Номер провадження: 11-сс/813/1224/22
Справа № 501/2330/22 1-кс/501/535/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2022 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 27 серпня 2022 року,

встановив:
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 27 серпня 2022 року, в рамках кримінального провадження №0000615, відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 години 22 жовтня 2022 року.

Зобов`язано «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити надання ОСОБА_9 необхідної медичної допомоги.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу в якій просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відносно ОСОБА_9 застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за місцем його мешкання та, покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначив, що слідчий суддя фактично погодився із доводами клопотання слідчого, належним чином не перевіривши їх.

На думку захисника, слідчий суддя залишив поза увагою те, що надані стороною обвинувачення докази не підтверджують обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення.

Крім того, прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а доводи сторони обвинувачення із вказаного приводу ґрунтуються на припущеннях.

Також слідчий суддя не звернув увагу на те, що ОСОБА_9 , здійснює підприємницьку діяльність, має постійне джерело доходів, раніше не судимий, йому не оголошено підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, за місцем мешкання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки оскільки одружений, має на утриманні неповнолітнього сина (8 років), та двох літніх батьків пенсіонерів, при цьому його мати є інвалідом 2-ї групи.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 , прокурора, потерпілу ОСОБА_8 , в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1,2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обгрунтував своє рішення тим, що стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України. Крім того, місцевим судом встановлено існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідка ОСОБА_10 , потерпілу ОСОБА_8 чи знищити, сховати або спотворити речові докази, які ще не виявлені органом досудового розслідування.
На думку слідчого судді сукупність наведених обставин, свідчить про недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Перевіряючи наведені висновки слідчого судді у відповідності із доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 суд апеляційної інстанції виходить із наступного.
Так, матеріали провадження свідчать, що СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000615 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
26 серпня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло, в умовах воєнного стану (а.п.115).
Перевіряючи питання обґрунтованості зазначеної підозри, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.
Так, поняття обґрунтованість підозри не визначене національним законодавством. Проте, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 (ап.103), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 (а.п.112); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_13 (а.п.64); протоколом обшуку від 25 серпня 2022 року, за місцем мешкання ОСОБА_9 (а.п.43); протоколом затримання ОСОБА_9 в порядку ст.208 КПК України (а.п.119); заявою ОСОБА_8 щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 25 серпня 2022 року; протоколом допиту потерпілої, іншими матеріалами, що долучені до клопотання.
На переконання суду апеляційної інстанції зазначені докази містять достатньо фактів та інформації, що можуть свідчити про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
З наведених обставин слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_9 в обсязі, достатньому для застосування у відношенні нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.
Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_9 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, а також знищення, спотворення речових доказів.
Зокрема існування ризику переховування ОСОБА_9 від органу досудового розслідування та суду обумовлене тим, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України яке за приписами ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, та за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, що може спонукати підозрюваного до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, колегія суддів вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Крім того, з огляду на характер інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке вчинене із застосуванням насильства, а також погрозою його застосування, наявний ризик того, що підозрюваний може впливати на свідка та потерпілу в кримінальному провадженні.
Також наявні в матеріалах провадження відомості свідчать про існування ризику знищення та спотворення речових доказів
Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_9 під вартою, колегія суддів враховує, що останній, небезпідставно підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину в період воєнного стану, введеного на всій території України, та тяжкість передбаченого покарання, що на думку колегії суддів, дозволяє ґрунтовно припускати, що останній може спрямувати свої дії на вчинення перелічених дій.
Також суд апеляційної інстанції приймає до уваги відомості про особу підозрюваного, який проживає разом з сім`єю в будинку батьків пенсіонерів, мати інвалід ІІ групи, до адміністративної відповідальності не притягався, має на утриманні неповнолітню дитину. Проте, з огляду на характер інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, зазначені обставини не свідчать про неможливість реалізації останнім вищенаведених ризиків та забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про його особу, є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.
Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо необґрунтованості підозри та недоведеності наявності відносно ОСОБА_14 , ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України та відсутності підстав для висновку про неможливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах провадження відомостями.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.376 ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 27 серпня 2022 року, відносно ОСОБА_9 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3