Провадження № 1-кп/161/866/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 серпня 2022 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000038 від 18.03.2022, що надійшов з Волинської обласної прокуратури 28.07.2022, про обвинувачення

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Білорусь, уродженця с.Дрочева, Малоритського району, Брестської області Республіки Білорусь, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працюючого торгівельним спеціалістом АГД фірма «Комерс» м.Брест РБ, одруженого, на утриманні має одну дитину, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.110 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права представники військово-політичного керівництва Російської Федерації (далі рф), діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), заручившись підтримкою політичного та військового керівництва Республіки Білорусь (далі рб) щодо надання території та інфраструктури російським військам задля здійснення акту агресії на півночі України, забезпечення військових рф розвідувальною, медичною і матеріальною підтримкою, спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Відповідно, 24.02.2022, на виконання цього наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну з територій рф та рб через державний кордон України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Харківській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час.

Відповідно до пункту f) статті 3 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 3314 від 14.12.1974, дії рб, яка дозволила, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження рф, використовувалася нею для вчинення акту агресії проти України кваліфікується як акт агресії.

У свою чергу, указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України.

В ході розвитку подій, пов`язаних з військовою агресією, 24.02.2022, приблизно о 07 год. 00 хв., у місті Луцьку Волинської області, невстановленими особами, силами та засобами збройних сил рф, з невідомої на даний час зброї, здійснено обстріл території ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), що спричинило руйнування даного оборонного об`єкта.

У свою чергу, громадянин рб ОСОБА_5 , в силу своїх попередніх знайомств з представниками спеціальних і правоохоронних служб указаної іноземної держави, які у свою чергу сповідують ідеї військово-політичного керівництва рб та рф щодо політичної, ідеологічної нетерпимості та ненависті до української нації та державності, та вчиняють умисні дії, спрямовані на відокремлення від України частини її території та населення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою підтримання і пособництва спеціальним службам рб у вчиненні дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України, за невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставин, добровільно погодився на конфіденційне співробітництво з оперативним співробітником Комітету державної безпеки рб (далі КДБ рб) ОСОБА_8 та співробітником Державного прикордонного комітету рб ОСОБА_9 , з пошуку, збору та передачі спецслужбам іноземної держави інформації, що їх цікавить.

Зокрема, 24.02.2022 ОСОБА_5 , під час перебування на території Волинської області, на виконання поставленого йому спецслужбою завдання, в телефонному режимі здійснив контакт зі співробітником КДБ РБ.

Цього ж дня, під час перебування ОСОБА_5 на території України, до нього з номерів телефонів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 телефонував співробітник КДБ рб ОСОБА_10 та поставив завдання про збір інформації щодо стратегічного і мобілізаційного розгортання військ Збройних сил України на території Волинської області, що характеризують чисельність, дислокацію, озброєння та матеріально-технічне забезпечення військових формувань, відомостей про військовослужбовців ЗСУ, в тому числі учасників АТО/ООС, обладнання захисних інженерних споруд, настроїв серед місцевого населення.

У подальшому, 24.02.2022 в проміжок часу з 10 год. 07 хв. до 13 год. 05 хв. на виконання поставленого завдання іноземної спецслужби ОСОБА_5 , перебуваючи в смт. Шацьк Ковельського району Волинської області, отримавши шляхом власного візуального спостереження відомості щодо переміщення військової техніки колоною батальйонної тактичної групи Збройних сил України в напрямку с. Світязь Ковельського району Волинської області із застосуванням свого мобільного телефону марки «iPhone 7», ІМЕІ НОМЕР_4 із сім карткою мобільного оператора з номером НОМЕР_5 та месенджеру ОСОБА_11 , передав співробітнику КДБ рб ОСОБА_12 вказану інформацію, яка за певних обставин могла бути використана противником для перешкоджання діяльності Збройних Сил України та інших складових сил оборони на виконання завдань з оборони держави та завдати шкоди національним інтересам України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні пособництва в умисних діях з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 110 КК України.

