Справа №:755/7868/22
Провадження №: 1-кп/755/1272/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001353 від 09.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
До Дніпровського районного суду м. Києва з Дніпровської окружної прокуратури м. Києва надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки він складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.
Потерпілий, обвинувачений та його захисники судовому засіданні не заперечували відносно призначення справи до судового розгляду.
Вислухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисників, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.
Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному проваджені №0001353 від 09.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч. 2 ст. 27 КПК України, не встановлено. У судове засідання викликати прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, потерпілого, обвинуваченого та його захисників. У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив та подав письмове клопотання про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор в клопотанні зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що будуть надані суду стороною обвинувачення під час судового розгляду. Крім того, на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 може: будучи обізнаним з покаранням за вчинений ним злочин - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі; також, 14.07.2022 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з ухиленням та переховуванням особи від правоохоронних органів, у подальшому обвинуваченого доставлено до суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; обвинувачений не має постійного місця проживання у місті Києві може виїхати з території міста Києва та переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки намагається задовольнити свої життєві потреби злочинним шляхом. Тому, враховуючи перелічені ризики, сторона обвинувачення вважає, що саме такий запобіжиш захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та подав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу. Пояснив, що ризики, наведені у клопотанні, необґрунтовані, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, вчинив правопорушення вперше, зареєстрований та має постійне місце проживання, за місце проживання характеризується виключно позитивно, має на утриманні двох дітей, а також частково відшкодував та буде відшкодовувати шкоду потерпілому. Крім того, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 проживає зі своїм батько: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ветеран війни - учасник бойових дій, який фактично перебував на його утриманні та догляду. У зв`язку з чим, просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 підтримав думку колеги. Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суддя приходить до наступного.

Згідно зі ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Під обґрунтованою підозрою на стадії судового розгляду суд розуміє існування фактів та інформації, які здатні переконати неупередженого спостерігача в тому, що певна особа (група осіб) могла вчинити злочин, у такому випадку наявні докази об`єктивно пов`язують цю особу (групу осіб) із певним злочином. При цьому, критерій обґрунтованості підозри зовсім не вимагає того, щоб ці докази були достатніми для того, щоб визнати особу винуватою та забезпечити її засудження, але мають бути достатніми (вагомими) для того, щоб виправдати подальше існування заходів забезпечення судового розгляду. Такий стандарт доказування є найнижчим і не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою злочину. Як вбачається з розділів І, ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування №0001353 обґрунтованість підозри ОСОБА_3 на стадії судового розгляду, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ґрунтується на: протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.06.2022 року; протоколі допиту потерпілого від 09.06.2022 року; протоколах допиту свідків від 09.06.2022 року, 17.06.2022 року, 24.06.2022 року, 30.06.2022 року; протоколі огляду місця події від 24.06.2022 року; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2022 року, 24.06.2022 року, 29.06.2022 року; протоколі допиту підозрюваного від 11.08.2022 року; постанові про визнання та приєднання речових доказів від 09.06.2022 року; постанові про призначення експертизи. Перелік вище зазначених матеріалів, а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначений в обвинувальному акті, на даний момент, у своїй сукупності є вагомим та здатен переконати неупередженого спостерігача у тому, що обвинувачений ОСОБА_3 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України. При цьому, суд не вдається у тонкощі кримінально-правової кваліфікації та вирішення питання доведеності його вини, оскільки дослідження зібраних стороною доказів, у разі призначення даного обвинувального акта, здійснюватиметься під час судового розгляду - у судовому засіданні, а їх оцінка - в нарадчій кімнаті. Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке. Суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від суду, оскільки ним вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Тому даний ризик є цілком реальним.

Крім того, суд вважає, що стороною обвинувачення не обґрунтовано ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на час розгляду клопотання щиро кається у вчиненому, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, не судимий, має на утриманні двох дітей та батька, має постійне місце проживання за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 .
Такі обставини дають підстави суду застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні. На підставі викладеного, суд вважає, що прокурором належним чином не доведено підстави необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , а тому клопотання задоволенню не підлягає, при цьому суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який на даний час забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та можливість працювати.
Крім того, одночасно з цим, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 відповідні обов`язки згідно з положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 подав цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Суд, перевіривши поданий цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , на дотримання вказаних вимог КПК України та ЦПК України, вважає, що форма та зміст цивільного позову дають підстави для його прийняття та розгляду в рамках даного кримінального провадження.
Крім того, разом з позовними вимогами потерпілий ОСОБА_5 просить застосувати заходи забезпечення шляхом накладення арешту на майно цивільного відповідача ОСОБА_3 . Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Разом з тим, статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статті 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Судова палата у цивільних справах ВСУ в Постанові від 25.05.2016 р., винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №6-605цс16), зазначила, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Метою забезпечення позову, згідно з вказаною Постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Верховний суд України в п. 4 згаданої вище Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. № 9 зазначає, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Таким чином, ураховуючи те, що цивільним позивачем не надано доказів на підтвердження того, яке майно перебуває у власності ОСОБА_3 , суд вважає що клопотання потерпілого ОСОБА_5 про забезпечення цивільного позову не підлягає задоволенню. Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001353 від 09.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, призначити до судового розгляду на 07 вересня 2022 року на 15 годину 45 хвилин у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Сергієнка, 3.

Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово за участю учасників кримінального провадження.

Прийняти до розгляду в даному кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_5 про забезпечення цивільного позову відмовити. У задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 год 00 хв до 08 год 00 хву межах 60 днів, тобто до 04 листопада 2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки: не відлучатись за межі місця проживання без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 .

Будь-які твердження чи заяви обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала судді в частинні застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 08 вересня 2022 року о 11 годині 45 хвилин.

Суддя ОСОБА_1