Дата документу 19.09.2019
Справа № 334/6648/18
Провадження № 1-кп/334/331/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженому, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимий;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженому, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 . Останній обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, є раніше судимою особою. Існують ризики, що останній перебуваючи на волі може переховуватися від суду, вчинити новий злочин. За таких обставин застосування іншого запобіжного заходу неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу. Просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Ігнатов проти України» від 15 грудня 2016 року, обґрунтування будь-якого терміну тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким цей термін є, повинно бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи за чи проти звільнення, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкодити належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою (див. Строган проти України, № 30198/11, § 97, 6 жовтня 2016 року).

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу, метою якого є забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

На цей час у справі допитано потерпілого, досліджено переважну кількість доказів у справі, в зв`язку із чим ризик здійснення впливу на учасників розгляду справи, перешкоджання слуханню справи суттєво зменшився.

На думку суду, продовжує існувати ризик ухилення обвинуваченого від суду, оскільки суворість можливого призначеного покарання у випадку визнання ОСОБА_6 винним у пред`явленому обвинуваченні може схилити його до наміру переховуватися, також існує ризик вчинення нового злочину.

Проте з урахуванням тривалого перебування обвинуваченого під вартою, інших обставин справи, суд приходить до висновку про можливість зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням на обвинуваченого обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 194, 331, 369, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строків тримання під вартою.

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_4 стосовно зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, звільнивши останнього з під варти в залі суду.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки:

-прибувати до суду за викликом;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання: АДРЕСА_2 , на іншу адресу;

-не залишати місце свого мешкання без відома суду, повідомляючи заздалегідь;

-уникати спілкування з потерпілим, свідками у справі.

У разі невиконання ухвали та покладених на підозрюваного обов`язків суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право контролю за підозрюваним, має право постановити ухвалу про зміну запобіжного заходу, згідно з положеннями КПК України.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 19 листопада 2019 року.

Направити ухвалу для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлений та оголошений 19 вересня 2019 року о 16.50 год.

Суддя ОСОБА_1