ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2308/22 Справа № 191/724/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2022 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2022 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідно до довідки за особою справою № 96-Н-21, ОСОБА_8 , підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України по відбуттю 2/3 строку з 24 лютого 2022 року. Матеріали розглянуті комісією установи 28 лютого 2022 року, за результатами якої, засудженому ОСОБА_8 , відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_8 , останній характеризується негативно, не працевлаштований, має п`ять стягнень, два з яких непогашені, заохочень не має.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що саме негативна характеристика, непрацевлаштованність, наявність стягнень, судимості за умисні тяжкі та середньої тяжкості злочини, після яких ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив, знову вчинив злочин проти власності, за який відбуває покарання - не є підставою для застосування положень ст. 81 КК України, оскільки засуджений на шлях виправлення не став і не довів своє виправлення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить переглянути рішення суду першої інстанції та застосувати до нього ст. 81 КК України.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні засуджений та захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Марганецьким міським судом Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.
Як вбачається з матеріалів провадження, в установах виконання покарань знаходився з 19 грудня 2019 року. За період перебування в ДУ Дніпровська установа виконання покарань № 4 зарекомендував себе негативно, заохочень не мав, однак мав 1 стягнення, до праці не залучався з незалежних від нього причин.
До ДУ Синельниківська ВК № 94 прибув 12 травня 2021 року. На даний час засуджений не працевлаштований. За час відбування покарання характеризується негативно. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Не намагається виконувати роботи із самообслуговування та не вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи. Перебуває на профілактичному обліку, як засуджений, що схильний до завдання собі шкоди. Не приймає участі у реалізації програми диференційованого впливу. Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик оцінюється, як середній. Ризик небезпеки для суспільства у тому числі як окремих осіб оцінюється, як середній.
Згідно довідки про заохочення та стягнення від 09 травня 2022 року засуджений має: одне попередження, одну догану та три суворі догани. Одну із суворих доган засуджений ОСОБА_8 отримав саме за спричинення собі шкоди. Заохочення - відсутні. Кінець строку припадає на 24 лютого 2024 року.
Колегія суддів на даний час вважає, що процес виправлення ОСОБА_8 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах без ізоляції від суспільства. Про вказане свідчать відомості, відповідно до яких 28 лютого 2022 року за результатами розгляду матеріалів комісією установи, засудженому ОСОБА_8 було відмовлено у застосуванні положень ст. 81 КК України, як особі, що не довела своє виправлення, що в сукупності з іншими даними, які характеризують особу засудженого, зазначеними судом першої інстанції в ухвалі, підтверджують висновок суду про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не знаходить підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Достатніх даних на підтвердження необхідності застосування щодо ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення засуджений не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.
Таким чином, судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по провадженню законного та обґрунтованого рішення.
Відповідно до ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Апеляційний суд, виходячи з положень ст. 81 КК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним кримінального правопорушення, щодо праці, додержання ним вимог режиму, дані про його особу за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного кримінального правопорушення та строку реального відбуття призначеного покарання, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_8 за весь період відбування покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
З огляду на вищевикладене, доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності поданого клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2022 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4