Справа №760/8673/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про передачу арештованого майна в управління АРМА у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 27.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

19.07.2022 до Солом`янського районного суду надійшло вказане клопотання в якому ставиться питання про передачу арештованого майна в управління АРМА.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 19.07.2022 для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

У вказаному клопотанні слідчий за погодженням з прокурором просить визначити порядок зберігання речових доказів шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (код ЄДРІІОУ 41037901) для здійснення заходів з управління ними у порядку та на умовах, визначених ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», активи, на які у кримінальному провадженні накладено арешт, та визнані речовими доказами, а саме:

-продукцію скрапленого газу загальним об`ємом 59 096 кг, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза відчуження вказаного майна і воно може перейти у власність добросовісного набувача, що позбавить можливості застосування конфіскації майна як виду покарання та забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, розглянути дане клопотання без повідомлення іншого власника майна та їх захисників чи представників.

В обґрунтування клопотання зазначено, зокрема, наступне:

«Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0,00051, зареєстрованого в ЄРДР 27.03.2022 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України.
З матеріалів провадження вбачається, що невстановлені посадові особи ТОВ «Санта Моторс» () 11.02.2022 здійснили імпорт продукції скрапленого газу з території Російської Федерації, яка в подальшому використовується, в тому числі за допомогою коштів, отриманих від його реалізації для фінансування тероризму.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «Санта Моторс» заключили договір з АТ «РН-Транс» (446207, Російська Федерація, Самарська область, м. Новокуйбишевськ, вул. Осипенко, 11) на поставку скрапленого газу загальним об`ємом 106929 кг. Вказана продукція скрапленого газу імпортована до України 11.02.2022. Також, між вказаними контрагентами протягом 22-26 лютого 2022 року було здійснено імпорт продукції скрапленого газу додатково об`ємом 631460 кг. Однак, вказана продукція не була розмитнена відповідно до митних правил та законодавства України. Таким чином, загальний об`єм поставленої продукції скрапленого газу мав скласти 738389 кг.
Надалі, після розв`язання повномасштабної збройної агресії російською Федерацією проти України вказана продукція скрапленого газу була переміщена на базу для зберігання скрапленого газу, що належить ТОВ «Санта Ойл» (), що розташована за адресою Київська область, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, 40.
Так, 29.03.2022 за вказаною адресою проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено продукцію скрапленого газу загальним об`ємом 59096 кг.
Також під час обшуку встановлено, що об`єм скрапленого газу залежить від погодних умов, у зв`язку з чим похибка загального об`єму може складати до 15% продукції.
Надалі, 29.03.2022 вказану продукцію скрапленого газу визнано речовим доказом, у кримінальному провадженні та зважаючи на спеціальні умови, зберігання, передано на відповідальне зберігання майстру ГНС ТОВ «Санта Ойл» ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Надалі, 29.03.2022 постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури, відповідно до вимог ст. 615 КПК України на вищевказане майно накладено арешт.
Ураховуючи викладене, є обґрунтована необхідність у визначенні порядку зберігання речових доказів, шляхом визначення порядку виконання постанови про арешт майна.
Так, згідно з абзацом шостим частини шостої статті 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
В частині сьомій статті 100 КПК України говориться, що у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним, статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні (частина перша, статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон).
Заснування Національного агентства є результатом:
імплементації у правову систему України положень Директиви ЄС від 03.04.2014 № 2014/42/1214про арешт та. конфіскацію предметів злочинної діяльності і доходів від неї та Рішення Ради ЄС М 2007/845/,ІНА від 06.12.2007 про співробітництво в сфері повернення активів;
виконання Україною Плану дій з лібералізації візового режиму з ЄС (який наразі вважається виконаним);
дотримання вимог Конвенції про відмивання, пошук, арешт та конфіскацію доходів, одержаних злочинним, шляхом, Конвенції Організації Об`єднаних Націй, проти корупції., Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією, Конвенції Ради Європи про відмивання, пошук, арешт та конфіскацію доходів, одержаних злочинним, шляхом., та про фінансування тероризму;
впровадження 38 рекомендації Міжнародної, групи з протидії відмиванню брудних грошей та Кращих практик щодо адміністрування арештованих активів, затверджених 27.04.2018 під групи з кримінально-правових питань «Великої вісімки» (G8);
виконання приписів Закону України «Про засади державної антикорупційної політики (Антикорупційна стратегія)» на 2014 - 2017 роки та Державної програми щодо реалізації засад державної антикорупційної. політики в Україні. (Антикорупційної стратегії) на 2015 - 2017 роки.
