Справа № 296/1452/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомира, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28.03.2022 слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначає, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000043 від 26 березня 2022 року за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Зазначає, що 24 лютого 2022 року військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням незаконно вторглись на територію України через державний кордон України в Київській, Житомирській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Харківській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець ЗС України ОСОБА_5 , будучи 24.02.2022 призваним до ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаду стрільця та відрядженим в якості приданих сил до Управління СБ України в Житомирській області для виконання службових обов`язків,

маючи доступ до приміщень та будівель Управління 05.03.2022 о 00 год. 29 хв., перебуваючи в приміщенні Управління на власний мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 12», IMEI41410 здійснив відеозйомку протитанкових ракетних комплексів «NLAW» та використовуючи месенджер «Telegram» надіслав відеозапис контакту « ОСОБА_7 » з номером російського мобільного оператора зв`язку НОМЕР_1 , який перебуває на території РФ.

Крім того, ОСОБА_5 з використанням мобільних телефонів у період з 04 по 25 березня 2022 року здійснив збір з метою передачі відомостей, що становлять службову інформацію у сфері оборони країни, а саме: 04.03.2022 о 14 год. 22 хв. на території Управління здійснив фото транспортних засобів, які використовуються у службовій діяльності Управління; 11.03.2022 о 21 год. 07 хв. у підвальному приміщенні Управління здійснив фото снайперської гвинтівки Драгунова на фоні ящиків з боєприпасами на яких наявні їх ідентифікуючі ознаки, а саме: марка, серія, номер, дата виробництва, тощо з геолокацією м. Житомир; 12.03.2022 о 10 год. 28 хв. у підвальному приміщенні Управління здійснив відеозапис автомата АКС-74 на фоні ящиків з боєприпасами на яких наявні їх ідентифікуючі ознаки, а саме: марка, серія, номер, дата виробництва, тощо з геолокацією «Житомир»; 18.03.2022 у період з 17 год. 21 хв. по 17 год. 29 хв. на вказаній території Управління здійснив 13 відеозаписів АК-74 з геолокацією ІНФОРМАЦІЯ_3 , вул. Фещенка-Чопівського, буд. 11 Г; 20.03.2022 у період з 14 год. 29 хв. по 18 год. 12 хв. на території Управління здійснив 15 відеозаписів автомата АКС-74, спорядження до нього та гвинтівки з геолокацією Житомирський національний агроекологічний університет АДРЕСА_2 ; 25.03.2022 у період з 15 год. 04 хв. по 16 год. 27 хв. здійснив 3 відеозаписи снайперської гвинтівки, один з них з геолокацією - АДРЕСА_2 та інші АДРЕСА_2 .

Отримання країною-агресором РФ інформації про точне знаходження озброєння, його ідентифікуючі ознаки, боєприпасів до нього, інших сил та засобів сприятиме у проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він за вищевикладених обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій вчинив державну зраду, тобто діяння умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України; надав представникам іноземної держави допомогу в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України.

26 березня 2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27 березня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Враховуючи викладені в клопотанні про обрання запобіжного заходу обставини, сторона обвинувачення вважає, що наразі існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, а тому сторона обвинувачення вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду із врахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Також, сторона обвинувачення вважає доведеним ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України щодо можливості знищення речових доказів або інших предметів та документів, які можуть містити відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та не були вилучені органом досудового розслідування і наявні підстави вважати, що вони можуть знаходитися у останнього за адресою проживання або в іншому місці, а саме раніше зібрані ним відомості щодо обороноздатності та державної безпеки України, тощо.

Крім того, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків не допитаних у кримінальному провадженні, з якими спільно проходив військову службу і яким

можуть бути відомі відомості про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, схиляючи їх до відмови від дачі показань або дачі завідомо неправдивих показань щодо його протиправної діяльності, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Поряд з цим існує ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду шляхом виїзду за межі території України, в тому числі на територію РФ, оскільки у останнього наявні зв`язки на території РФ.

Також, орган досудового розслідування вважає, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може продовжувати здійснювати збір відомостей, що становлять службову інформацію у сфері оборони країни з метою їх подальшої передачі державі-агресору, а також підбурювати інших осіб до вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.

Таким чином, вищевказані зібрані у ході досудового розслідування докази та додатково підтверджені ними фактичні дані про обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Вказані обставини також свідчать про те, що зазначеним у клопотанні ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, враховуючи наявність вищевказаних ризиків та неможливість запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків слідчий просить клопотання задовольнити.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що не мав наміру вчиняти злочин, просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та бажає воювати за Україну.

Захисник у судовому засіданні пояснила, що підозрюваний любить фотографувати та надіслав фото сфотографованої наявної зброї з метою переконати знайомих з РФ не воювати, як це робили співаки та артисти. Вважає, що батько зможе забезпечити дотримання підозрюваним запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 26.03.2022 о 19 год. 00 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення затримано ОСОБА_5 ..

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, ОСОБА_5 вручено 27.03.2022 року.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному

провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального

правопорушення та підозрюваний причетний до цієї події і обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, що підтверджується, зокрема, протоколом огляду мобільних телефонів підозрюваного від 27.03.2022, протоколом огляду мережі інтернет від 27.03.2022, іншими матеріалами слідчих (розшукових) дій.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги, що громадянин України ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України; санкція злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

При цьому слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також слідчий суддя враховує доводи прокурора про те, що громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може продовжувати здійснювати збір відомостей, що становлять службову інформацію у сфері оборони країни з метою їх подальшої передачі державі-агресору та надавати іншу допомогу представникам РФ в проведені підривної діяльності проти України, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати та спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також підбурювати інших осіб до вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.

Отже органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Будь-яких інших обставин, які би свідчили про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено, а доводи підозрюваного та захисника щодо позитивної характеристики наразі не переважають над наявністю існуючих на момент розгляду клопотання ризиків.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ураховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а саме обставини вчинення кримінального правопорушення, його суспільно небезпечні наслідки, розмір застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 30 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 26.03.2022 року з 19 год. 00 хв.

Строк дії ухвали до 25.04.2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на УСБУ в Житомирській області та Житомирську спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Центрального регіону.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1