Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1495/22
1 - кс/490/1286/2022
У Х В А Л А

6 травня 2022 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого КП ММР "Миколаївелектротранс" слюсар - електрик, маючого на утриманні дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаїва надійшло клопотання cлідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що СВ Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000212, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2022 року за ч. 2 ст. 114-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24 лютого 2022 року, всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права, військово-політичним керівництвом Російської Федерації (далі - РФ), а також іншими невстановленими на цей час досудовим розслідуванням представниками влади РФ, діючи в порушення вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року № 36/103, від 16.12.1970 року № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 року № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, представники спеціальних служб РФ та інші незаконні збройні формування, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Харківській, Київській, інших областях та розпочали окупацію населених пунктів вказаних областей з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Рішенням Верховної ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року Російська Федерація визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства.

Як встановлено, планування, фінансування та реалізація Російською Федерацією агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, проведення розвідувальної та підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, організовується, спрямовується, здійснюється силами, насамперед, ЗС РФ, Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації, Федеральної служби безпеки Російської Федерації, найманців, а також осіб, залучених до співробітництва на конфіденційній (негласній) основі, у тому числі громадян України.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про інформацію», наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №73 від 03 березня 2022 року щодо заборони розповсюдження інформації, розголошення якої може призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану, а саме:

- найменування військових частин (підрозділів) та інших військових об`єктів в районах виконання бойових (спеціальних) завдань, географічні координати місць їх розташування;

- чисельність особового складу військових частин (підрозділів);

- кількість озброєння та бойової техніки, матеріально-технічних засобів, їх стан та місця зберігання;

- описи, зображення та умовні позначки, які ідентифікують або можуть ідентифікувати об`єкти;

- інформація щодо операцій (бойових дій), які проводяться або плануються;

- інформація щодо системи охорони та оборони військових об`єктів та засобів захисту особового складу, озброєння та військової техніки, які використовуються (крім тих, які видимі або очевидно виражені); порядок залучення сил та засобів до виконання бойових (спеціальних) завдань;

- інформація про збір розвідувальних даних (способи, методи, сили та засоби, що залучаються);

- інформація про переміщення та розгортання своїх військ (найменування, кількість, місця, райони, маршрути руху);

- інформація про військові частини (підрозділи), форми, методи, тактику їх дій та способи застосування за призначенням;

- інформація про проведення унікальних операцій із зазначенням прийомів та способів, що використовувались;

- інформація про ефективність сил і засобів радіо-електронної боротьби противника;

- інформація про відкладені або скасовані операції;

- інформація про зниклий або збитий літак, літальний апарат, зникле судно та пошуково-рятувальні операції, які плануються або проводяться;

- інформація про планування та проведення заходів забезпечення безпеки застосування військ (дезінформація, імітація, демонстративні дії, маскування, протидія технічним розвідкам та захист інформації);

- відомості про проведені інформаційно-психологічні операції, ті, що проводяться, а також плануються;

- інформація, яка має на меті пропаганду або виправдання широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України.

Згідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну Гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, громадянин ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 04.04.2022 року, о 18 год. 23 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де він зареєстрований і мешкає, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 із встановленою СІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone», за якою закріплений абонентський номер НОМЕР_3 , а також комп`ютерний системний блок «Desktop-R6HRSH5» за допомогою персональної сторінки (акаунту) у соціальній Інтернет-мережі «Вконтакте», де він зареєстрований під іменем (логіном) « ОСОБА_8 » (ідентифікатор сторінки ID НОМЕР_4 ), діючи з мотивів неприйняття діючої української влади та схвалення політики країни-агресора, а також з метою фізичного знищення військовослужбовців і військової техніки ЗСУ, у особистій переписці із користувачем «Вконтакте» під іменем (логіном) « ОСОБА_9 », (ідентифікатор сторінки ID НОМЕР_5 ), який є активним проросійським блогером-активістом та має широку аудиторію підписників, відкрито виступаючим у мережі Інтернет за зміни меж території України та підтримкою проведення на території України спеціальної військової операції Російською Федерацією, передав останньому інформацію про перебування військовослужбовців Національної Гвардії України разом із військовою технікою на території ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДК « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , надавши при цьому карту з точними координатами зазначеного комплексу з метою здійснення обстрілу вказаного підприємства та знищення військовослужбовців Національної Гвардії України разом з військовою технікою, які на той час розташовувались на вказаній території.

Далі, 16.04.2022 року, о 06 год. 30 хв., невстановленими на даний час представниками Збройних Сил Російської Федерації, здійснено ракетний обстріл території ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , а саме по місцю, вказаному ОСОБА_6 громадянину держави агресору - РФ, який використовує установчі дані « ОСОБА_9 », внаслідок чого було знищено та частково пошкоджено об`єкти нерухомого та рухомого майна вказаного підприємства ДК «Укроборонпром», та нанесено іншу шкоду, розмір якої наразі встановлюється.

