ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/698/20
провадження № 1-кп/691/143/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника (адвоката) ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 (участь в судовому засіданні дистанційно з ДУ "Черкаський слідчий ізолятор"), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання прокурора щодо дії запобіжного заходу в кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.185 КК України. Судовий розгляд призначено на 05.07.2022 року.
30 червня 2022 року на адресу суду від прокурора Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ..
В судове засідання потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не прибули, клопотали, попередньо, слухати справу за їх відсутності, щодо запобіжного заходу обвинуваченому покладаються на розсуд суду.
Заслухано думку учасників кримінального провадження про можливість здійснення судового розгляду даного кримінального провадження, за відсутності потерпілих.
Прокурор наполягає на розгляді клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб, що внесене до суду, з огляду на те, що ухвала суду закінчує свою дію 15.07.2022. Інші питання судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 підлягають відкладення.
Обвинувачений ОСОБА_5 , захиснитк ОСОБА_4 не заперечують.
Враховуючи те, що суддя зі складу колегії суддів ОСОБА_8 перебуває у відпустці, розгляд вищевказаного клопотання, щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, розглядається головуючим суддею одноособово, та ухвалено про можливість проведення судового засідання з розгляду клопотання щодо дії запобіжного заходу обвинуваченому, який утримується під вартою, без потерпілих, з відкладення розгляду кримінального провадження по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185 КК України.
05 липня 2022 року в судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 підтримав, вказав, що ризики, які існували при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, а саме, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати, не змінились, інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Обвинувачений, адвокат заперечили щодо клопотання прокурора, підстав для продовження строку тримання під вартою не вбачають, вважають, що є всі підстави до пом`якшення виду запобіжного заходу, на цілодобовий домашній арешт за адресою реєстрації та проживання в с. Мліїв, Черкаського району, Черкаської області.
На обгрунтування своїх доводів обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що категорично не згідний з кваліфікацією діяння за ч.1 ст.115 КК України, обвинувачення у вчиненні вбивства ґрунтується тільки за фактом настання наслідків смерті, за відсутності умисної вини. Неповне з`ясування та поверхневе дослідження матеріалів кримінальної справи, є наслідком неправильного розмежування між злочином та кримінальним проступком, при кваліфікації кримінального правопорушення, що призвело до неправильного застосування кримінального процесуального закону. Також внаслідок виділення стороною обвинувачення фактичних обставин, випливає помилкове формулювання вини та мотивів його вчинення, правової кваліфікації та кваліфікуючих ознак, з цього випливає ступінь тяжкості кримінального правопорушення. Стосовно умислу, навіть якщо він і був, то він виник раптово, внаслідок протиправної дії самого потерпілого. Мета була не умисне вбивство, настання смерті потерпілого, а негайне припинення протиправного посягання. Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке саме по собі повинно відповідати Конвенції, рішення суду у справі "Плесо проти Угорщини", тому позбавлення волі може бути законним з точки зору внутрішнього права, однак бути свавільним виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення, рішення Європейського суду з прав людини у рішенні "А. та інші проти Об`єднаного Королівства". Вирішуючи питання щодо ризиків, Європейський суд з прав людини, відмічає, що ризиком є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності. Суду у разі задоволення клопотання про продовження терміну тримання під вартою, потрібно зазначати у судовому рішенні, про наявність інших ризиків передбачених ст.177 КПК України. Відповідно до рішення "Дайнеко проти України", практика свідчить про порушення права людини на захист, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Підводячи підсумки, зазначає, що матеріали не містять належні і допустимі докази його провини у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.115 КК України, обвинувачення ґрунтуються на факті наслідків що настали, не враховуючи фактичні обставини, а тому відсутні ризики передбачені ст.177 КПК України. Продовження існуючого запобіжного заходу відносно нього вважає не вмотивованим, таким, що не підлягає застосуванню. Просив, у клопотанні прокурора відмовити, як не вмотивованого та не доведеного певним чином. Клопотав, усно, розглянути можливість зміни запобіжного заходу на нічний домашній арешт.
Захисник (адвокат) ОСОБА_4 заперечила, щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення про продовження строків тримання під вартою, саме з тих підстав, що обвинувачений довго перебуває під вартою, злочин вчинений ним безпосередньо на території с. Мліїв, він визнає, що вчинив кримінальне правопорушення, не визнає кваліфікацію, вважає що ці дії були вчинені саме внаслідок дії з боку потерпілого. Особа може виконувати всі права та обов`язки перебуваючи за межами слідчого ізолятора тимчасового тримання. ОСОБА_5 має квартиру на підставі власності, в ній зареєстрований, посередньо характеризується по місцю проживання. Вважає, що тривале перебування обвинуваченого в місцях позбавлення волі, яке не пов`язане із призначенням покарання, вже вичерпало свою дію, особа не має ніяких бажань уникати від покарання, чи взагалі не виконувати своїх обов`язків, чи користуватися цими правами як обвинувачений, навпаки особа веде активний захист. А отже, тримання під вартою занадто суворий на сьогоднішній день запобіжний захід, оскільки майже всі докази які були надані стороною обвинувачення вже дослідженні судом. У зв`язку з цим, у клопотанні прокурора про продовження строків тримання під вартою відмовити, а клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який нічний домашній арешт, підлягає задоволенню.

