У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Інвестментс Груп» (EURO INVESTMENTS GROUP),
про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000494 від 17.03.2016, -
В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Інвестментс Груп» (EURO INVESTMENTS GROUP), про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000494 від 17.03.2016.
Клопотання обґрунтовується тим, що 12.07.2016 ТОВ «Євро Інвестментс Груп» (EURO INVESTMENTS GROUP) уклав з ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД» договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого придбав нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ.А), загальною площею 355 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 77 (далі A3C). На дату придбання A3C перебувала тільки в іпотеці ОСОБА_4 за договором іпотеки від 03.06.2016, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 799. В подальшому, після більш як трьох років вільного та відкритого володіння вказаною нерухомістю заявником, 06.09.2019 ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор» звернулося до державного реєстратора КП «Центр правової допомоги та реєстрації» ОСОБА_6 із заявою про поновлення іпотеки та заборони відчуження АЗС за договором іпотеки від 30.01.2014, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 547. Вказаний договір іпотеки забезпечував виконання зобов`язань за кредитним договором від 30.01.2014 № 22/1/14-KL, укладеним між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД», який виступав іпотекодавцем за таким договором іпотеки, про що Позивач не знав, придбаваючи АЗС за Договором купівлі-продажу від 12.07.2016.
06.09.2019 реєстратор ОСОБА_6 прийняв ряд рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відповідно до яких у Державному реєстрі було поновлено іпотеку та заборону відчуження АЗС за Договором іпотеки від 30.01.2014, а також зареєстровано перехід прав іпотекодержателя та обтяжувача до ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор».
Зазначені рішення реєстратора ОСОБА_6 вiд 06.09.2019 були оскаржені до Міністерства юстиції України, наказом якого від 03.12.2019 № 3866/5 такі рішення було скасовано внаслідок прийняття їх з порушенням законодавства у сфері державноi реєстрації. Наказ Міністерства юстиції України чинний і підлягає виконанню.
Надалi, 28.11.2019 на підставі поновленої реєстратором ОСОБА_6 іпотеки за Договором іпотеки від 30.01.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 було проведено державну реєстрацію права власності на АЗС за фiнєвровектор у порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».
Наказом Міністерства юстиції України від 25.02.2020 № 670/5 було скасовано рішення приватного нотаріуса ОСОБА_9 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень iндексний номер 49916998 (яким проведено державну ресстрацію права власності на АЗС за фінсвровсктор у порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку»). Станом на даний час вказаний наказ чинний i пiдлягає виконанню.
Однак, заявник, як добросовісний набувач (покупець) A3C за договором купівлі- продажу від 12.07.2016 не може в повній мірі реалізувати права власника та здійснити реєстрацію наказу Мін`юсту з огляду на ухвалу, яка була прийнята слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва 29.12.2021 у справі № 760/34271/21 (провадження № 1-кс/760/11080/21).
Так, в результаті вжиття на підставі ухвали суду заходів забезпечення кримінального провадження щодо нерухомого майна - АЗС з сервісним комплексом (літ.А), загальною площею 355 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді арешту майна заявник не може зареєструвати своє законне право власності на АЗС, яке набувалося за договором купівлі-продажу.
Згідно з вищезазначеною ухвалою слідчого судді, розглядалося клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про накладення арешту на вказану нерухомість в кримінальному провадженні № 0000494 від 17.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. А саме, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні № 0000494 розпочато за заявою генерального директора ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД» щодо незаконного заволодіння майном (A3C) цього товариства.
Натомість, заявник вважає, що обтяження у вигляді арешту на АЗС накладено безпідставно, необґрунтовано, без врахування усіх обставин.
Накладення арешту було здійснене з метою забезпечення збереження речових доказів, а також запобіганню подальшому протиправному перепродажу об`єкта нерухомості з урахуванням вимог КПК України. При цьому, слідчий суддя наклав арешт без врахування того, що на момент прийняття ухвали, реєстраційні дії щодо визнання права власності на АЗС за ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор» від 28.11.2019 були скасовані наказом Міністерства юстиції України. Тому, вжиття арешту перешкоджає виконанню чинних наказів Міністерства юстиції України. Тобто, при накладенні арешту не було враховано чинності наказів Міністерства юстиції України, які підлягали виконанню з 2020 року.
Однак, накладення арешту порушує права ТОВ «Євро Інвестментс Груп» (EURO INVESTMENTS GROUP), яке обмежене у поновленні свого права власності на підставі чинних наказів Міністерства юстиції України відповідно до законодавства.
Враховуючи наведене, заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 29.12.2021 року у справі у справі № 760/34271/21 (провадження № 1-кс/760/11080/21) в рамках кримінального провадження №0000494 від 17.03.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 метрів квадратних, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотськиий, будинок 77, який на праві власності належить ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор».