Так, зокрема, «Великою вісімкою» (G8) в межах підгрупи з кримінально-правових питань 27 квітня 2005 року схвалено Кращі практики щодо адміністрування арештованих активів (G8 Best Practices for the Administration of Seized Assets). Як зазначається у відповідних рекомендаціях, вони спрямовані, зокрема., на допомогу державам у збереженні вартості арештованих активів. При цьому, однією з ключових рекомендацій є те, що в судовому провадженні, відповідно до національного законодавства, має бути дозволено продаж активів до винесення остаточного рішення суду по справі та застосування заходів конфіскації, або стягнення активів в дохід держави стосовно тих активів, які швидко псуються або швидко знижуються у вартості, наприклад, судна, літаки, автомобілі, тварини, ферми з вирощуванням сільськогосподарських культур тощо. Держава має забезпечити розгляд питання про надання дозволу на винесення остаточного рішення суду по справі активів, надто обтяжливими для управління. В свою чергу, отримані від реалізації доходи повинні бути збережені відповідно до національного законодавства винесення остаточного рішення суду та застосування заходів конфіскації або стягнення активів в дохід держави.
Основною метою заснування та діяльності Національного агентства є сприяння процесуальній діяльності, слідчого, детектива., прокурора, слідчого судді, суду, спрямованій, зокрема, на. забезпечення збереження речових доказів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, а також збільшення їх вартості., особливо тих, які підлягають конфіскації, спеціальній конфіскації (стягненню в дохід держави в кримінальному провадженні.).
Повноваження Національного агентства з управління арештованим (до конфіскації) майном визначені статтями 1, 9, 10, 19-24 Закону та статтею 100 Кримінального процесуального кодексу України, (далі КПК України).
Так, в управління Національному агентству можуть передаватись лише активи, які відповідають наступним умовам:
вони визнані речовим доказом;
на них накладено арешті у кримінальному провадженні;
арешт має передбачати заборону розпорядження (обов`язково або користування майном (бажано);
їх сукупна вартість становить понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
це не завдає шкоди кримінальному провадженню.
Управління активами за Законом, є відповідальною діяльністю, що має на меті зберегти економічну вартість активу протягом кримінального провадження, а також примножити її (за можливості).
Закон та КПК України не містять обмежень щодо типів, видів активів, які можуть передаватись в управління Національному агентству, так само як і обмежень щодо видів злочинів, у кримінальних провадженнях з розслідування яких були арештовані відповідні активи.
Приймаючи активи в управління, Національне агентство самостійно не управляє ними (інакше як у спосіб їх реалізації шляхом передання відповідному реалізатору), натомість, обирає професійного управителя конкретним, типом, активу і передає йому актив в управління, контролює діяльність з управління, або ж передає актив на реалізацію, якщо він підлягає реалізації згідно з Законом, та прийнятим на його виконання підзаконним актом.
У статті 19 Закону визначено дві альтернативні, підстави передання активів в управління Національному агентству:
-ухвала, слідчого судді., суду про передання активів в управління Національному агентству;
-згода власника, активів на їх передання в управління Національному агентству.
За змістом, статей 19-24 Закону Національне агентство самостійно не здійснює управління активами (інакше як у спосіб їх реалізації). У разі передання Національним агентством, активу в управління професійному управителеві за. договором, послуги з такого управління можуть бути оплачені виключно з доходів від управління (частини друга та третя 21 Закону).
Таким чином, за загальним, правилом., управління за Законом, у спосіб передання активу в управління за договором, управителеві є можливим, якщо таке управління здатне приносити дохід.
За таких обставин, Закон не передбачає можливості управління майном, як Національним, агентством самостійно, так і обраним ним. управителем, за договором, у спосіб суто його зберігання (оскільки зберігання призводить лише до витрат без одержання доходів). При цьому, Національне агентство може організувати деякі, заходи зі зберігання арештованого майна,але лише для цілей подальшого передання такого майна, в управління професійному управителеві і лише на строк, необхідний для організації такого передання в управління, а також, таке тимчасове (короткотермінове) зберігання не може передбачати витрачання коштів Державного бюджету України.
Згідно з Законом головна мета діяльності Національного агентства за напрямком управління майном - забезпечувати (генерувати) надходження до Державного бюджету України, а не видатки з нього.
Саме тому, Національне агентство не має повноважень та прав витрачати кошти Державного бюджету України самостійно організовувати охорону, відповідальне зберігання, обслуговування, підтримання у належному стані, оперативно управляти та вчиняти дії стосовно активів окрім. їх передачі, для реалізації або в управління за договором. Натомість,відповідні, заходи можуть організовуватися управителем відібраним у порядку, встановленому Законом., і оплачуватися виключно з доходів від управління, які отримуються управителем, в процесі комерційного використання активу.
Згідно з приписами частини першої статті 9 Закону Національне агентство здійснює заходи з проведення оцінки активів (пункти 4). У зв`язку з чим, обов`язково отримавши в управління майно Національне агентство першочергово проводить його оцінку (встановлює ринкову вартість).
Частиною першою статті 21 Закону встановлено, що управління рухомим, та нерухомим, майном, цінними паперами, млиновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.
Відповідно до абзацу сьомого частини шостої статті 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Частиною четвертою статті 21 Закону передбачено, що майно, в тому числі у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати із забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майно у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, підлягає реалізації за цінами щонайменше не нижче ринкових. Примірний перелік такого майна затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 685 (далі - Промірний перелік).
