cправа №474/483/15
Провадження №1-кс/474/197/22
УХВАЛА
Іменем України
19.10.22 року смт. Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в кримінальному провадженні - заступника начальника СВ ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 15.06.2022р. про закриття кримінального провадження №0000035 від 10.12.2015р. за ст. ст. 191 ч.1, 364 ч.1 КК України, поданої в порядку ст. 303 КПК України, -
встановив:
14.10.2022 р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СВ ВП №2 Первомайського РВП ОСОБА_4 від 15.06.2022р. про закриття кримінального провадження №0000035 від 10.12.2015р. за ст. ст. 191 ч.1, 364 ч.1 КК України, за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами ВВ КПК «Каро» та СТОВ «Гуляницьке» при розпаюванні КСП ім. Леніна, та за фактом привласнення посадовими особами ПП ВКП «Каро» в період часу з 1999 р. по 2013 р., демонтажу техніки, ВРХ, що належали КСП ім. Леніна, демонтажу башні Рожковського та розукомплектування МТФ в АДРЕСА_1 .
В свої скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову, як незаконн. Зокрема вказував на те, що досудове розслідування було проведено виключно в інтересах невідомих осіб, сама ж постанова обґрунтована висновками які знаходяться в суттєвих протиріччях з матеріалами справи. Так, слідчим при складанні нової постанови про закриття провадження повністю переписано зміст раніше скасованої слідчим суддею постанови, не виконано нею вказівок процесуального прокурора та ГСУ. Оскаржувана постанова не мотивована, та в ній не надано належну правову оцінку щодо відсутності складу кримінального право рушення.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити.
Слідча ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, що згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.
Матеріали клопотання містять:
- постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 04.03.2015р. з присвоєнням їм єдиного номеру кримінального провадження №0000035, - за ст. 364 ч.1 КК України, за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами ВВ КПК «Каро» та СТОВ «Гуляницьке» при розпаюванні КСП ім. Леніна, а також за ст. 191 ч.1 цього ж кодексу за фактом привласнення посадовими особами ПП ВКП «Каро» в період часу з 1999 р. по 2013 р., та демонтажу техніки, ВРХ, що належали КСП ім. Леніна, демонтажу башні Рожковського та розукомплектування МТФ в с. Тарасівка Врадіївського району.
- витяг з протоколу №4 загальних зборів членів КСП ім. Леніна від 22.12.1999р. за результатами розгляду питання про реорганізацію КСП ім. Леніна, на якому присутні 408 чоловік, та якими було прийнято рішення про проведення реорганізації КСП ім. Леніна шляхом перетворення в СГВК «Надія».;
- витяг з протоколу загальних зборів КСП ім. Леніна Врадіївського району від 23.12.1999 року в якому члени КСП вирішили реформувати КСП , розпаювати його майно, видати всім членам КСП майнові сертифікати, розділити майно, створити власні господарські структури (товариства, ФГ, тощо), з дорученням проведення такого комісії.
- доручення від 04.12.2000 року яким ряд осіб, в тому числі і скаржник ОСОБА_3 , уповноважили даним дорученням гр.. ОСОБА_5 директора ВКП «Каро» смт,Врадіївка бути їх представником при розподілі майна від їх імені, представляти їх інтереси щодо земельного та майнового паїв в різних організаціях, тощо.
- відповідь на заяву ОСОБА_3 від контрольно-ревізійного відділу у Врадіївському районі щодо передвіки питання додержання чинного законодавства при реформуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами перевірки якої останнім було встановлено, що в порушення вимог ст. 10 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року відповідальними особами під час проведення інвентаризації не було враховано все наявне майно (запасні частини в складі авто гаражу), в результаті чого вартість запасних частин не була врахована в майновому фонді. По фактам виявлення відсутності майна в акті інвентаризації робилася відмітка про його списання, а не про нестачу, при цьому питання про стягнення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення з матеріально-відповідальних осіб не вирішувалося. На засіданні комісії з реорганізації від 23.12.2000 року (протокол №15) було затверджено майно КСП ім. Леніна на суму 1902261, однак відповідно до матеріалів наданих на перевірку, майно на зазначену вище суму було розпайовано на майнові паї членам за виключенням 4683 грн. резервного фонду та 33130 грн. погашення боргів. Комісією не було затверджено акт розрахунку пайового фонду з відповідними додатками, відсутній перелік об`єктів соціальної сфери, перелік майна під забезпечення боргів та яке не підлягає паюванню, та як наслідок не складено план розподілу структури пайового фонду. Не було враховано і кредиторську заборгованість на суму 198822 грн. Встановлено і заниження майнового фонду на суму 162331 грн. та факти незаконного заволодіння майном ксп ім. Леніна;
- договір оренди майна від 23.03.2001р. яким ОСОБА_5 передає ПП ВКП «Каро» майно на суму 330 тис. грн..
