ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1438/22 Справа № 330/884/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0001891 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2022 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.06.2022 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції задовольнив клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури, при цьому в судовому засіданні брав участь прокурор ОСОБА_9 , який є прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях ТУ ДБР, та який не був залучений до участі у цій справі.
Зазначає, що вказане клопотання прокурора не було вручено ані обвинуваченому, ані захиснику, окрім того розгляд провадження відбувся без їх участі, а залучення до розгляду захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги є порушенням права обвинуваченого на захист.
Стверджує, що ризики, заявлені прокурором, є недоведеними.
Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2022 року ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.06.2022 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має стійких соціальних зв`язків, одразу після вчинення кримінального правопорушення переховувався, вживав заходів до приховування слідів його вчинення, тому є достатні підстави вважати, що він, з метою ухилення від покарання за вчинений злочин може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Таким чином, судом встановлено, що з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_8 доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває обвинувальний акт № 0001891 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.02.2022 року обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.04.2022 року включно.

Розпорядженням Верховного Суду від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області до Томаківського районного суду Дніпропетровської області.

До Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
З ухвали суду вбачається, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було розглянуто без участі обвинуваченого, при цьому матеріали провадження не містять даних про повідомлення обвинуваченого ОСОБА_8 про дату та час розгляду цього клопотання, та про причини його неявки.
Таким чином, рішення суду ухвалено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, що, відповідно до ст. 412 КПК України, є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими.
Так, колегія суддів вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, при цьому враховується тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, також, відповідно до наявних матеріалів, обвинувачений міцних соціальних зв`язків не має.
Окрім того, слід зазначити, що до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.
Разом з тим, заявлений прокурором ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, є недоведеним, оскільки ОСОБА_8 є особою раніше не судимою.
Однак, оскільки встановлено ризики, що підтверджуються зазначеними обставинами, тому для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що спричинило смерть потерпілого, а тому, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Доводи захисника про те, що в судовому засіданні суду першої інстанції брав участь прокурор ОСОБА_9 , який є прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях ТУ ДБР, та який не був залучений до участі у цій справі є безпідставними, оскільки в матеріалах провадження наявна постанова про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні, відповідно до якої, прокурор ОСОБА_9 входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001891 (а.п.23).
Під час розгляду клопотання в суді першої інстанції приймав участь захисник ОСОБА_10 , а тому порушення права на захист не вбачається.
Перед початком апеляційного перегляду захиснику та обвинуваченому було направлено копію клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 (а.п.28), а тому посилання захисника на те, що клопотання прокурора не було вручено ані обвинуваченому, ані захиснику не заслуговують на увагу.
Враховуючи наведене, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.06.2022 року включно.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2022 року - задовольнити частково.
Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2022 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 червня 2022 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4