22 липня 2022 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.110 КК України, та не оспорює фактичні обставини справи, окрім того, зобов`язався співпрацювати з правоохоронними органами щодо викриття осіб у вчиненні кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.110 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців без конфіскації майна.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч.1 ст.110 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

При цьому, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема ст.ст.65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Узгоджене сторонами покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити до 18.08.2022, з метою запобігти ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Згідно ст. 100 ч.9, ст. 124 ч.2, 174 ч.4 КПК України суд вирішує долю речових доказів, процесуальних витрат та арештованого майна.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Угоду про визнання винуватості від 22 липня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000038, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 с т.110 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців без конфіскації майна.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 18 серпня 2022 року включно.

На підставі ч.ч.1, 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення, а саме з 18 березня 2022 року по 18 серпня 2022 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.

Із 19 серпня 2022 року вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю відбув призначене цим вироком покарання, у зв`язку із чим підлягає звільненню з-під варти.
Речові докази:

-паспорт громадянина Республіки Білорусь серії НОМЕР_6 на ім`я « ОСОБА_13 » та посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_7 на ім`я « ОСОБА_14 ; мобільний телефон марки «Iphone 7», IMEI: НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора за номером « НОМЕР_5 »; аркуш паперу формату А4 із написами; аркуш паперу в клітинку із записами абонентських номерів операторів мобільного зв`язку; клаптик паперу з блокноту Фонду «Тільки Разом» із записами абонентських номерів операторів мобільного зв`язку; картка-тримач оператора мобільного зв`язку «Київстар» за № НОМЕР_8 »; флешнакопичувач білого кольору марки «Apaсer»; флешнакопичувач чорного кольору, без ідентифікації; флешнакопичувач чорного кольору марки «SP 32 GB»; флешнакопичувач чорного кольору марки «Transcend» ; мобільний телефон марки «Samsung»,ІМЕІ: НОМЕР_9 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_10 та карткою пам`яті формату «MicroSD 128 МВ»; мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_11 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_12 ; системний блок №00192-483-582-506; картка-тримач оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером « НОМЕР_13 »; картка-тримач оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером « НОМЕР_14 »; картка пам`яті формату «MicroSDNOKIA 64 МВ»; картка пам`яті формату «MicroSDKingston 64 МВ»; сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_15 ; сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_16 ; сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_17 ; сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_18 ; сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_19 ; 9 (дев`ять) компакт-дисків; блокнот з логотипом «Верховна Рада України»; швидкозшивач з написом «Укроп» повернути за належністю законному володільцеві ОСОБА_5 ;

-візитна картка із контактними відомостями Старшого офіцера ОПС «Малорита» Брестської прикордонної групи Державного прикордонного комітету РБ ОСОБА_15 ; візитна картка із контактними відомостями Департаменту охорони МВС РБ та рукописним записом на зворотній стороні абонентського номеру в графі «Дільничий інспектор міліції»; клаптик паперу з написом « НОМЕР_20 )536-58-85 Александр»; клаптик паперу із написом « НОМЕР_21 »; картка-тримач оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером « НОМЕР_22 »; картка-тримач оператора мобільного зв`язку «Лайф» із абонентським номером « НОМЕР_23 »; картка-тримач оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером « НОМЕР_5 »; календарик страхової групи «Галичина» із записами абонентських номерів операторів мобільного зв`язку знищити;

-мобільний телефон марки «Xiaomi», ІМЕІ: НОМЕР_24 та НОМЕР_25 з карткою мобільного оператора стільникового зв`язку Kyivstar НОМЕР_26 повернути за належністю законному володільцеві ОСОБА_16 ;

-витяг з довідки про результати опитування з використанням поліграфа ОСОБА_5 від 18.03.2022 на 2 арк.; оптичний диск із відео зверненням ОСОБА_5 залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи (висновок №55/2 від 01.04.2022) у сумі 3 775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 40 копійок; судової комп`ютерно-технічної експертизи (висновок №64/2 від 30.04.2022) у сумі 3020 (три тисячі двадцять) гривень 32 копійки, а всього на загальну суму 6 795 (шість тисяч сімсот дев`яносто п`ять) гривень 72 копійки.

Арешт, накладений 25.03.2022 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області на майно у кримінальному провадженні №0000038 від 18.03.2022 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Головуючий