Провадження №1-кп/523/286/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

15.09.2022 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0004537 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2018 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, українець, громадянин України, має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зі лсів призваний до лав ЗСУ, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості,
по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2018 року о 21 годині 00 хв., ОСОБА_4 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 (відносно якого Суворовський р/с м.Одеси 21.12.2018 року було винесено вирок, який набрав чинності) прибули до буд. АДРЕСА_2 , де побачили біля лавки мопед марки «Suzuki», номер шасі НОМЕР_1 , що належав раніше незнайомому їм ОСОБА_6 , вартістю 11000 гривень, який визначили об`єктом свого злочинного умислу. Після чого, ОСОБА_5 став спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_4 направився до вищезазначеного мопеду і, шляхом розбиття замикаючого пристрою, на якому було прикріплено зазначений вище мопед ОСОБА_4 покатив його до автомобіля, де за допомогою ОСОБА_5 погрузили мопед в автомобіль марки «ВАЗ 2107», в кузові білого кольору, д/н НОМЕР_2 належний ОСОБА_5 га перевезли його до школи № 23 за адресою: АДРЕСА_3 , де в подальшому розпорядились мопедом на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1 1000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. По суті справи пояснив, що він дійсно 12.09.2018 року приблизно о 21 годині біля магазину «Честер» по Миколаївській дорозі в м.Одесі зустрів ОСОБА_5 , який запропонував йому заробити гроші. ОСОБА_5 надав йому кувалду, якою він вибив замок та викотив мопед. Потім вони погрузили його в автомобіль ОСОБА_5 та намагались продати. Потім, коли продати в них не вийшло, вони викинули його біля школи №23 по вул..Миколаївська дорога в м.Одесі. Матеріальні збитки потерпілому вони відшкодували в повному обсязі, у скоєному розкаюється, просить суворо не карати та надати йому ще один шанс.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву с проханням слухати справу за його відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого він не має, міру покарання залишив на розсуд суду.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати:

- по ч.2 ст.289 КК України за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та винуватість обвинуваченого у скоєному злочині доказана повністю.

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання. При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує тяжкість скоєного злочину, особу винного, який не має судимості, вступив до лав ЗСУ та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків потерпілому.

Крім того, при призначені покарання, судом також враховуються той факт, що обвинувачений, не одружений, офіційно не працює, його ставлення до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав за можливе обрати обвинуваченому покарання в виді позбавлення волі з іспитовим терміном, потерпілого, який залишив це питання на розсуд суду, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Долю речових доказів по провадженню було вирішено вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 21.12.2018 року (справа №523/13630/18).

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась та скасуванню не підлягає.

Матеріали кримінального провадження №0004537 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2018 року - зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м.Одеси.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: