УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2022 року

м. Київ
справа № 161/8265/18

провадження № 51-108 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого на вирок Луцького міськрайонного суду від 7 липня 2021 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 1 лютого 2022 року щодо ОСОБА_5 , якими
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька, жителя м. Самбір Львівської області,
засуджено за частиною 1 статті 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, згідно з частиною 1 статті 71 КК за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 17 червня 2016 року та визначено остаточне покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Обставини справи
1. Суд першої інстанції визнав доведеним, що 7 березня 2018 року близько 18:15 під шляхопроводом поблизу будинку № 26 на проспекті Перемоги у м. Луцьку засуджений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту умисно завдав ОСОБА_6 удару ножем в шию, чим спричинив тому тяжких тілесних ушкоджень.
Доводи касаційної скарги

2. Захисник вказує, що суд першої інстанції ґрунтував свій висновок про винуватість засудженого на сукупності доказів, які не доводять його винуватості поза розумним сумнівом, оскільки жоден зі свідків не бачив завдання засудженим удару ножем. Також він вважає, що суд послався на недопустимий доказ протокол впізнання ножа. Крім того, він зазначає, що дії засудженого отримали невірну кваліфікацію за частиною 1 статті 121 КК.
3. Також захисник посилається на те, що апеляційний суд не перевірив доводів апеляційної скарги і належним чином не мотивував свого рішення.
4. Захисник просить скасувати оскаржені судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Оцінка Суду

5. Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
6. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 цього ж Кодексу.
7. Захисник посилається на те, що суд першої інстанції ґрунтував свій висновок про те, що засуджений наніс потерпілому удар ножем, на показаннях свідків, жоден з яких не бачив цього моменту події, а тому ці свідчення не можуть довести винуватість засудженого поза розумним сумнівом.
8. Суд не може погодитися із захисником. Як зазначив суд першої інстанції, на підставі показань свідків, які спостерігали подію безпосередньо до і після удару ножем, він склав уяву про обстановку, у якій був нанесений цей удар. У сукупності з показаннями потерпілого ці свідчення дали суду підстави для висновку про винуватість засудженого у нанесенні цього удару. Суд не вбачає в мотивах суду підстав ставити під сумнів оцінку ним достовірності доказів та їх достатності для висновку про винуватість засудженого.
9. Також Суд не вважає достатньою підставою для скасування судових рішень посилання захисника на порушення порядку проведення впізнання ножа. У цій справі жодна зі сторін не ставила під сумнів той факт, що удар потерпілому було нанесено саме ножем. Навіть якщо припустити, що стороною обвинувачення було представлено суду ніж, впізнаний свідком з порушенням процедури, це не може спростувати факту використання ножа як знаряддя злочину. У такому випадку ця обставина не могла істотно вплинути на висновок суду щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень та правильність кваліфікації.
10. Висновки суду першої інстанції доказів перевірялися апеляційним судом, який надав вичерпні відповіді на усі доводи апеляційних скарг і дотримався вимог статті 419 КПК. Незгода сторони із висновками судів, зробленими на підставі досліджених доказів, не є свідченням порушення судами процесуального закону.
11. Також захисник, хоча і посилається на неправильну кваліфікацію дій засудженого за кримінальним законом, однак не наводить будь-яких доводів на підтвердження своєї тези і не зазначає, яку кваліфікацію він вважав би правильною. Тому Суд вважає цей аспект касаційної скарги відверто необґрунтованим.
З огляду на викладене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду від 7 липня 2021 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 1 лютого 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3