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Євро Інвестментс Груп», вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, надав додаткові пояснення та докази та просив скасувати арешт.
Солом`янська окружна прокуратура м. Києва була повідомлена про судове засідання в порядку, передбаченому КПК України, заперечень або пояснень щодо клопотання надано не було, представники в судове засідання не з`явилися. Солом`янське управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві надало суду матеріали кримінального провадження №0000494 від 17.03.2016.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Виходячи з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, у даному випадку до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна мав право звертатися лише власник або володілець майна.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 29.12.2021 у справі № 760/34271/21 (провадження № 1-кс/760/11080/21) задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000494 від 17.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Накладено арешт на нерухоме майно, у кримінальному провадженні №0002754 від 06.10.2021, а саме: нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальна площа 355 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, за адресою: м. Київ пр. Повітрофлотськиий, 77, який на праві власності належить ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЄВРОВЕКТОР».
Ухвала слідчого судді обґрунтовувались тим, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000494 розпочатому 17.03.2016 за заявою генерального директора ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД» щодо незаконного заволодіння майном ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД», а саме нежилим будинком - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 355 кв. м., розташований за адресою: м. Київ пр. Повітрофлотськиий, 77, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Також, при накладенні арешту було враховано, що у органу досудового слідства наявні обґрунтовані підстави вважати, що ТОВ «Євро Інвестментс Груп» став власником АЗС в рамках злочинної домовленості з посадовими особами ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД» (код за ), маючи умисел на ухилення від виконання кредитних зобов`язань за договором від 30.01.2014.
З огляду на обставини ймовірного вчинення кримінального правопорушення, а також визнання АЗС речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва від 23.12.2019 ОСОБА_11 підстави для накладення арешту були визнані достатніми, оскільки незастосування може привести до втрати, знищення, перетворення, відчуження майна.
ТОВ «Євро Інвестментс Груп» обґрунтовувало право на звернення із заявою про скасування арешту на вищевказане майно тим, що за скаргою Товариства 25.02.2020 було прийнято наказ Міністерства юстиції України, яким було скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 28.11.2019 (49916998) відповідно до якого останнім було зареєстровано право власності за ТОВ ««ФК «Фінєвровектор»». Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 2136/7 від 14.09.2022 наказ Міністерства юстиції України від 25.02.2022 р. № 670/5 вирішено вважати чинним.
Тому, дія арешту щодо АЗС порушує права заявника, як власника майна, який не може поновити запис про його право власності на підставі чинного наказу Міністерства юстиції України. Заявник обґрунтовував своє клопотання про скасування арешту також тим, що накладення арешту на АЗС з метою запобігання потенційному перепродажу майна було безпідставним, так як арештований об`єкт нерухомості додатково обтяжено іпотекою з 03.06.2016, що не було досліджено слідчим суддею під час розгляду клопотання про накладення арешту.
Також, ТОВ «Євро Інвестментс Груп» обґрунтовує своє клопотання тим, що з огляду на тривалий хід досудового провадження відпала необхідність подальшого застосування арешту щодо АЗС. Тим більше, ТОВ «Євро Інвестментс Груп» звернулось із позовом щодо господарського суду в рамках якого було накладено арешт ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.04.2022 у справі № 910/3324/21, вжиті заходи забезпечення по якій є чинними (апеляційним судом зупинено дію ухвали про скасування заходів забезпечення позову).
Так, 12.07.2016 між ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та ТОВ «Євро Інвестментс Груп» було укладено договір купівлі-продажу АЗС, про що було внесено відповідні зміни до реєстру. Крім того, станом на дату укладення договору купівлі-продажу від 12.07.2016 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була відсутня будь-яка інформація про зареєстровані обтяження чи речові права третіх осіб щодо АЗС за договором іпотеки від 30.01.2014. Зазначену обставину встановлено рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11.04.2019 року у справі № 760/18297/16-ц.
06.09.2019 державним реєстратором КП «Центр правової допомоги та реєстрації» ОСОБА_6 були прийняті рішення з індексними номерами 48562178 від 06.09.2019, 48566511 від 06.09.2019 р., 48566641 від 06.09.2019 р., відповідно до яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про скасування припинення державної реєстрації іпотеки на підставі іпотечного договору від 30.01.2014. З доданого до клопотання наказу Міністерства юстиції України від 03.12.2019 № 3866/5 вбачається рішення реєстратора від 06.09.2019 були скасовані внаслідок прийняття їх з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації. Відповідний наказ Міністерства юстиції України є чинним.
Отже, з 25.02.2020 Міністерством юстиції України скасовано рішення про реєстрацію права власності на АЗС за ТОВ «ФК «Фінєвровектор», яке також зверталося з клопотанням про скасування арешту в межах того самого кримінального провадження у 2019 році.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Підставами для скасування арешту, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є, зокрема, необґрунтованість накладення арешту, а також те, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба. Тобто, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя погоджується з доводами заявника стосовно його права на звернення із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.12.2021, адже арешт обмежує заявника протягом необґрунтовано тривалого періоду у реалізації його прав на поновлення права власності згідно з наказами Міністерства юстиції України АЗС.
