У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000365 від 27 липня 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
02 серпня 2022 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000365 від 27 липня 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 26.07.2022 року до ВП №1 Ужгородського РУП надійшов рапорт старшого дізнавача ОСОБА_4 про те, що в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , по кримінальному провадженні №0000185 від 11.05.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України було виявлено та вилучено матерчату сумку із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, згорток фольги із порошкоподібною речовиною білого кольору та металеву коробку із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.
Відомості про дану подію внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000365 від 27.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України.
26.07.2022 року старшим дізнавачем СД ВП №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, в ході проведення обшуку в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 11 травня 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі Ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду № 1-кс/308/2596/22 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: матерчату сумку з речовиною рослинного походження зеленого кольору, згорток фольги із наявною всередині порошкоподібною речовиною білого кольору та металеву коробку із наявною всередині подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.
Так, беручи до уваги те, що вилучені речі, на думку сторони обвинувачення, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі можуть бути предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, 27 липня 2022 року дізнавачем, яким здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання речовими доказами.
З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, просить накласти арешт на: матерчату сумку з речовиною рослинного походження зеленого кольору, згорток фольги із наявною всередині порошкоподібною речовиною білого кольору та металеву коробку із наявною всередині подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, із забороною використання та розпоряджання.

Прокурор у судове засідання не прибув, проте подав до суду заяву в якій він просить розгляд клопотання провести за його відсутності.
Власник майна на розгляд клопотання не прибув.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 ЦПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є: арешт майна;
Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. 5 вказаної норми, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються .
Слідчий суддя вважає, що в порушення вимог п.1 ч.2 ст. 171 КПК України, слідчим у клопотанні не визначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту майна саме в даному кримінальному проваджені.
Так у клопотанні вказано на те, що ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто ознакам речового доказу. При цьому необхідно наголосити на тому, шо арешт майна, який здійснюється з метою забезпечення збереження речових доказів, відповідно до стандартів юридичної техніки не «може бути накладений», а «накладається», тобто діє імперативний правовий припис.
Однак, фактично обґрунтування вказаному не наводить, обмежившись загальними мотивами.
Крім того, звертаючись до слідчого судді із клопотанням в рамках кримінального провадження №0000365 про накладення арешту, слідчий зазначає, що дані речі були вилучені, в ході обшуку, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 11 травня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді від 28.06.2022 року, однак в порушення вимог КПК будь яких обґрунтувань на законність обшуку в рамках кримінального провадження №0000365 суду не надано.
При цьому згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Тобто, власник майна, має бути належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, з метою забезпечення дотримання його прав.
Відтак в матеріалах справи відсутні будь які відомості про власника майна.
Таким чином слідчий суддя позбавлений можливості повідомити власника майна про час та дату розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно.
Слідчий суддя вважає, що прокурором в обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене ході обшуку майно, зазначено лише загальне визначення, щодо завдання арешту майна. Так у клопотанні зазначено зміст статей КПК України про арешт майна. Таким чином слідчий суддя вважає, що обґрунтування вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, зведено до формалізму, та полягає виключно у наведенні статей КПК України, які стосуються загальних положень арешту майна.
При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. Проте, прокурор звертаючись до слідчого судді із вказаним клопотанням, в обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, фактично не надано документів, які б підтверджували необхідність вжиття вказаного заходу забезпечення саме в цьому кримінальному проваджені.
При цьому слідчому судді взагалі не наданий жодний документ, який підтверджує що докази отримані у порядку, встановленому КПК України.
Що також унеможливлює встановлення статусу доказів у цьому кримінальному провадженні та суб`єкта звернення до слідчого судді із цим клопотанням.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Виходячи з викладеного та враховуючи вищезазначені виявлені недоліки, які перешкоджають розгляду клопотання по суті, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору, який його погодив, з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000365 від 27 липня 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1