КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
26 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
В С ТА Н О В И Л А
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 травня 2022 року частково задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до 28.06.2022 включно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2022 в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов'язання.
В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_7 зазначає, що стороною обвинувачення не було надано жодних доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши оскаржувану ухвалу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.
Мотиви апеляційного суду.
Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не ставив питання про проведення апеляційного розгляду за участю сторін, окрім того, будучи повідомленим про такий розгляд, в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, розгляд клопотання проведено без участі сторін.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний розгляд проводиться в межах поданої апеляційної скарги.
Оскільки в даному провадженні апеляційна скарга подана лише захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , то лише щодо них здійснюється перевірка оскаржуваної ухвали.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.05.2022 обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 28.06.2022, включно.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції враховує тяжкість пред`явленого останнім обвинувачення, наявність ризиків, які послужили підставою для взяття їх під варту і продовжують існувати, зокрема, незаконного впливу на свідків та потерпілих з метою уникнення кримінальної відповідальності.
З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення, яке цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 177, 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Беручи до уваги конкретні обставини справи, ту обставину, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, не перестали існувати. Також судом взято до уваги те, що тримання під вартою є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами, то підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.
Стосовно доводів захисника ОСОБА_7 про застосування до його підзахисних запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України", зазначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Відтак, враховуючи обставини вчинення правопорушення обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які інкримінуються стороною обвинувачення, суспільний інтерес наразі у даному випадку переважає над правилом поваги до особистої свободи обвинувачених.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинувачених.
Підстав для застосування судом до обвинувачених більш м?якого запобіжного заходу, колегія суддів, з огляду на вищевикладені мотиви, також не вбачає.
За таких обставин, оскільки доводи поданої апеляційної скарги в ході їх розгляду в апеляційному порядку свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, ?

П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 травня 2022 року про продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до 28.06.2022, - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
С У Д Д І

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3