Провадження №1-і/127/4/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2022 року за № 0000535, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, так як продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Обвинувачений не працевлаштований, неповнолітніх утриманців немає, може ухилятися від суду, знищити або спотворити докази, чинити тиск на потерпілу та свідків. Просить продовжити застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого, у виді домашнього арешту. Вважають, що ризики, зазначені прокурором, зменшилися. Обвинувачений має постійне місце проживання, раніше не судимий, порушень застосованого до нього запобіжного заходу не допускав.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2022 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10.06.2022 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2022 року скасовано. Застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово до 30.07.2022 року.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до ст. 89 КК України не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, неодружений, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований.

Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
При цьому суд, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у кримінальному провадженні.
Згідно положень ч. ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Отже, враховуючи встановлені під час розгляду клопотання прокурора обставини, в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, оскільки ризики переховування від суду та незаконного впливу на потерпілу та свідків є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Вказані ризики на даний час не зменшилися.
Суд дійшов до переконання про необхідність продовження строку запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого у виді домашнього арешту цілодобово, що може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого, у виді домашнього арешту цілодобово слід задовольнити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого, у виді домашнього арешту цілодобово - задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у виді домашнього арешту цілодобово, на строк 60 днів, починаючи з 28.07.2022 року до 25.09.2022 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п. п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою; не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Ухвалу направити начальнику Відділу поліції №1 Вінницького районного упраління поліції поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя