справа № 462/4100/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження справу про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судженого, покарання повністю не відбув,

за ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05 серпня 2020 року обвинуваченого ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.263 КК України та призначено покарання у виді штрафу 17000,00 гривень та ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05 травня 2022 року замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт. 20 червня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 з`явився за викликом до Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, де належним чином був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та того ж дня йому винесено письмове попередження про наслідки за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт на підставі ст.389 ч.2 КК України, та цього ж дня отримав направлення щодо необхідності прибути 22 червня 2022 року для відбування покарання в ЛКП «Левандівка».

Згідно наказу №79-л від 20 червня 2022 року обвинуваченого ОСОБА_3 прийнято для виконання покарання у вигляді 240 годин громадських робіт в ЛКП «Левандівка», та складено графік відбування громадських робіт по чотири години на день, з яким він того ж дня був ознайомлений під розпис. Після чого, приступив до виконання громадських робіт та відпрацював встановлені години з 22 червня 2022 року по 30 червня 2022 року. Однак маючи умисел на ухилення від відбування решти 212 громадських робіт обвинувачений ОСОБА_3 , без поважних причин не з`явився у період часу з 01 липня 2022 року по 26 липня 2022 року в ЛКП «Левандівка» для відбування вказаного покарання.

26 липня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 з`явився за викликом до Залізничного РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, де в нього було відібране письмове пояснення та винесено письмове попередження про наслідки за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт на підставі ч.2 ст.389 КК України. Однак, в період часу з 01 липня 2022 року по теперішній час обвинувачений ОСОБА_3 без поважних на те причини не з`явився ЛКП «Левандівка» та не відпрацював громадських робіт, чим умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про визнання винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, а тому суд згідно ч. 2 ст. 181 КПК України вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

На підставі повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_3 та враховуючи те, що обставини встановлені органом досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає повністю доведеними факт скоєння кримінального проступку та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він будучи засудженим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, раніше притягався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час відбування покрання з випробувальним терміном відповідно до ст. 75 КК України, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, а також зізнався у вчиненому злочині, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які обтяжують покарання відсутні, а тому покарання обвинуваченому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді обмеження волі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Так як обвинувачений ОСОБА_3 , засуджений 05 серпня 2020 року Шевченківським районним судом м. Львова до штрафу у розмірі 17000,00 грн., 05 травня 2022 року Шевченківським районним судом м.Львова винесено ухвалу про заміну несплаченої суми штрафу на 240 годин громадських робіт, покарання повністю не відбув, а також засуджений 27 вересня 2021 року Шевченківським районним судом м. Львова до 1 року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, суд вважає, що невідбуте покарання за попередніми вироком слід приєднати. Принцип обрання остаточного покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, слід обрати часткове приєднання.

Також, суд вважає, що на підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 при складанні покарань за сукупністю злочинів слід перевести менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 17, 318, 322, 331, 369-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та обрати покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі.

Згідно ч. 4 ч. 1 ст. 72 КК України 240 /двісті сорок/ годин громадських робіт перевести в 30 /тридцять/ днів обмеження волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, ОСОБА_3 частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 05 серпня 2020 року та вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 27 вересня 2021 року, остаточно, за сукупністю вироків, обрати йому покарання 1 /один/ рік 1 /один/ місяць обмеження волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1