465/1667/19
1-кс/465/6/22
У Х В А Л А
судового засідання

15.07.2022 року Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Франківського РВ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.02.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 10.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-
в с т а н о в и в :
скаржник ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Франківського РВ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.02.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 10.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.
В обґрунтування постанови зазначає, що у провадженні Франківського ВП ГУНП у Львівській області перебувало кримінальне провадження № 0000052 від 10.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. Потерпілій ОСОБА_3 стало відомо 14.03.2019 року що слідчий Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття. Потерпіла вважає, що ця постанова є неправомірною, винесеною слідчим завчасно, без з`ясування усіх обставин у справі. Зокрема: не було допитано потерпілу ОСОБА_3 , а також не проведено з нею слідчого експерименту; не проведено огляду місця події з участю потерпілої; не встановлено та не допитано в якості свідка усіх очевидців хуліганських дій ОСОБА_5 ; незрозуміло чого було допитано ОСОБА_5 в якості свідка; не було проведено одночасного допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; не витребувано відеозаписи з камер відеоспостереження на вулиці, де відбувалась сама подія, тощо. Просить поновити строк подання скарги на постанову від 23.02.2019 року ст. слідчого СВ Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000052 від 10.01.2019 року у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КПК України. Скасувати постанову ст. слідчого СВ Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0000052 від 10.01.2019 року у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КПК України.

Про час і місце судового розгляду скаржник повідомлявся у відповідності до вимог ст. 135 КПК України, шляхом здійснення виклику по телефону, контактний номер якого вказав заявник, про що складено відповідні телефонограми, які підтверджують про достовірну обізнаність скаржника про час і місце судового розгляду, а також шляхом скерування судового виклику на електронну адресу скаржника, яка теж ним зазначена в скарзі. Однак, в деяких випадках скаржник ігнорував телефонні дзвінки, які здійснювалися секретарем судових засідань чи помічником судді для виклику його в судове засідання, тому такий виклик скаржника в судове засідання здійснювався шляхом надіслання повістки про виклик до суду на електронну адресу скаржника. Про вказані дати та час судового розгляду скаржник був повідомлений належним чином, про що свідчать телефонограми,

Представник органу досудового розслідування в судове засідання також не з`явився, про причини неявки не повідомив, однак неявка слідчого чи прокурора в силу вимог ч .3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК Україниу разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та матеріали досудового розслідування, внесенного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 10.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, суд визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги на підставі наявних доказів.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Положенням ч. 2 ст.9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За змістом ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК, зокрема і тих, які є підставою закриття кримінального провадження, покладається на слідчого або прокурора. Таке доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Сторона обвинувачення відповідно до ст.93 КПК здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій і зокрема - отримання відомостей та висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ст.94КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Судовим розглядом встановлено, 10 січня 2019 року слідчим розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000052 від 10.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, тобто за фактом вчинення громадянином ОСОБА_5 хуліганських дій 9 січня 2019 року біля 22 години, які полягали у порушенні громадського порядку, висловлюванні нецензурною лайкою, пошкодженням мені належного мені майна (автомобіля) тощо у присутності інших громадян.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000052 від 10.01.2019 року слідчим здійснено наступне слідчі дії. 10.01.2019 року проведено огляд місця події за участю скаржниці ОСОБА_3 , зокрема належного їй транспортного засобу автомобіля Пежо 2008 НОМЕР_1 . Здійснено допит потерпілої ОСОБА_3 , що стверджується відповідним протоколом допиту. Витребувано та отримано 11.01.2019 року запис камер відео спостереження по вул.Ляйнберга, 5 у м.Львові за період часу з 21:30 по 22:50 год. 09.01.2019 року. Проведено 23.02.2019 року допит свідка ОСОБА_5 .

Слідчим Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 23.02.2019 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000052 від 10.01.2019 року у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КПК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що матеріали провадження та зміст постанови про закриття кримінального провадження спростовують наведені скаржницею підстави для скасування постанови про закриття даного кримінального провадження від 23.02.2019 року.
Згідно п.8 ч.2 ст.40 КПК України, слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст.284 цього Кодексу.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні серед іншого підлягають доказуванню обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Таким чином на підставі наведеного, а також беручи до уваги проведені слідчим процесуальні дії у кримінальному провадженні, слідчим 23.02.2019 р. прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Надані докази і матеріали свідчать про те, що в кримінальному провадженні слідчим перевірено доводи заявника у повному обсязі, зібрані докази, що мають значення для кримінального провадження, з`ясовано та проаналізовано всі обставини, які б свідчили про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення.
Аналізуючи постанову про закриття кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчий вчинив всі необхідні слідчі (розшукові) дії спрямовані на встановлення обставин кримінального провадження.
Суд не може прийняти до уваги незгоду скаржника з позицією слідчого, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджується, тому оцінюючи критично, у сукупності з іншими доказами у справі доводи скаржника про передчасність закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки, доказів того, що слідчим не досліджено фактичних обставин справи скаржником не надано, а судом не встановлено, що доводи скаржника дають підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження та відновлення досудового слідства.
При таких обставинах слідчий суддя вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя дійшов переконання про необхідність поновлення скаржнику строку для оскарження постанови слідчого.
Керуючись статтями 303, 306, 307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
Поновити скаржнику строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Франківського РВ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.02.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 10.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя : ОСОБА_1