Справа № 373/487/22
12 травня 2022 року м. Переяслав
Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2
адвоката ОСОБА_3
Перевіривши надані матеріали скарги та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження,
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 електронною поштою 06.05.2022 на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до якого територіальна підсудність судових справ Ірпінського міського суду Київської області змінена на територіальну підсудність Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, подав до суду скаргу, яка передана слідчому судді на розгляд відповідно до ст. 35 КПК України. Дана скарга відповідає вимогам ст. 304 КПК України і підстав для її повернення не вбачається.
Скаргу заявником подано у порядку ч. 4 ст. 615 КПК України. В обґрунтування скарги заявник зазначив, що прокурором було грубо порушено порядок розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою. Застосовуючи процедуру особливого режиму досудового розслідування в умовах воєнного стану, що передбачена ст. 615 КПК України, прокурором не було враховано розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану». Окрім того, слідчим було порушено строки та порядок подання клопотання про продовження строків тримання під вартою, що врегульовано положеннями ч. 4 ст. 184, ст. 199 КПК України. Також заявник зазначив про безпідставність доводів та відсутність доказів наведених у постанові щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просить її задовольнити.
Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Щодо права захисника на оскарження такого рішення керівника органу прокуратури слід зазначити таке.
Частиною четвертою статті 615 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність керівника органу прокуратури, прийняті або вчинені на виконання повноважень, визначених частиною першою цієї статті, розглядаються слідчим суддею того суду, в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеного до нього суду, що може здійснювати правосуддя, або іншого cуду, визначеного в порядку, передбаченому законодавством.
Поняття територіальної юрисдикції виписане в статті 32 КПК України. Відповідно до цієї норми, а також частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність скарги адвоката ОСОБА_3 визначена вірно до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.
Щодо такої умови як «…якого закінчено досудове розслідування…» варто зауважити, що формами закінчення досудового розслідування є: закриття провадження у справі; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
За правилами пункту 18 статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до пункту 5 статті 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У системному взаємозв`язку норм ст. 3, 303 КПК України слідчий суддя здійснює свої повноваження на стадії досудового розслідування. З нормою ч. 4 ст. 615 КПК України після його закінчення, що нівелює принципи верховенства права та законності.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 194 КК України.
Статтею 303 КПК України визначено які рішення, дії чи бездіяльність прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право їх оскарження. У переліку таких рішень прокурора, що викладаються у формі постанови, відсутня постанова про продовження строку тримання під вартою, оскільки відповідно до приписів ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Однак, новелою законодавця стала редакція ст. 615 КПК України, що передбачає право керівника відповідного органу прокуратури у визначених законом випадках виконувати повноваження слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб.
На підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до якого територіальна підсудність судових справ Ірпінського міського суду Київської області змінена на територіальну підсудність Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.
Загально відомим фактом є те, що Ірпінський міський суд Київської області станом на день оскаржуваної заявником постанови своєї роботи не відновив; територіальна підсудність судових справ цього суду була визначена Переяслав-Хмельницькому міськрайонному суду Київської області і цей суд своєї роботи не зупиняв, здійснюючи розгляд судових справ територіальна підсудність яких до 06.03.2022 була визначена Ірпінському міському суду Київської області.
Такої умови як відсутність об`єктивної можливості виконання слідчим суддею Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області повноважень щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-115, 121, 127, 146, 146-1, 147, 152-156-1, 185, 186, 187, 189-191, 201, 255-255-2, 258-258-5, 260-263-1, 294, 348, 349, 365, 377-379, 402-444 Кримінального кодексу України, а у виняткових випадках також у вчиненні інших тяжких чи особливо тяжких злочинів, якщо затримка в обранні запобіжного заходу може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі особи, яка підозрюється у вчиненні такого злочину, не існувало.
За таких обставин, на час ухвалення оскаржуваної постанови керівника Бучанської окружної прокуратури 04.05.2022, були відсутні підстави, що визначені пунктом другим частини першої та частини другої статті 615 КПК України, що надавали б право такому керівнику органу прокуратури ухвалювати постанову про обрання (продовження) строку тримання під вартою підозрюваному.
В порушення вимог ст. 36 КПК України керівник Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 вийшов за межі наданих йому законом прав та ухвалив незаконну (протиправну) постанову про продовження строку тримання під вартою.
Статтею 615 КПК України не визначено право сторони кримінального провадження на оскарження ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду скарги в порядку частини четвертої цієї статті.
Також, ст. 309 КПК України не містить положень щодо права сторони кримінального провадження на оскарження ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду скарги в порядку частини четвертої статті 615 КПК України. Стаття 309 КПК України не зазнала законодавчих змін в зв`язку з прийняттям Законів України № 2111-ІХ від 03.03.2022 та № 2201-ІХ від 14.04.2022, що розцінюється судом як прогалина в праві.
Зважаючи на приписи частини шостої статті 9 КПК України доходжу висновку, що оскільки суть скарги, поданої захисником за ч. 4 ст. 615 КПК України, полягає у скасуванні слідчим суддею рішення керівника органу прокуратури щодо продовження запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, то слід застосувати аналогію закону, що виписана в пунктах 2 та 3 частини першої статті 309 КПК України відповідно до якої ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Щодо вимоги захисника про зобов`язання ДУ «Київський слідчий ізолятор» вчинити дії щодо негайного звільнення з під варти ОСОБА_5 .
Порядок звільнення особи з-під варти в кримінальному провадженні врегулювано нормою ст. 202 КПК України. Негайне припинення дії запобіжних заходів врегулювано ст. 203 КПК України. Скаргу сторони захисту в порядку ст. 206 КПК України до суду подано не було. Отже, підстав для задоволення вимоги захисника про зобов`язання ДУ «Київський слідчий ізолятор» вчинити дії щодо негайного звільнення з-під варти ОСОБА_5 немає, оскільки відсутні підстави, визначені ч. 5 ст. 202 та ст. 203 КПК України.
Таким чином, вимога про зобов`язання ДУ «Київський слідчий ізолятор» вчинити дії щодо негайного звільнення з-під варти ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, згідно ст. 3, 7, 9, 303-307, 309 та 615 КПК України,
Постанову про продовження строку тримання під вартою від 04.05.2022, що винесена керівником Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.
В частині задоволення вимоги про зобов`язання ДУ «Київський слідчий ізолятор» вчинити певні дії, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення відповідно до приписів ст. 309 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлений 16.05.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1