- відповідь Миколаївської обласної державної адміністрації в якій в.о. заступника голови послався на обставини уповноваження 121 співвласником майна у грудні 2000 року гр.. ОСОБА_6 , К отримати майно пайового фонду вартістю 330 тис грн.. в СГВК «Надія», та що майно отримано без врахування структури пайового фонду КСП ім. Леніна та оформлення відповідних документів, передбачених постановою КМУ №177 від 28.02.2001р., а також що в подальшому вказане майно передане ОСОБА_5 до ВКП «Каро», яке зобов`язалося сплачувати орендну плату, однак договори оренди так і не уклало. Послався у відповіді що доказів виділення майна власникам майнового паю, факту використання майнового паю підприємством, підтвердження права громадян на майновий пай дійсно не існує, тому що вони не складалися.
- відомості з ІНФОРМАЦІЯ_2 про відсутність відомостей по розпаювання майна КСП ім. Леніна в документах колгоспу;
- лист ПП ВКП «Каро» про неможливість виконання запиту слідчого щодо надання документів про отримання майна від власників майнових паїв ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші;
- лист Врадіївської РДА про знаходження документів по розпаювання майна КСП ім. Леніна у голів ліквідаційних комісій.
- протокол №1 від 29.12.2009 року загальних зборів співвласників, майном яких користується ПП ВКП «Каро» яким вирішено обрати головою зборів ОСОБА_3 , створити комісію з організації вирішення майнових питань в складі 6 осіб та затвердити положення про комісію, обрати членами комісії ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та доручити їм провести інвентаризацію майна співвласників, яким користується ПП ВКП «Каро», визначити інвентаризаційні різниці підгодовувати пропозиції щодо розбіжностей.
- довідку про результати перевірки додержання законодавства при реформуванні КСП ім. Леніна, якою було встановлено що КСП ім. Леніна реорганізовано було в СГВК «Надія», та вирішено в зв`язку з виявленими численними порушеннями законодавства провести перевірку дій посадових осіб СГВК «Надія», ліквідаційної комісії та керівників новостворених на базі СГВК «Надія» сільгосппідприємств.
- протоколи комісії по розпаюванні майна, яке було виявлено перевіркою про дотримання законодавства про реформування КСП ім. Леніна, від 05.04.2005р. та від 08.04.2005 р.;
- накладні ФГ «Ташир» №25, 26, накладна №1 від 03.04.2003р., №2,3 від 03.03.2000р., накладні ФГ «Д-Аллель» в кількості 9 шт.;
- акти приймання передачі основних засобів, пайового майна бувших членів КСП ім. Леніна, а також обстеження та оцінки майна СГВК «Надія», датовані 2001 та 2005,рр.;
- доручення співвласників майна про уповноваження третьої особи на передачу майнових паїв згідно актів приймання-передачі;
- протоколи узгодження щодо зберігання майна під кредиторську заборгованість СГВК «Надія»;
- свідоцтво про право власності на майновий пай ОСОБА_12 на склад площею 587,05кв.м. на Ѕ частки;
- протокол №15 засідання комісії з реорганізації КСП від 23.12.2000р. з додатками;
- акти інвентаризаційних описів товарно-матеріальних цінностей КСП ім, Леніна на а.с. 103-108 т.2;
- пояснення осіб - членів КСП ім.Леніна, СГВК «Надія», та інших підприємств і господарств, які вийшли з них, з обставин щодо реформування цих структур, складання інвентаризаційних описів, відповідальних за це осіб, а також щодо передачі ними майнового паю в оренду, тощо, та пояснення представників новоутворених юридичних осіб в результаті реорганізації КСП ім. Леніна;
- договори купівлі-продажу майна укладеного з покупцем ПП ВКП «Каро» з актами приймання-передачі та видатковими касовими ордерами до них, а також договори купівлі-продажу майнового паю з цим же покупцем;
- постанови про відмову в порушення кримінальних справ, скасування постанов про порушення кримінальних справ та ухвали суду за результатами розгляду скарг ОСОБА_3 ;
- документи по майновим паям КСП ім. Леніна;
- копія книги реєстрації майнових сертифікатів та інші документи;
- вказівки прокурора від 31.01.2015р., 06.02.2015р., 15.01.2016р., 31.03.2016р. в т. ч. щодо витребування документів по реорганізації КСП ім. Леніна, по розпаюванню майна цього господарства, щодо отримання ПП ВКП «Каро» документів на отримання майна від власників майнових паїв КСП ім. Леніна, допиту власників майнових паїв, щодо передачі ними майна ПП ВКП «Каро» та СТОВ «Гуляницьке», встановлення переліку отриманого ними майна та його місцезнаходження, допиту ОСОБА_3 як члена інвентаризаційної комісії щодо обставин інвентаризації майна КСП ім. Леніна в 1999 році, щодо факту неотримання колишніми співвласниками цього господарства майнових паїв від ПП ВКП «Каро», щодо акту проведення зборів співвласників, майном яких користується ПП ВКП «Каро» розпочатих у грудні 2009 року, та наслідків роботи комісії, допиту в якості свідків членів правління КСП ім. Леніна, ;
- вказівки ГСУ МВС від 08.05.2015р., в т.ч. щодо звернення до суду з приводу проведення документальної ревізії;
- постанову про закриття кримінального провадження від 23.09.2021 року та ухвалу слідчого судді від 12.01.2022 року про скасування вказаної постанови слідчого.
