Справа № 274/1495/22 Провадження № 1-кс/0274/422/22
УХВАЛА
06.04.2022 м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
власника майна ОСОБА_3
представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції
Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме:
-предмет зовні схожий на пістолет «Вальтер» з магазином без набоїв;
-шкіряний гаманець з грошовими коштами в сумі 1560 грн.;
-автомобіль марки «Тойота РАВ 4» д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, належні ОСОБА_3 .
Арешт вищевказаного майна накласти у виді позбавлення власника, користувача чи володільця майна права на відчуження, розпорядження та користування майном.
В обгрунтування клопотання слідчий вказав, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 31.03.2022 близько 23:30 год. до Бердичівського РВП надійшло повідомлення про те, що поблизу домоволодіння № 40 по вул. Януша Ташкевича в м. Бердичеві знаходиться підозрілий автомобіль марки «Тойота РАВ 4» д.н.з НОМЕР_1 . В ході перевірки даного повідомлення в салоні автомобіля було помічено предмет, зовнішньо схожий на гранату Ф-1.
В подальшому в період часу з 01 год. 08 хв. по 02 год. 17 хв. 01.04.2022 року було проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Тойота РАВ 4» д.н.з НОМЕР_1 , без згоди власника автомобіля, який знаходився на місці події, а саме ОСОБА_3 .
В ході обшуку було виявлено та вилучено:
- два предмети зовні схожих на корпус гранати Ф-1 з маркуванням 386 106-75Т;
- два предмети зовні схожі на запали до гранати з маркуванням УЗРГМ 168-74 583;
- 17 предметів зовні схожих на набої;
- предмет зовні схожий на пістолет «Вальтер» з магазином без набоїв;
- шкіряний гаманець з грошовими коштами в сумі 1560 грн.;
Також в ході обшуку було вилучено вказаний автомобіль марки «Тойота РАВ 4» д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу.
В подальшому ОСОБА_3 було затримано в порядку ст.208 КПК України.
Таким чином, зазначене майно може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.
Враховуючи, що вищевказане майно, а саме: -два предмети зовні схожих на корпус гранати Ф-1 з маркуванням 386 106-75Т; -два предмети зовні схожі на запали до гранати з маркуванням УЗРГМ 168-74 583; - 17 предметів зовні схожих на набої; -предмет зовні схожий на пістолет «Вальтер» з магазином без набоїв; - шкіряний гаманець з грошовими коштами в сумі 1560 грн.; - автомобіль марки «Тойота РАВ 4» д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, являються речовим доказом, крім того, є підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене третіми особами, що призведе до знищення речових доказів.
Для перевірки вищевказаних обставин необхідним являється проведення ряду слідчих дій, а також проведення повноцінного досудового розслідування під час якого необхідно встановити об`єктивну істину в даному кримінальному провадженні шляхом проведення неупередженого досудового розслідування та зібранні доказів з точки зору їх допустимості, достатності, достовірності і належності.
З цією метою необхідним являється наявність майна, та для запобігання ризикам втрати, знищення, перетворення вказаного майна необхідним являється накладення на нього арешту.
Враховуючи можливість використання, як речових доказів вилученого під час обшуку від 01.04.2022 майна, а саме: -два предмети зовні схожих на корпус гранати Ф-1 з маркуванням 386 106-75Т; - два предмети зовні схожі на запали до гранати з маркуванням УЗРГМ 168-74 583; - 17 предметів зовні схожих на набої; -предмет зовні схожий на пістолет «Вальтер» з магазином без набоїв; -шкіряний гаманець з грошовими коштами в сумі 1560 грн.; - автомобіль марки «Тойота РАВ 4» д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу, та те, що у даному кримінальному провадженні необхідно провести повноцінне досудове розслідування з подальшим зібранням речових доказів та проведенням ряду експертиз.
Відсутність заборони на користування та розпорядження майном на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, враховуючи необхідність проведення ряду слідчих дій.
