Справа № 164/430/22 Провадження №11-кп/802/581/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференцзв`язку),

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Волинського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , 0 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новий Чорторийськ Маневицького району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 04.05.2022 року.

Оскаржуваним вироком суду від 04.05.2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 , залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання ним законної сили, але на строк не більше 60 днів, тобто до 02 липня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
21 червня 2022 року до початку апеляційного розгляду по суті до Волинського апеляційного суду від прокурора надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 . Вимоги прокурора мотивовані тим, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не змінились, а тому з метою запобігання наявним ризикам та забезпечення належної поведінки обвинуваченого просить продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка клопотання підтримала, обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційний суд відхилити клопотання прокурора, перевіривши матеріали справи в частині вирішення питання доцільності продовження застосування запобіжного заходу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не припинили свого існування.
Так, обґрунтованість цього висновку стверджується даними про особу обвинуваченого, який обґрунтовано підозрюється (в даний час висунуто обвинувачення) у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких і, крім того, апеляційний суд вважає, що від часу прийняття рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_7 такого запобіжного заходу і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого, зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені стороною обвинувачення в клопотанні та судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому є належним чином обґрунтовані і вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати провадженню іншим чином, на даний час не змінилися.

Оцінивши зазначені ризики, та із врахуванням того, що на даний час апеляційне провадження стосовно обвинуваченого не закінчено, колегія суддів приходить до переконання про необхідність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою без визначення розміру застави, до набрання законної сили вироком Маневицького районного суду Волинської області від 04.05.2022 року, але на строк не більше на 60 днів.
Керуючись ст.ст.177-178, 183, 193, 196-197, 199, 331, 376 КПК України, Волинський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до набрання законної сили вироком Маневицького районного суду Волинської області від 04.05.2022 року, але на строк не більше 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 серпня 2022 року включно.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді