Справа № 522/4453/22
Провадження по справі № 1-кс/522/2298/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника - адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на протиправні дії та бездіяльність прокурора під час екстрадиційної перевірки -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора під час екстрадиційної перевірки, у якій просить зобов`язати Одеську обласну прокуратуру скласти висновок, щодо екстрадиційної перевірки обставин, що перешкоджають видачі громадянина р. Білорусь ОСОБА_5 до р. Білорусь та направити його з матеріалом екстрадиційної перевірки до Офісу Генерального прокурора для прийняття рішення, передбаченого ст. 590 КПК України.

В судовому засіданні адвокат підтримав вимоги зазначені у скарзі.

Прокурор в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні вимог, які зазначені у скарзі адвоката ОСОБА_3 , посилаючись на їх безпідставність.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні вимог зазначених у скарзі адвоката, виходячи з такого.

Так, ч. 1 ст. 572 КПК України передбачено, що особи, які вважають, що рішеннями, діями або бездіяльністю органів державної влади України, їх посадових чи службових осіб, вчинених у зв`язку з виконанням запиту про міжнародну правову допомогу, завдано шкоди їхнім правам, свободам чи інтересам, мають право оскаржити рішення, дії та бездіяльність до суду.

Окрім іншого, ст. 303 та ст. 308 КПК України, законодавцем передбачено оскарження у суді бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; та оскарження недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Слідчий суддя, беручи до уваги системний аналіз вказаних статтей з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, приходить до висновку, що вимоги скарги: зобов`язати Одеську обласну прокуратуру скласти висновок, щодо екстрадиційної перевірки обставин, що перешкоджають видачі громадянина р. Білорусь ОСОБА_5 до р. Білорусь та направити його з матеріалом екстрадиційної перевірки до Офісу Генерального прокурора для прийняття рішення, передбаченого ст. 590 КПК України, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що нормами кримінального процесуального законодавства передбачено, а саме статтею 587 КПК України, що екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою. Екстрадиційна перевірка здійснюється протягом шістдесяти днів. Цей строк може бути продовжено відповідним центральним органом України.

Главою 44 КПК України визначено, що під час здійснення екстрадиційної перевірки передбачено оскарження рішення про видачу особи, оскарження інших рішень або ж дій під такої перевірки законодавцем не передбачено.
Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395, 572 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора під час екстрадиційної перевірки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
19.04.2022