05.05.2022 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

05.05.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вищевикладених обставин обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 114-2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом огляду місця події від 16.04.2022 року; - протоколом обшуку від 18.04.2022року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.04.2022 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.04.2022року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 (із застосуванням відеозапису) від 02.05.2022 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 (із застосуванням відеозапису) від 02.05.2022 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.05.2022 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.05.2022 року; - протоколом огляду системного блоку від 21.04.2022 року, який належить ОСОБА_6 ; - протоколом огляду мобільного телефону «Redmi Note 7», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою «Vodafone-UA» з номером НОМЕР_7 від 21.04.2022 року, який належить ОСОБА_6 ; - протоколом огляду каналу « ОСОБА_9 », який розміщений в мережі Інтернет на відеохостингу «YouTube» від 02.05.2022 року; - протоколом огляду Інтернет-сторінки « ОСОБА_9 » у соціальній мережі «Вконтакте» від 02.05.2022 року; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 05.05.2022 року; - відповіддю на запит з ДК « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 471 від 21.04.2022 року; - відповіддю на запит з Національної Гвардії України № 3/39/2/1-48 від 04.05.2022 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Поряд з цим, аналіз матеріалів кримінального провадження, особи підозрюваного, вказує на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, на даний час у органу досудового розслідування, з метою досягнення дієвості цього провадження, виникла необхідність в застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу, який, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, а саме у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до даного підозрюваного є забезпечення виконання таким підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наступним ризикам.

Так, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України). Підставами стверджувати про існування вказаного ризику є те, що ОСОБА_6 на даний час підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 114-2 КК України, яке відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Разом з тим, згідно з наявними матеріалами, ОСОБА_6 є особою завербованою представниками іноземної організації РФ, які в свою чергу на даний час можуть вчинити дії, направлені на його викрадення, вивезення за межі України, переміщення, приховування та таке інше.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (ризик передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України). Так, про наявність данного ризику свідчить те, що свідки у даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є працівниками ДП «Миколаївський бронетанковий завод», де до 31.01.2022 року працював підозрюваний ОСОБА_6 , тобто останній перебуваючи на волі матиме реальну можливість впливати на них з метою зміни їх показань як на досудовому розслідуванні так і під час судового розгляду.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, про наявність даного ризику свідчить те, що на даний час не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_6 міг діяти, а також вживаються відповідні слідчі (розшукові) заходи, спрямовані на їх притягнення до відповідальності.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так як громадянин ОСОБА_6 вчинив злочин проти основ національної безпеки України, та на теперішній час продовжує підтримувати дії Російської Федерації щодо проведення на території України спеціальної військової операції, тому він може продовжити вчиняти вказане кримінальне правопорушення, або вчинити інший злочин направлений на шкоду основ національної безпеки України.

Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть запобігти уникненню вищевказаних ризиків з боку підозрюваного, тому відповідно до ст.ст. 183, 194 КПК України, до нього необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримав доводи викладені в клопотанні та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечували та пояснили, що ОСОБА_6 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнає, за такого просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження додані до клопотання приходить до наступних висновків.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного СудуУкраїни від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема на даних з: - протоколу огляду місця події від 16.04.2022 року; - протоколу обшуку від 18.04.2022 року; - протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 21.04.2022 року; - протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 17.04.2022 року; - протоколу допиту свідка ОСОБА_11 (із застосуванням відеозапису) від 02.05.2022 року; - протоколу допиту свідка ОСОБА_10 (із застосуванням відеозапису) від 02.05.2022 року; - протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 03.05.2022 року; - протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 03.05.2022 року; - протоколу огляду системного блоку від 21.04.2022 року, який належить ОСОБА_6 ; - протоколу огляду мобільного телефону «Redmi Note 7», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою «Vodafone-UA» з номером НОМЕР_7 від 21.04.2022 року, який належить ОСОБА_6 ; - протоколу огляду каналу « ОСОБА_9 », який розміщений в мережі Інтернет на відеохостингу «YouTube» від 02.05.2022 року; - протоколу огляду Інтернет-сторінки « ОСОБА_9 » у соціальній мережі «Вконтакте» від 02.05.2022 року; - протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 05.05.2022 року; - відповіді на запит з ДК « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 471 від 21.04.2022 року; - відповіді на запит з Національної Гвардії України № 3/39/2/1-48 від 04.05.2022 року; інших матеріалів кримінального провадження у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000212 від 16.04.2022 року у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 114-2 КК України.
В поданому клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Досудове розслідування знаходиться фактично на початку і ще не зібрані всі речові докази, не проведені необхідні слідчі-розшукові дії.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, а саме:
- особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, розуміючи, що в Україні діє військовий стан та Російська Федерація веде агресивну війну на території України вчиняв дії на допомогу державі - агрессору, тому він не може заслуговувати на довіру суду;
- особиста порука, оскільки, відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;
- домашній арешт, оскільки ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання отримає можливість вільного використання засобів зв`язку (мобільний телефон, інтернет, тощо), які зможе використати для продовження своєї злочинної діяльності, не має міцних соціальних зв`язків тож перебування на домашньому арешті не буде сприяти припиненню незаконної діяльності;
- застава, в розмірах передбачених ст. 182 КПК України, оскільки слідчому судді не надано документів, які б підтвердили майновий стан або можливість внесення підозрюваним застави у визначеному розмірі. Відповідно до ч. 4 ст.182КПК України розмір застави не може бути завідомо непомірним для нього
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до даного підозрюваного є забезпечення виконання таким підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання доведеним в ході судового розгляду ризикам.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України, то слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесяти) гривень зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених цим Кодексом.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати на строк до 03.07.2022 року включно до підозрюваного, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити розмір застави у 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесяти) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_6 слід негайно звільнити з - під варти.
У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строк до 03.07.2022р. включно наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт/паспорти , що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_6 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у дохід держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1