- постанову слідчої ОСОБА_4 від 15.06.2022 року про закриття вказаного кримінального провадження, в якій вона послалася на зміст даних, що були внесені до ЄРДР за ст. ст. 364, 191 КК України, об`єднання кримінальних проваджень, частину документів наявних в матеріалах кримінального провадження (рішення про реорганізацію КСП «Леніна» в СГВК «Надія», установчий договір та статут новоствореного господарства, рішення звітних зборів КСП ім. Леніна, положення про паювання і виділення майна при реорганізації КСП, протокол про затвердження майна КСП ім.Леніна, матеріали про розпаювання цього майна членам колгоспу, рішення про реоргіназціції СГВК «Надія» на інші самостійні підприємства), а також на перевірку актів інвентаризації майна із даними майна що було враховано у майновому фонді, якою було встановлено заниження майнового фонду на суму 162331 грн.. В цій же постанові слідча зазначила, що під час здійснення фактичної передачі майна новим власникам допускалися порушення в частині документального його оформлення, - накладні, що виписувалися не підписані відповідальними особами, та деякі акти не підписані головним бухгалтером. Також в описовій частині постанови слідча послалася на те, що ОСОБА_5 отримав від співвласників майна довіреності на право бути їх представником при розподілі землі та майна, ставити підписи на документах, та що 11.09.06 р прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом незаконного заволодіння останнім майном підприємства, яка наразі не скасована. Зазначила слідча і про те, що за зверненням ОСОБА_3 про підроблення відомостей ПП ВКП «Каро» про виплату орендної плати за використання майнових паїв 2005-2006рр., бездіяльність службових соіб Врадіївської РДА, підстав користування ПП ВКП «Каро» земельними паями мешканців Гуляницької сільради, тощо було відмовлено в порушенні кримінальної справи - 09.10.2008р., 28.02.2009р., 29.05.2009р., та їх перегляд в судах першої, апеляційної інстанції, результати пререгляду. Містить постанова і посилання на акт приймання передачі між ОСОБА_5 та ПП ВКП «Каро», укладені договори купівлі продажу, видаткові касові ордери, без визначення їх ідентифікуючих ознак, кожного окремо. То ж виклавши описову частину постанови про закриття провадження у такій редакції слідча зробила висновки, що на підставі зазначеного досудовим розслідування по вищевказаному факту встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, та що його слід закрити.
Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
Згідно приписів ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Статтею 91 КПК України, встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Частинами 1 та 2 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади відомостей, висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З огляду на наведені вище положення КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, крім іншого, повинна містити:
- встановлені слідчим фактичні обставини події, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні;
- докази, які підтверджують ці фактичні обставини події;
- мотиви, з яких слідчий не приймає до уваги інші докази, які не узгоджуються з прийнятими ним або суперечать їм, і у той же час спростовують фактичні обставини події, які слідчий вважає встановленими;
- обґрунтування висновку про відсутність у події, встановленої слідчим, складу будь-якого кримінального правопорушення, як передбаченого нормою КК України, за якою діянню надано попередню кваліфікацію при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так і кримінального правопорушення, на можливість наявності якого вказують фактичні обставини встановленої події. Зокрема відсутність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту чи суб`єктивної сторони вказаних кримінальних правопорушень.
За змістом ч. 1 ст.191 КК України встановлена відповідальність тільки за умисне привласнення, розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, при наявності в діяннях особи тільки прямого умислу з обов`язковим встановленням корисливого мотиву.
Суд роз`яснив, що розтрата передбачає умисне незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. В результаті розтрати винний умисно поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб тощо.
