Справа № 366/1107/22
Провадження № 1-кп/366/155/22
У Х В А Л А

17 серпня 2022 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000443 від 09 липня 2018 року, які надійшли від Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 153 (в редакції статті згідно Закону № 2295-VI від 01.06.2010 року) та ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
11 серпня 2022 року до Іванківського районного суду від Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження № 0000443 від 09 липня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 153 (в редакції статті згідно Закону № 2295-VI від 01.06.2010 року) та ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання на 17 серпня 2022 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, а наявність ризиків свідчать, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 заявив, що кримінальне провадження може бути призначено до судового розгляду, так як обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження немає. Просив здійснити виклик обвинуваченого, потерпілу, свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді взяття його під варту, оскільки він ніде не переховувався, був весь час вдома, ніяких листів від поліції та прокуратури не отримував, в тому числі письмове повідомлення про підозру.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора зазначив, що його підзахисний ОСОБА_4 жодним чином впливати на свідків не може, з тих причин, що він не знає хто ці люди, та де вони проживають. Крім того, жодного дня від слідчого та прокурора не переховувався; жодного нового кримінального правопорушення не вчинив; доказів того, що оперативний підрозділ здійснював розшук його підзахисного, а саме, відвідував його за місцем проживання, - прокурором не надано, як і не надано прокурором доказів того, що ОСОБА_4 викликали до слідчого повістками. За таких обставин вважає, що його підзахисному повинно бути обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення кримінального провадження до розгляду.

Справа підсудна Іванківському районному суду Київської області.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, або зупинення провадження немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, відтак підстав для його повернення прокурору немає.

Суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою группою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років. Також, ОСОБА_4 підозрюється у задоволенні статевої пристраті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, вчиненного группою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, а тому відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України останні є тяжкими злочином.

Підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання від вартою є обставини вчинення кримінального правопорушення, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, а також об`єкт, на який направлено злочинне посягання (життя та здоров`я громадян).

Крім того, необхідно врахувати тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тим самим негативно впливати на хід судового розгляду.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оцінивши вищевказані обставини в їх сукупності, дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу, саме, у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд вважає, що обрання обвинуваченому вказаного запобіжного заходу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які хоча і зменшилися, але продовжують існувати на даний час, не забезпечить виконання процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків, та що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, він може переховуватись від суду і у такий спосіб перешкоджатиме розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Запропонований прокурором відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, який йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 5 частини 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має прийняти такі рішення, зокрема, доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого орган з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченого у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`ять років позбавлення волі.

Отже, у відношенні ОСОБА_4 має бути складено досудову доповідь.
Керуючись ст.ст. 314 - 316 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Датою закінчення дії ухвали вважати 16 жовтня 2022 року, включно.
Підготовче засідання вважати закінченим.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000443 від 09 липня 2018 року, які надійшли від Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 153 (в редакції статті згідно Закону № 2295-VI від 01.06.2010 року) та ч. 2 ст. 186 КК України, в приміщенні Іванківського районного суду Київської області: смт.Іванків вул.І.Проскури, 14-а Київської області на 12 жовтня 2022 року на 12 год. 30 хв.; у закритому судовому засіданні; складом суду - одноособово.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження: обвинуваченого, свідків та повідомити прокурора.

Доручити Пирятинському районному сектору Центру пробації в Полтавській області (37000, Полтавська область м. Пирятин вул. Зоряна,7, електронна пошта: ), в термін до 01 жовтня 2022 року підготувати досудову доповідь щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 17 серпня 2022 року

Суддя : ОСОБА_1