СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1273/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001067 від 24.06.2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 у невстановлений дізнанням час та місці, надав невстановленій дізнанням особі власну фотокартку та свої анкетні дані для бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18.06.2021 року видане ТСЦ № 6545, чим вчинив пособництво в підробленні документу, який видається установою та надає права, з метою подальшого використання.
Так, ОСОБА_3 не отримуючи в установленому законом порядку посвідчення водія, яке знаходиться в офіційному обороті на території України, в невстановлені дізнанням час та місці, знайшов оголошення на одному із сайтів всесвітньої мережі «Телеграм», з надання послуг по виготовленню та продажу водійських прав, при цьому в останнього виник умисел на придбання посвідчення водія для отримання права керування транспортними засобами.
Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел направлений на підроблення офіційного документу, а саме посвідчення водія, зв`язався із невстановленою дізнанням особою з якою домовився про придбання посвідчення водія та оплату його вартості у сумі 7000 грн. Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 за допомогою мобільного додатку «Telegram», надав невстановленій дізнанням особі свої анкетні дані та фото, з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення, чим вчинив пособництво в підробленні документа, який видається установою та надає права.
Після цього, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18.06.2021 року видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1994 року № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 року зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.
Відповідно до листа ГСЦ МВС України станом на 29.07.2022 в Єдиному державному реєстрі МВС інформація щодо видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня. Окрім цього, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 18.06.2021 ТСЦ № 6545 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № CЕ-19/111-22/23766-ДД від 19.08.2022 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданий 18.06.2021, на ім`я ОСОБА_3 - не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
Крім цього, ОСОБА_3 , 23.06.2022, приблизно о 21 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 на 19 км. «Київ-Чоп» в м. Києві, в порядку ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений поліцейським. Далі ОСОБА_3 на законну вимогу працівників поліції надати документи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18.06.2021, ніби видане на його ім`я, є підробленим, використав його, пред`явивши працівникам поліції та був викритий останніми. В подальшому вказане посвідчення водія було вилучено працівниками поліції.
Обвинувачений в ході дізнання подав особисту заяву, складену в присутності захисника, де зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 та ч. 4 ст. 358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини, а також з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Прокурор подав клопотання про розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), в якому він обвинувачується, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27, ч.1 та ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
За п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, враховуючи обставини справи, відсутність негативних наслідків діяння для суспільства, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим приймає рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.
Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.
Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта в розмірі 755,12 грн. на користь держави.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступків, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.358 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді у виді 1 (одного) року обмеження волі .
Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Зобов`язати ОСОБА_3 згідно ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із ОСОБА_3 витрати на залучення експерта у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. на користь держави.
Речові докази по справі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 18.06.2021 року на ім`я ОСОБА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Суддя: ОСОБА_1