Справа № 638/1751/22
Провадження № 1-в/638/192/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2022 року м. Харків

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_3 , 1980 року народження, з середньою освітою, громадянина України, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-19.12.2002 року за ч. 2 ст. 206 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 2 роки;
- 01.03.2004 року за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 29.03.2011 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 3 роки;
- 30.03.2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 14.04.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 3 роки;
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -
в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з вищевказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання засуджений зазначає, що на момент відбуття ним 2/3 строку, адміністрація ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відмовила у зверненні до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Станом на 07.05.2021 року він відбув 2/3 частини строку, тому підпадає під дію статті 81 КК України про умовно-дострокове звільнення. Перебуває в колонії з 08.08.2019 року, за цей час в нього взагалі відсутні стягнення та порушення, він працевлаштований на виробництві та має три заохочення за сумлінну працю, щомісячно відповідально виплачує призначені судові витрати, приймає участь у культурно-масових заходах та суспільному житті колонії. До кінця строку йому залишилось відбувати покарання 8 місяців, він повністю визнає свою вину, щиро розкаявся, та в разі звільнення його від відбування покарання має твердий намір чесно працювати, піклуватися про свою сім`ю та більше не вчиняти правопорушення, також, він має постійне місце проживання та прописку. В зв`язку з чим просить суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, якою заперечував проти задоволення клопотання про умовнодострокове звільнення засудженого з-за відсутності для цього підстав, просив розглянути справу за його відсутності та без аудіо та відеофіксації.

Засуджений ОСОБА_3 своєю заявою від 14.02.2022 року, надісланою на адресу суду адміністрацією ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» просив суд проводити судове засідання з розгляду його клопотання в режимі відеоконференції із застосуванням відео та аудіофіксації.

В подальшому, в заяві від 28.07.2022 року, яку надіслано на адресу суду адміністрацією ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», засуджений ОСОБА_3 просив суд проводити судове засідання з розгляду його клопотання без його участі, та без застосування засобів відео та аудіофіксації.

В заяві від 09.08.2022 року, яку надіслано на адресу суду адміністрацією ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», засудженим ОСОБА_3 зазначено, що розгляд його клопотання про умовно-дострокове звільнення просить проводити без захисника, послуги захисника йому не потрібні.

З довідки виконуючого обов`язки начальника ВКВСР ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_5 від 10.08.2022 року, надісланої на адресу суду 16.08.2022 року, вбачається, що станом на 10 серпня 2022 року в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» немає можливості проведення судових засідань в режимі відеоконференції з технічних причин та немає можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Статтею 336 КПК України передбачено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:
1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;
2) необхідності забезпечення безпеки осіб;
3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;
4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;
5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.
Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.
Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною четвертою цієї статті. Копія ухвали може бути надіслана електронною поштою, факсимільним або іншим засобом зв`язку. Суд, що отримав доручення, за погодженням з судом, що надав доручення, зобов`язаний у визначений в ухвалі строк організувати виконання зазначеного доручення.
Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи.
Враховуючи, відсутність в установі виконання покарань ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції, судовий розгляд даної заяви в режимі відеоконференції не проводився.
Суд, дослідивши матеріали справи, клопотання, вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно характеристики, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.06.2018 року. Під час тримання в Державній установі «Харківська УВП», вимоги режиму тримання не порушував, заохочень не мав.
З 08.08.2019 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)».
За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, адміністрацією установи заохочувався. По відношенню до представників адміністрації ввічливий, але виконує їх законні вимоги лише під контролем.
Норм санітарії та особистої гігієни не завжди дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, намагається підтримувати охайний зовнішній вигляд.
Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Дотримується правил техніки безпеки та пожежної безпеки під контролем.
Відповідно до ст. 110,113 Кримінально-виконавчого кодексу України не підтримує соціально-корисні зв`язки.
Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня читає художню літературу.
Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених відділення, на профілактичному обліку не перебуває.
За весь період відбування покарання характеризується посередньо.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пункт 2 ч. 3 ст. 81 КК України передбачає умовно-дострокове звільнення від відбування покарання після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також в разі, якщо особа раніше відбувала покарання в виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Заходи заохочення, які застосовуються до засудженого є важливою умовою закріплення позитивних змін в особистості засуджених.
Під сумлінною поведінкою необхідно розуміти свідоме і безперечне дотримання засудженим режиму відбуття покарання та обов`язків, встановлених діючими нормативно-правовими актами з цих питань, виконання законних вимог адміністрації. Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених.
Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.
Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи, бережне ставлення до обладнання та інструментів, суворе додержання правил техніки безпеки, тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків, заподіяних злочином.
Оскільки закон, як один із критеріїв оцінки виправлення вказує сумлінне ставлення до праці, то у характеристиках на засуджених в обов`язковому порядку повинні відображатися причини, з яких засуджений не працює в Установі або не отримує заробіток (особисте небажання, чи об`єктивна відсутність можливості працевлаштування).
Відповідно до ст. 130 КВК України заходи заохочення застосовуються до засуджених за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні питань застосування до засуджених заохочуваних норм, передбачених ст. 81 КК України, висновок адміністрації установи про той чи інший ступінь виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку та ставлення до праці за весь період відбуття покарання в Установі виконання покарань, а не за час, який безпосередньо передує розгляду цих питань.
Аналогічні вимоги щодо розгляду подань про умовно-дострокове звільнення зазначені і у п.п. 13 та 17 постанові Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини більш м`яким».
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
З наданої адміністрацією установи характеристики на засудженого та доданих документів. вбачається, що останній за весь період відбування покарання загалом характеризується посередньо, стягнень немає, має одне заохочення 24.07.2020 р. у вигляді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, до праці ставиться посередньо, не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу, за січень 2022 року норма виробітку становить лише 18,4 %, станом на 14 лютого 2022 року в установі знаходиться на виконанні постанова Близнюківського, Лозівського районного відділу ДВС м. Харкова ВП №62742499 від 03.09.2020 р. на загальну суму боргу 4407,10 грн., за якою проведено стягнення в розмірі 1298,00 грн., загальна сума боргу станом на 14.02.2022 р. становить 3108,30 грн.
З врахуванням викладеного, підстав, які б дозволили застосування положень ст. 81 КК України у відношенні ОСОБА_3 , судом під час розгляду справи не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , 1980 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1