Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/24/22
Провадження № 1-кп/391/42/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2022 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

головуюча - суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Компаніївка в залі судових засідань Компаніївського районного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000562 від 10 жовтня 2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, Компаніївського району, с. Сасівка, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесне ушкодження за наступних обставин.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух на автодорозі, що сполучає с. Губівка та с. Сасівка на території Кропивницького району Кіровоградської області зі сторони с. Губівка в напрямку с. Сасівка, ігноруючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) правил дорожнього руху України (далі-ПДР) (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, порушуючи п. 12.1 ПДР України (п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним); не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу.
Під час руху по ділянці проїзної частини дороги, що сполучає с. Губівка та с. Сасівка на території Кропивницького району Кіровоградської області, котра має заокруглення вліво, по ходу його руху, де внаслідок недотримання безпечної швидкості руху в даних дорожніх умовах, не впорався з керуванням автомобіля та допустив виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини, а саме на праве узбіччя, де відбулось зіткненням з деревом.
Тобто, невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 12.1 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди:
- пасажир автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово- медичної експертизи № 859 від 19.12.2021 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: а) тяжкої відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, з багатовогнищевим геморагічним ураженням, переважно лівої півкулі з субарахноідальним крововиливом, субдуральних гідром лівої лобно-скроневої, правої лобної ділянки; перелому основи черепа в ділянці передньої, середньої черепної ямки з ото-гемо-лікворєєю зліва, забійні рани слизової нижньої губи та підборіддя; саден м`яких тканин обличчя, б). Закритої травми грудної клітки, переломів 1-6 ребер справа, правобічного пнемо- гемототораксу; в). Закритої травми живота, субкапсулярної гематоми селезінки, чисельних садна м`яких тканин кінцівок, які відносяться до категорії тяжкого ступеня тяжкості, які є небезпечними для життя, згідно п.2.1.3.б.г.л. «Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.
Таким чином, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфіковане як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив дорожньо-транспортну пригоду на автомобілі «ВАЗ 21063», здійснюючи рух на автодорозі, що сполучає с. Губівка та с. Сасівка на території Кропивницького району Кіровоградської області зі сторони с. Губівка в напрямку с. Сасівка Кропивницького району Кіровоградської області. Під час руху по ділянці проїзної частини дороги, котра має заокруглення вліво, по ходу його руху, не впорався з керуванням автомобіля та допустив виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини, а саме на праве узбіччя, де відбулось зіткненням з деревом. У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , отримав тяжкі тілесні ушкодження. Викладені обставини в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. В скоєному щиро розкаявся, не заперечував про розгляд кримінального провадження в порядку ч.3 ст. 349 КК України оскільки обставини скоєння кримінального правопорушення ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та підтвердженими ним в судовому засіданні, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений та потерпілий і його законний представник.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесне ушкодження, обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню.

При призначенні покарання суд враховує обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого.

Так, згідно ст. 12 КК України скоєний злочин за ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України є повне визнання обвинуваченим вини, вчинення злочину вперше, злочин не є умисним, вчинений з необережності, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Як особа обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, проживає разом з батьками, братом та трьома дітьми, які знаходяться під опікою у батьків, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, раніше не судимий.

Ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_5 від 16.02.2022 року, складеної Кропивницьким районним сектором № 4 філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, у т.ч. зазначення у ній: «беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України.».
Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, думку потерпілого та його законного представника, які претензій матеріального та морального характеру до нього не мають, пом`якшуючи та відсутність обтяжуючих обставин, те, що злочин обвинувачений вчинив вперше, з необережності, не перебуваючи в нетверезому стані, не бажав настання таких наслідків, оскільки має дружні відносини з потерпілим, як в ході досудового слідства так і в судовому засіданні повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, за місцем проживання позитивно характеризується, а також враховуючи висновок пробації про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, суд вважає, що обвинувачений не є небезпечним для суспільства, а його виправлення можливе без позбавлення волі, тому необхідним та достатнім є призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції статті обвинувачення з послідуючим звільненням його від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, шляхом встановлення іспитового терміну та покладення обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.
Крім цього, суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки в обвинуваченого відсутні права на керування транспортних засобів.

Потерпілим ОСОБА_6 та його законним представником ОСОБА_7 цивільні позови не заявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2021 року накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 та фактичним володільцем якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із забороною користування та розпорядження ним до прийняття рішення по кримінальному провадженню № 0000562 від 10.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, преедбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів повертаються власнику (законному володільцю).

Згідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судових експертиз становлять 3 432,29 грн.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст. ст. 349, 368-376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 виконання таких обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення:

- судової авто-технічної експертизи стану транспортного засобу від 26.10.2021 № СЕ-19/112- 21/8579-ІТ - 1201,34 грн.;
- судової інженерно - транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Трасологічні дослідження» від 28.10.2021 № СЕ-19/112-21/8685-ІТ - 1201,34 грн.;
- судової інженерно - транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 (Дослідження механізму дорожньо - транспортних пригод) від 10.12.2021 № 5103/21- 27 - 1029,61 грн., а всього 3 432,29 грн.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.10.2021 року, на майно, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 та фактичним володільцем якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Речові докази:

- автомобіль ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на штрафному майдані м. Кропивницький Кіровоградської області;
- чохол з керма автомобіля ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 зданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через Компаніївський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження окремих судових рішень, передбачених ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, якщо його не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1