ІІ. Процедура та позиція учасників справи
Під час розгляду клопотання про арешт майна здійснювалось повне фіксування судового засідання технічними засобами.
В судове засіданні слідчий не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності та подав клопотання, яким уточнив резолютивну частину клопотання, а саме просив не накладати арешт на шкіряний гаманець з грошовими коштами в сумі 1560 грн. та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Тойота РАВ 4» д.н.з НОМЕР_1 , належні ОСОБА_3 .
В решті підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити з урахуванням заявлених уточнень.
Неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання з огляду на приписи ч. 1 ст. 172 КПК України.
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечила проти накладення арешту на пістолет «Вальтер». Що ж до накладення арешту на автомобіль марки «Тойота РАВ 4» д.н.з НОМЕР_1 просить суд передати вказаний траснпортний засіб на відповідальне зберігання його власнику, посилаючись при цьому на те, що ОСОБА_3 за станом свого здоров`я без транспортного засобу не зможе отримувати щоденно належне лікування. Додатково вказала, що зазначений у клопотанні про арешт майна транспортний засіб не має жодного відношення до кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, будь-яких слідчих дій та призначення експертиз щодо транспортного засобу слідчим не здійснюється.
Власник майна ОСОБА_3 підтримав думку свого представника. Додатково пояснив, що перебуває на диспансерному обліку за станом сого здоров`я, потребує постійного прийому медикаментів, транспортний засіб йому необхідний для пересування по місту та відвідування лікаря. Крім того, пояснив, що займається і наданням допомоги на волонтерських засадах, у зв`язку з чим є потреба у постійному користуванні автомобілем.
ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство
Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Частиною 2 статті 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, якими є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
В порядку крайньої невідкладності 01.04.2022 був проведений обшук транспортного засобу марки «Toyota RAV4» д.н.з НОМЕР_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником «Toyota RAV4» д.н.з НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .
У ході проведення обшуку було виявлено та вилучено речові докази, в тому числі, предмет зовні схожий на пістолет «Вальтер» з магазином без набоїв; автомобіль марки «Toyota RAV4» д.н.з НОМЕР_1 .
Постановою про визнання речових доказів та передачу на зберігання від 01.04.2022, вказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Вивчивши обставини, викладені в клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку, що за встановлених обставин клопотання слідчого про арешт майна підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Так, об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 КК України, полягає у носінні, зберіганні, придбанні, передачі чи збуті вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
З матеріалів провадження встановлено, що предмет на вигляд схожий на пістолет «Вальтер» з магазином без набоїв, який було вилучене під час огляду 01.04.2022 відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, проте у поданому клопотанні слідчий не обґрунтував з якою метою необхідно накласти арешт на транспортний засіб «Toyota RAV4» д.н.з НОМЕР_1 , які слідчі дії необхідно провести, не надав суду клопотань про призначення будь-яких експертиз з вказаним транспортним засобом.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що слідчим доведена необхідність накладення арешту у виді позбавлення прав на розпорядження та користування лише на предмет зовні схожий на пістолет «Вальтер» з магазином без набоїв з метою забезпечення його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні, з метою запобігання його можливої передачі, відчуження, або знищення та не доведена необхідність накладення арешту на транспортний засіб «Toyota RAV4» д.н.з НОМЕР_1 .
Вказана форма арешту майна не є надмірно обтяжливою для його власника - є розумною та співмірною обставинам можливого кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.
Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для осіб, яких він стосується, не вбачається.
Спосіб, у який здійснюється забезпечення кримінального провадження, відповідає завданням кримінального провадження, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.
Керуючись ст. ст. 170-173,175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на предмет схожий на пістолет "Вальтер" з магазином без набоїв, який вилучений під час проведення 01.04.2022 невідкладного обшуку автомобіля марки «Тойота РАВ 4» д.н.з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , позбавивши останнього права розпорядження та користування майном.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором, оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 06.04.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1