Обов`язковою суб`єктивною ознакою розтрати майна є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, намір збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.
При цьому форма вини і мотив вчинення злочину є елементами складу злочину, які обов`язково підлягають доказуванню.

Що стосується кримінального правопорушення за ч.1 ст. 364 цього ж кодексу, то об`єктивна сторона зловживання владою або службовим становищем характеризується сукупністю трьох обов`язкових ознак: діяння у вигляді використання службовою особою влади чи службового становище всупереч інтересам служби; наслідків у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадянським інтересам, або інтересам юридичних осіб; причинного зв`язку між діяннями та наслідками.

Зловживання владою визначається вчинення службовою особою, яка постійно або тимчасово здійснює функції представника влади, умисного всупереч діючого законодавства діяння, використання своїх повноважень, яким вона наділена на підставі законів та інших нормативно-правових актів, всупереч інтересам служби.

Під використанням влади чи службового становища всупереч інтересам служби розуміють вчинення службовою особою таких порушень своїх службових обов`язків, які заподіюють істотну шкоду інтересам окремим громадян, державним, громадським інтересам або інтересам юридичних осіб. Поняття «інтереси служби» безпосередньо пов`язано з обсягом обов`язків службової особи. При цьому ураховується та, яким саме законним інтересам заподіяна шкода і яку з цих інтересів отримала вигоду службова особа.

При вирішенні питання, чи є діяння службової особи такими, що вчинені всупереч інтересам служби, також враховується пріоритетність інтересів, а також те, що в окремих випадках законодавець визначає пріоритетність певних інтересів шляхом встановлення їх кримінально-правового чи адміністративно-правового захисту, передбачаючи за посягання на них кримінальну або адміністративну відповідальність.

З суб`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 364 КК України, характеризується виною у формі умислу. Умисел щодо використання влади або службового становища всупереч інтересам служби прямий, а щодо наслідків відносно шкоди охорюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб вина може бути як у формі умислу, так і у формі необережності. Під корисливим мотивом розуміють прагнення особи отримати для себе або для інших осіб матеріальну вигоду, розуміючи при цьому наслідки своїх дій.
Злочин за вказаною статтею є злочином із матеріальним складом і передбачає наявність документально підтверджених збитків. Закінченим цей злочин визнається, якщо діяння винного спричинило істотну шкоду.
Таким чином, тільки в сукупності вище перелічених ознак, які є підставою для вчинення та наявності складу злочину є підставою для пред`явлення особи обвинувачення у вчинення злочину передбаченого ст. 364 КК України.
Однак оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження, не відповідає вищевказаним вимогам КПК та ст. 110 цього кодексу, оскільки не містить обґрунтування висновку про відсутність у події, встановленої слідчим, складу будь-якого кримінального правопорушення, як передбаченого нормою КК України, за якою діянню надано попередню кваліфікацію при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( в тому числі щодо обставин які є обов`язковими для встановлення наявності (відсутності) складу злочинів за вказаними статтями об`єкт, об`єктивна сторона суб`єкт, суб`єктивна сторона (форма вини, мета, мотив), наявність (відсутність) шкоди, причининий з`язок). Не містить вона і мотиви, з яких слідча прийняла до уваги одні докази та не прийняла до уваги інші, які не узгоджуються з прийнятими нею або суперечать їм. Та сама ж постанова містить ототожнюванні посилання на ряд доказів, без визначення їх ідентифікуючих ознак, та їх аналізу, оцінки (договори купівлі- продажу, сертифікати на майнові паї, тощо).

Та, крім того, резолютивна частина постанови повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні висновки, що випливають з встановлених обставин, викладених у мотивувальній її частині, в тому числі щодо конкретної особи в діях якої відсутній склад злочину, однак при викладенні резолютивної частини постанови слідча не визначалася з особою у діях якої відсутній склад кримінального правопорушення.
Отже вимоги скарги є законними та обґрунтованими, а тому скарга підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 372 КПК України, -
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в кримінальному провадженні - заступника начальника СВ ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 15.06.2022р. про закриття кримінального провадження №0000035 від 10.12.2015р. за ст. ст. 191 ч.1, 364 ч.1 КК України, подану в порядку ст. 303 КПК України - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого в кримінальному провадженні - заступника начальника СВ ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 15.06.2022р. про закриття кримінального провадження №0000035 від 10.12.2015р. за ст. ст. 191 ч.1, 364 ч.1 КК України та кримінальне провадження направити для проведення досудового розслідування.
Ухвала в повному обсязі буде проголошена 24.10.2022р.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1