Крім того, при накладенні арешту в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. ст. 173 КПК України, не було надано оцінку розумності і співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження. Ці обставини також вказують на необґрунтованість накладення арешту. Також, щодо АЗС станом на дату накладення арешту було зареєстровано обтяження у вигляді іпотеки.
Встановлено, що жодній службовій особі ТОВ «НВУК Фірма «ЕСКО» ЛТД чи іншим особам не пред`явлено підозри в даному кримінальному провадженні. Нежитлові приміщення використовується для здійснення підприємницької діяльності, а тому підтримується в робочому стані. Немає жодної потреби в їх арешті, оскільки протягом тривалого періоду досудового розслідування немає загрози для знищення приміщень, їх втрати, псування, зникнення, перетворення.
Під час розгляду даного клопотання встановлено, що незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває більше 5 років відомості про причетність до злочину службових осіб ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно нього не здійснюється досудове розслідування, жодній посадовій особі ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД про підозру у вчиненні злочину не повідомлено, не встановлено потерпілого у кримінальному провадженні у розумінні ст. 55 КПК України, тобто фізичної особи, якій внаслідок шахрайського заволодіння вищезазначеним нерухомим майном завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, або юридичної особи, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, не пред`явлено цивільного позову.
При цьому, слідчий суддя враховує, що під час розслідування у кримінальному провадженні №0000494 від 17.03.2016 право власності на об`єкт АЗС переходило декілька разів: 12.07.2016 було зареєстровано право власності ТОВ «Євро Інвестментс Груп» (EURO INVESTMENTS GROUP), а 28.11.2019 право власності ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор». За таких обставин, мета щодо збереження власності у первинного власника, за заявою якого було внесено до ЄРДР вказане кримінальне провадження, не може бути досягнута вжитими заходами забезпечення у вигляді арешту.
Встановлено, що у 17.03.2016 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за №0000494.
01.03.2017 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було накладено арешт на АЗС та заборону розпоряджатися будь-яким особам цим об`єктом нерухомості, право власності на який згідно інформаційної довідки зареєстроване за ТОВ «Євро інвестмент груп», боржником рахується ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД» ().
25.11.2019, більше як через 3 роки після первинного накладення, арешт було скасовано ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва за клопотанням ТОВ «Фінансова компанія «Фінєвровектор» (ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 25.11.2019 у справі № 760/30374/19, провадження: 1-кс/760/15119/19).
29.12.2021, більше як через 2 роки після його скасування, повторний арешт було накладено знову, при цьому підстави для накладення не змінилися у порівнянні із тими, що були зазначені слідством станом на дату первинного накладення в 2017 році. Будь-яких звернень щодо накладення арешту після його скасування протягом 2 років слідство не вчиняло.
Метою накладення арешту було запобігання подальшого перепродажу об`єкта нерухомості - нежилого будинку - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 355 метрів квадратних, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 77. Інших підстав для накладення арешту на майно слідчим суддею не зазначено та органом досудового розслідування не доведено.
Статтею 173 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав для накладення арешту на майно.
При цьому, з аналізу ст. 173 КПК України не передбачено таких підстав для накладення арешту на майно, як запобігання подальшого перепродажу об`єкта нерухомості та забезпечення заявлених у майбутньому цивільних позовів.
Забезпечення цивільного позову регламентовано ст. 171 ЦПК України, згідно якої з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Як встановлено вище, жодній посадовій особі ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД про підозру у вчиненні злочину не повідомлено, не встановлено потерпілого у кримінальному провадженні у розумінні ст. 55 КПК України, тобто фізичної особи, якій внаслідок шахрайського заволодіння вищезазначеним нерухомим майном завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, або юридичної особи, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, не пред`явлено до теперішнього часу цивільного позову.
Слідчий суддя з врахуванням приписів ст. 174 КПК України приходить до висновку, що на даний момент відсутні підстави констатувати необхідність та нагальність подальшої дії арешту АЗС, зважаючи на прийняті накази Міністерства юстиції України, які не враховувалися при накладенні арешту.
Відповідно до частини 1 статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. При цьому обмеження права власності повинно бути розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.
Аналогічні гарантії права власності, передбачені статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1960, якою встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини неодноразово констатував порушення Конвенції, при вилученні речей та документів, які не стосуються справи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98; «East/West Alliance Limited проти України»).
У зв`язку з встановленими обставинами, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2021 року в рамках кримінального провадження №90002754 від 06.10.2021 року, а саме:
- нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальна площа (кв.м.) 355, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 77, який на праві власності належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЄВРОВЕКТОР».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1