Суд, врахувавши доводи клопотання, заслухавши думку учасників, вивчивши надані матеріали щодо дії запобіжного заходу, письмове клопотання стороною захисту на зміну запобіжного заходу до суду не надано, приходить до такого висновку.

При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, судом враховані докази, що свідчать про наявність в діях обвинувачого ОСОБА_5 "поза розумним сумнівом" кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.185 КК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим статті 177 КПК України (частина 1 статті 183 КПК України). Допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі "Воляник проти України").

До спливу продовженого строку, суд, зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу і в компетенції суду, згідно частини 1 цієї ж статті, за клопотанням учасників судового провадження обрати, змінити, чи скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого (частина 3 статті 331 КПК України).
Відповідно до частини 3 статті 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Та, бере до уваги, те, що Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Ухвалою суду від 16 травня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185 КК України продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, по 15.07.2022 року з утриманням в Державній установі "Черкаський слідчий ізолятор", який 24.04.2020 року обраний на підставі ухвали слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області, та в подальшому був неодноразово продовжений.

Ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, як доводить прокурор, знайшли своє підтвердження при розгляді клопотання щодо дії запобіжного заходу.

Враховуючи викладене та обставини встановлені в судовому засіданні, при розгляді клопотання щодо дії запобіжного заходу, які не змінилися, беручи до уваги тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, продовження існування ризиків, які існували на момент продовження обвинуваченому запобіжного заходу 16.05.2022, а саме, переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, та процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні в т.ч. особливо тяжкого кримінального правопорушення, наслідком якого стала смерть особи (ч.1 ст.115 КК України), офіційно не працевлаштований, не одружений, що вказує на відсутність місцних соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується негативно, а також те, що судове провадження з об`єктивних причин не може бути завершене до спливу строку тримання під вартою, приймаючи до уваги запровадження в Україні воєнного стану, суд приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконання обвинуваченим процесуальних рішень суду.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Твердження сторони захисту про відсутність підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, відсутність ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд бере до уваги, але вважає їх не підтвердженим в судовому засіданні.
Враховуючи практику Європейського суду та положення частини 1 статті 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваних злочинів; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи обвинуваченого, його зв`язки з суспільством, та те, що ризики, визначені статтею 177 КПК України та наведені прокурором, є дійсними та триваючими, продовжують існувати, що виключає можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на більш м`який, незважаючи на те, що обвинувачений тривалий час, з 24.02.2020 року, утримується під вартою.
Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу (тримання під вартою) суд враховує і ту обставину, що в судовому засіданні 16.06.2022, при дослідженні доказів, сторона захисту повідомила та вважає за необхідне заявити письмове клопотання щодо вилучення предмета, який знаходиться за місцем проживання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), та яким захищався обвинувачений від потерпілого, що має містити докази, які суттєво впливають на кваліфікацію його діяння (на сьогодні таке відсутнє), та при зміні запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за адресою місця проживання обвинуваченого буде порушена цілісність тієї обстновки, яка мала місце на момент вчинення діяння, що ускладнить, в разі задоволення судом клопотання сторони захисту, його виконання, та на можливість доводити в суді обвинуваченим невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України.

Так, кримінальне провадження, за нормами частини 1 статті 22 КПК України, здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим кодексом. За нормами частини 6 статті 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Суд, з урахуванням норми пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України, не вбачає у даному кримінальному провадженні правових підстав для визначення розміру застави.
Керуючись ст. ст. 131, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 372, 376, 392 - 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити, обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою, на 60 діб, по 03.09.2022 року, включно, з утриманням в Державній установі "Черкаський слідчий ізолятор".
В задоволенні клопотання, усного, про зміну запобіжного заходу на більш мякий, відмовити.
Обвинуваченого ОСОБА_5 під розпис ознайомити з ухвалою суду.

Направити копію ухвали до Державної установи "Черкаський слідчий ізолятор" (вул. Благовісна, 234, м. Черкаси), до виконання.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вручити копію ухвали прокурору, захиснику.

Повідомити родичів обвинуваченого ОСОБА_5 (брата ОСОБА_9 ), про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1