У частині п`ятій статті 21 Закону визначено, що активи, визначені частиною четвертою цієї статті, передаються для реалізації без згоди власника на підставі ухвали слідчого судді або суду, копія якої надсилається Національному агентству негайно після її винесення з відповідним зверненням прокурора. Передача для реалізації активів може також здійснюватися за згодою їх власника, копія якої надається Національному агентству з відповідним зверненням прокурора. Реалізація здійснюється визначеними на конкурсних засадах юридичними особами.
Порядок відбору таких юридичних осіб та порядок реалізації активів визначено постановами Кабінету Міністрів України «Про відбір на конкурсних засадах юридичних осіб, які здійснюють реалізацію арештованих активів» від 09.08.2017 № 558 та «Про затвердження Порядку реалізації арештованих активів на електронних торгах» від 27.09.2017 № 719.
Відповідно до частини першої статті 21 Закону управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління (за договором).
Активи прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб`єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про публічні закупівлі.
Управління активами згаданими особами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених Законом.
Управління активами, зазначеними у частині першій статті 21 Закону, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.
Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів.
Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.
За приписами статті 24 Закону надходження від здійснюваного Національним агентством управління активами, а також кошти, одержані на підставі міжнародних угод щодо розподілу та повернення активів в Україну, перераховуються до Державного бюджету України.
Таким чином, Закон, зокрема, у статті 21, встановлює дискреційні повноваження Національного агентства, які полягають у компетенції Національного агентства самостійно установлювати належність або неналежність активів до видів майна, визначених у При мірному переліку (затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 685), та в залежності від цього визначати, з урахуванням принципу верховенства права, який шлях управління активами є найбільш ефективний, тобто найбільше дозволяє забезпечувати збереження вартості активів, а також її збільшувати (за можливості).
Дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № К(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Абзацом другим частини першої статті 19 Закону передбачено дві альтернативні підстави управління Національним агентством арештованими активами:
-ухвала слідчого судді або суду;
-згода власника.
У зв`язку з чим, Національне агентство не має власної дискреції вирішувати, чим йому управляти, а чим - ні.
Абзацом першим частини першої статті 19 Закону встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами.
Управління активами - діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні (пункт 4 частини першої статті 1 Закону).
Тобто, винесення відповідної ухвали, чи передання Національному агентству активу в управління за згодою власника, свідчить про появу в Національного агентства окремого майнового права управління арештованим активом. Це - спеціальне строкове речове право на майно, подібне до інших майнових прав на чуже майно, визначених цивільним законодавством.
Національне агентство при виконанні відповідного судового рішення має керуватися нормами Закону з урахуванням того, що ним має бути забезпечено виконання цього судового рішення таким шляхом (реалізація або управління за договором), яким найбільше досягається мету управління указану в Законі.
При виконанні такого судового рішення з метою досягнення зазначеної в Законі мети управління, Національне агентство має право, зокрема, яке передбачено статтею 21 Закону, самостійно на власний розсуд обирати шлях управління активом (реалізація або передача в управління [за договором]), тобто діяти у межах своєї дискреції.
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення та вчиняючи дії, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин справи.
Однак, при здійсненні таких повноважень у будь-якому випадку Національне агентство має ураховувати при прийнятті рішення або вчиненні дії, у межах наявних дискреційних повноважень, зокрема, передбачених статтею 21 Закону, що має бути досягнута визначена Законом мета управління такими активами, з якою власне таке управління до них було застосовано.
Адже, першочерговим, є мета, а похідними до неї самі шляхи її досягнення.
Письмова згода власників на передачу зазначеного вище майна до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, до слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області не надходили.
Розглянути це клопотання вважається за необхідне без повідомлення зацікавлених осіб та їх захисників. Оскільки існує ризик того, що вказані особи, дізнавшись про внесення та розгляд цього клопотання, почнуть здійснювати перешкоди, що може унеможливить передачу в управління Національному агентству відповідного майна, та у подальшому створить додаткові перешкоди у відшкодуванні шкоди, завданої кримінальним правопорушенням».
Враховуючи, що вищевказане майно може бути відчужене на користь інших осіб, з урахуванням того, що у разі незастосування даного заходу забезпечення, майно може бути втрачене, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, та з метою збереження речового доказу, проведення судових експертиз, орган досудового розслідування просить клопотання задовольнити.

