Справа № 194/803/21
Провадження № 1-кп/185/287/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 08 травня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народивсяв м. Тернівка, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 25 березня 2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік. 16 березня 2022 року було скасовано звільнення від покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2021 року приблизно о 04.00 ОСОБА_3 знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , помітив напіввідчинене вікно квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться на другому поверсі вищевказаного будинку, яка на підставі приватної власності належить ОСОБА_6 . В той момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на незаконне проникнення до вищевказаної квартири. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, без відриву в часі, діючи умисно, незаконно, без дозволу власника, маючи прямий умисел направлений на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному право на недоторканість житла та недопущення проникнення житла чи до іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проти волі власника ОСОБА_6 , достовірно знаючи що останній відсутній у вказаній квартирі, ОСОБА_3 підійшов до вказаного будинку та прикладаючи фізичну силу рук підтягнувся по трубці від кондиціонера, що знаходиться в квартирі на першому поверсі та через напіввідчинене вікно проник у середину зальної кімнати квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , чим порушив право останнього на недоторканість житла.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та суду показав, що 08 травня 2021 року вранці він посварився з матір`ю і вийшов зі своєї квартири і побачив відкрите вікно на другому поверсі п`ятиповерхового будинку. Він підтягнувся по кондиціонеру і через відкрите вікно заліз до квартири, щоб переночувати. Його там затримали працівники поліції. Це було по АДРЕСА_2 . Йому казали, що в цій квартирі ніхто не мешкає. В скоєному розкаявся. Просив суворо не карати.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд даного кримінального провадження без його участі.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не визнає рецидив злочину, так як ця обставина не була зазначена в обвинувальному акті.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок під час іспитового строку за попереднім вироком, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений раніше судимий, вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, має на утриманні неповнолітніх дітей, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді обмеження волі у межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71, 72 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у не обирався і підстав для його обрання не має, так як він відбуває покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальних витрат та речових доказів у справі не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 у остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 7 (сім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 у рахувати з часу його фактичного затримання, тобто, з 12 квітня 2022 року.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя: ОСОБА_1