Справа № 522/7997/22
Провадження № -кп/522/1929/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002157 від 20.09.2021 року, стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, учня 9-го класу ЗОШ №43 Одеської міської ради Одеської області, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора- ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
законний представник ОСОБА_8

неповнолітня особа - ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м.Одеси надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , затвердженого прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, стосовно: ОСОБА_5 .
Як встановлено судом, 16.09.2021 приблизно о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою м Одеса вул.Гоголя біля буд. № 13, де з`ясовував стосунки зі своїм однокласником ОСОБА_9 , 15.07.2007 з приводу непорозуміння, яке виникло зазначеного дня між ними під час спілкування у соціальній мережі. Зазначене з`ясування стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 переросло в словесну перепалку під час якої ОСОБА_5 відчуваючи почуття образи за наслідками їх спілкування, вирішив із помсти заподіяти ОСОБА_9 тілесні ушкодження шляхом нанесення йому ударів по обличчю.
Діючи з вказаною метою та переслідуючи ціль завдання тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 раптово для ОСОБА_9 умисно вдарив його зжатим кулаком руки в обличчя внаслідок чого потерпілий упав на землю. Продовжуючи свої навмисні дії, ОСОБА_5 , навмисно наніс лежачому на землі ОСОБА_9 ще декілька ударів (не менше двох) рукою зжатою в кулак в обличчя потерпілому та один удар ногою в живіт.
Зазначеними навмисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді двох синців обличчя які згідно п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 , який не досягнув віку кримінальної відповідальності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України: умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у клопотанні, пояснивши, що 16.09.2021 він знаходився у школі № 43 на уроках, під час заняття, він надіслав фото оголенної жінки та його однокласник ОСОБА_9 запитав навіщо він виклав у мережу фото своєї матері. Будучи ображеним поведінкою ОСОБА_9 , з яким у нього до цього не було конфліктів, ОСОБА_5 після закінчення занять вирішив з`ясувати з ним стосунки. Після уроків він разом з ОСОБА_9 та їх однокласники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відійшли від школи та направились до двору АДРЕСА_2 де у них почалась словесна перепалка. Під час з`ясування стосунків він наносив хаотичні удари руками в область обличчя та голови ОСОБА_9 . Зазначені однокласники розборонили їх.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 та його законний представник не з`явилися в судове засідання, оскільки перебувають за межами України, клопотань про відкладення розгляду справи до суд не направили.
Захисник ОСОБА_7 , просив задовольнити клопотання дізнавача та застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд матері ОСОБА_8 , про що не заперечували інші учасники процесу.
В судовому засідання законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_8 , пояснила суду, що зможе в подальшому контролювати його поведінку.
Суд, розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Приймаючи зазначене рішення суд виходить з наступного.
Згідно ч.2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 105 КК України, суд може застосувати до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, примусовий захід виховного характеру у виді передачі малолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що суспільно-небезпечне діяння мало місце, воно вчинене неповнолітнім ОСОБА_5 у віці 15 років, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, тобто суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст.125 КК України.
На момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, 16.09.2021, ОСОБА_5 виповнилося 15 років, тобто відповідно до ст.22 КК України, останній не досягнув віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене суспільно-небезпечне діяння.
Частиною 1 ст.501 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
За правилами ч.2 ст.22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років..
Згідно ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність вчинила суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15.05.2006 р. звернуто увагу судів на те, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього.
При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу та сім`ю неповнолітнього, характеристику неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого і застосовує на підставі ст.ст. 97, 105 КК України до неповнолітнього ОСОБА_5 примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 та обмеження дозвілля.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 уродженець м.Одеси, навчається у 9-му класі ЗОШ №43 Одеської міської ради Одеської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем навчання, визнав свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння.
Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні, речові докази до кримінального провадження не долучалися. Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на один рік примусові заходи виховного характеру у вигляді:
1)передання неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_8 , яку зобов`язати посилити контроль, нагляд та виховний вплив над сином і систематично контролювати поведінку останнього,;
2)обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме: обмежити перебування поза домівкою без дозволу батьків, покласти обов`язок продовжити навчання з метою здобуття середньої освіти.
Копію даної ухвали вручити всім учасникам судового провадження.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя:

29.07.2022