До клопотання додані копії документів та інших матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Зауважив, що наразі інформація щодо скасування арешту, накладеного на відповідне майно постановою від 30.03.2022 (в порядку ст. 615 КПК України), відсутня.

Враховуючи доводи клопотання власник майна у судове засідання не викликався.

Згідно з ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

В ході розгляду клопотання встановлено, що в провадженні Слідчого управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0,00051, зареєстрованого в ЄРДР 27.03.2022 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що невстановлені посадові особи ТОВ «Санта Моторс» () 11.02.2022 здійснили імпорт продукції скрапленого газу з території Російської Федерації, яка в подальшому використовується, в тому числі за допомогою коштів, отриманих від його реалізації для фінансування тероризму.

Так, встановлено, що ТОВ «Санта Моторс» заключили договір з АТ «РН-Транс» (446207, Російська Федерація, Самарська область, м. Новокуйбишевськ, вул. Осипенко, 11) на поставку скрапленого газу загальним об`ємом 106929 кг. Вказана продукція скрапленого газу імпортована до України 11.02.2022. Також, між вказаними контрагентами протягом 22-26 лютого 2022 року було здійснено імпорт продукції скрапленого газу додатково об`ємом 631460 кг. Однак, вказана продукція не була розмитнена відповідно до митних правил та законодавства України. Таким чином, загальний об`єм поставленої продукції скрапленого газу мав скласти 738 389 кг.

Надалі, після розв`язання повномасштабної збройної агресії російською Федерацією проти України вказана продукція скрапленого газу була переміщена на базу для зберігання скрапленого газу, що належить ТОВ «Санта Ойл» (), що розташована за адресою Київська область, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, 40.

29.03.2022 за вказаною адресою проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено продукцію скрапленого газу загальним об`ємом 59 096 кг (а.с. 26-29). При цьому під час обшуку встановлено, що об`єм скрапленого газу залежить від погодних умов, у зв`язку з чим похибка загального об`єму може складати до 15% продукції.

29.03.2022 вказану продукцію скрапленого газу визнано речовим доказом (а.с. 31-32), у кримінальному провадженні та зважаючи на спеціальні умови, зберігання, передано на відповідальне зберігання майстру ГНС ТОВ «Санта Ойл» ОСОБА_5 (а.с. 30).

В матеріалах справи міститься постанова заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 30.03.2022, в порядку ст. 615 КПК постановлено накласти арешт на речі та предмети, які були вилучені 29.03.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, із забороною права на відчуження, розпорядження та/або користування продукцією скрапленого газу у кількості 59 096 кг.

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

У випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а у випадках, якщо такі речові докази передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - відповідно до закону та прийнятих на його виконання актів законодавства.

Згідно з ч. 1 статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон), Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

Національне агентство функціонує на виконання положень Закону України «Про засади державної антикорупційної політики (Антикорупційна стратегія)» на 2014-2017 роки та Державної програми щодо реалізації засад державної антикорупційної політики в Україні (Антикорупційної стратегії) на 2015-2017 роки, імплементації в законодавство України Директиви ЄС від 03.04.2014 2014/42/EU про арешт та конфіскацію предметів злочинної діяльності та доходів від неї в ЄС.

Пунктом 4 частини першої статті 9 вказаного Закону на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 1 Закону, управляючи активами, Національне агентство забезпечує збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.

Абзацом першим частини першої статті 19 Закону встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 19 Закону, активи, визначені абзацом першим цієї статті, приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом Постанови КМУ № 613 від 11.07.18 «Про затвердження Положення про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» та положень абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що загальна вартість майна яке 29.03.2022 було вилучено та 30.03.2022 визнано речовим доказом перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд погоджується із заявленою органом досудового розслідування необхідністю застосування порядку зберігання такого майна у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 94, 98, 100, 131, 132, 170-173, 309, 310, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про передачу арештованого майна в управління АРМА у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 27.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-5 Кримінального кодексу України, задовольнити.

Визначити порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000051 від 27.03.2022 шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () в управління ним у порядку та на умовах, визначених ст. 100 КПК України, ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», активи, на які у кримінальному провадженні накладено арешт та які визнані речовими доказами, а саме: продукцію скрапленого газу загальним об`ємом 59 096 кг.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1