Справа № 541/1832/22
Провадження № 1-кс/541/589/2022
У Х В А Л А

18 серпня 2022 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000576 від 17.08.2022,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2022 року старший слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за погодженням з прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене в ході огляду місця події 16.08.2022, грошові кошти в сумі 400 гривень( 2 купюри номіналом по 200 грн. серія/номер ЕЄ0766621 та КН3930627).

В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2022 за №0000576, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 .08.2022 близько 14год 37 хв ОСОБА_3 , перебуваючи по вулиці Чекалових,17 селища Велика Багачка Миргородського району Полтавської області пропонував працівникам СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області неправомірну вигоду в розмірі 400 гривень за не складення протоколу про скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 КпАП.

У ході досудового розслідування 16.08.2022 при проведенні огляду місця події по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 добровільно видав грошові кошти в сумі 400 гривень ( 2 купюри номіналом по 200 грн. серія/номер ЕЄ0766621 та КН3930627), які пропонував працівникам СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області як неправомірну вигоду.

Вилучені кошти визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № №0000576 від 16.08.2022 та зберігаються матеріалах кримінального провадження.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені кошти, оскільки дані речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема проведення експертиз, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися. Слідчий направив заяву де просив задовольнити клопотання та розглянути справу за його відсутності.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000576 від 16.08.2022 за ч. 1ст. 369 КК України.

16.08.2022 старшим слідчим СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 проведено огляд місця події на вулиці Чекалових, поблизу будинку №17 селища Велика Багачка Миргородського району Полтавської області в ході якого ОСОБА_3 добровільно, на підставі письмової заяви видав грошові кошти в сумі 400 гривень, які пропонував поліцейському як неправомірну вигоду.

Постановою старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 16.08.2022 грошові кошти в сумі 400 грн.( 2 купюри номіналом по 200 грн. серія/номер ЕЄ0766621 та КН3930627) визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та визначено місце їх зберігання матеріали кримінального провадження №0000576 від 16.08.2022 за ч. 1ст. 369 КК України

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна;2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи на сукупність наявних доказів, слідчий у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, правомірно звернувся з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які є речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що грошові кошти можуть бути передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Слідчий надав достатні данні: результати зафіксовані в протоколі огляду місця події; протоколі допиту свідка, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна. Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього рухомого майна співмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Вказаний слідчим захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку спів мірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Незастосування арешту грошових коштів може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно даних речей є необхідність у проведенні слідчих дій та експертних досліджень.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи що клопотання подане з дотриманням вимог ч.5 ст. 171 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим, однак підлягає часткову задоволенню, оскільки місце зберігання речових доказів визначено постановою слідчого.

Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 98, 170, 171-173 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000576 від 16.08.2022 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником грошовими коштами в сумі 400 гривень (чотириста) ( 1 купюра номіналом 200 грн. серія/номер ЕЄ0766621, 2 купюра номіналом 200 грн. серія/номер КН 3930627), власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий АДРЕСА_2 , залишивши їх на зберігання в матеріалах кримінального провадження №0000576 від 16.08.2022 відповідно до постанови слідчого від 16.08.2022 до скасування арешту майна в установленому законом порядку.

Копію цієї ухвали для виконання вручити слідчому, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1