вину в учиненні правопорушення, однак надав показання, згідно яких занизив суспільну небезпеку свого діяння, вказуючи на необережний характер своїх дій щодо заподіяння насильства стосовно потерпілої. Такі показання обвинуваченого в суді вказують, що він не засуджує свої дії, а намагається уникнути справедливого покарання, занижуючи суспільну небезпеку свого діяння.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Прокурором в обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 у кримінальному провадження, є рецидив злочинів, з чим не може погодитися суд. Так, статтею 34 КК України визначено, що рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Частиною 4 ст. 67 КК України передбачено, що якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. Відповідно до абз. 2 п. 19 Постанови Пленум Верховного Суду України від 04.06.2010 №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує. Відповідно до п. 1 примітки до ст. 185 КК України повторним у ст.ст. 185, 186 та 189-191 КК України визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу. З огляду на те, що ОСОБА_5 раніше був судимий за ст.ст. 185, 186 КК України, а отже його судимість врахована при кваліфікації його дій за ознакою повторності, тому рецидив злочинів як обтяжуюча покарання обставина не враховується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді, складеної Деснянським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, ризик учинення повторно кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як дуже високий; орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб); на думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати лише виключно в умовах ізоляції з цілодобовим наглядом і контролем.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження; характеру вчиненого злочину; особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів; ніде не працює; не дивлячись на раніше тривале перебування в місцях позбавлення волі, вчинив новий корисливий злочин із застосуванням насильства; тому суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений злочин.

Захисник у судовому засіданні вважав, що є підстави для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України, з чим не може погодитися суд. Так, судом враховано, що вчинено злочин проти власності з застосуванням насильства до потерпілої обвинуваченим, який з 2007 року має судимості за вчинення злочинів проти власності; звільнившись з установи виконання покарання 03.02.2020 умовно-достроково, вже в травні та липні 2020 року обвинувачений учинив адміністративні правопорушенні, що пов`язані зі вживанням алкогольних напоїв, а 05.03.2021 вчинив злочин стосовно ОСОБА_4 ; з часу вчинення даного злочину минуло більше року, однак обвинувачений так і не спромігся повністю відшкодувати заподіяну потерпілій шкоду, заявляючи в суді про такі наміри; а тому навіть при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, суд не вважає, що тим самим істотно знижується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що виключає застосування ст. 69 КК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.02.2022 застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, враховуючи, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів; не мав офіційного місця роботи та постійного джерела доходу; може продовжити протиправну поведінку, зважаючи на вчинення ним нового злочину проти приватної власності; переховувався від суду, у зв`язку з чим оголошувався його розшук.

Відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1307 грн. 60 коп.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 09.02.2022 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1307 грн. 60 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-сліди рукавичок, сліди рук і мікрочастини зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-оптичний диск з відеозаписом, наданий ФОП « ОСОБА_14 » зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-тканеву сумку «OSTIN», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , код платника податків на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення «Чернігівського тролейбусного управління» на ім`я ОСОБА_4 , дисконтну картку «Наша Ряба», пластикову картку «Київстар», дві картки з ломбарду «Гроші на прокат», банківську картку «ПриватБанк», банківську картку «Ощадбанку» залишити в розпорядженні потерпілої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1