Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/3241/21
№ провадження 1-кп/541/62/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді
ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
цивільного позивача - ОСОБА_9
цивільного позивача - ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження внесене 09.07.2021 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000427 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луценки Лохвицького району, Полтавської області, громадянина України, одруженого, утриманців не маючого, з середньою освітою, пенсіонера, не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
09 липня 2021 року, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ВАЗ моделі 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 , маючи посвідчення водія відповідної категорії, рухався по вул. Гоголя, в м. Миргороді, Полтавської області, в напрямку центра міста.

Під час свого руху, неподалік будинку №136, ОСОБА_5 проявив неуважність та з власної необережності, порушуючи вимоги п.п. 10.1 та п.1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху України, в яких вказано:

п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

розділ 34 «Лінія 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху, лінію 1.3 перетинати забороняється»;
не врахував дорожні умови, щоб мати змогу повністю контролювати свій рух, змінив напрямок руху ліворуч не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з мотоциклом марки LIFAN моделі LF150-2E, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_6 , маючого посвідчення водія відповідної категорії, який рухався по своїй смузі руху в зустрічному напрямку.

У результаті ДТП неповнолітній ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №463 від 27.10.2021, отримав наступні тілесні ушкодження: поширена забійно-рвана рана нижньої третини лівого стегна з пошкодженням привідних м`язів та квадріцепса. Множинні рвані рани лівої гомілки, верхньої третини лівого стегна. Геморагічний шок 1-2, які могли утворитися від дії твердих тупих предметів, також, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді, по давності можуть відповідати даті та обставинам, та по ступеню тяжкості, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Судом встановлено , що потерпілий ОСОБА_6 , на момент розгляду справи повнолітній , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань суду повідомив що вважає, що правила дорожнього руху не порушував , мав водійське посвідчення та керував мотоциклом в правовому полі , наполягав на задоволенні його цивільного позову про відшкодування моральної шкоди та прохав суворо покарати ОСОБА_5 , про те , що він розкаявся не помітив .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду вказала, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 , їй роз`яснена ст. 63 Конституції та вона попереджена про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань. Пояснила що знаходилась в автомобілі коли сталася ДТП , була ясна погода, світило сонце , вони рухались до центру міста з вулиці Європейської , все сталося так швидко , на запитання суду чи надавали допомогу потерпілому ОСОБА_13 відповіла , що чоловік був у стресі після ДТП , більш нічого вказати не змогла, вказала що частково відшкодували кошти батькові потерпілого .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу неправдивих показань, суд пояснила , що вона працює продавцем у магазині «Продукти» та в той час коли сталося ДТП стояла біля вікна і побачила що їхав автомобіль «жигулі» і почав звертати на зустрічну полосу розвертатись , а тут мотоцикл , хлопець після удару той що був на мотоциклі летів 5-6 метрів через мотоцикл , а чоловік та жінка які вийшли з автомобіля стояли біля свого автомобіля , щоб підійшли до мотоцикліста не бачила , ходив водій автомобіля та обдивлявся свій пошкоджений автомобіль .

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що

-відповідно до рапорту про отримання заяви та реєстрації ЄО № 5223 від

09.07.2021 року 09.07.2021 року о 09.:15 за адресою м. Миргород вул. Гоголя буд. № 136 надійшов виклик на ЕМД про те, що відбулося ДТП за участю мотоцикліста який травмований , з телефону НОМЕР_3 , результат відпрацювання , рапорт поліцейського Миргородського РВ поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 поблизу Хліб заводу сталося ДТП за участю авто ВАЗ та мотоцикла , потерпілий мотоцикліст , рвана рана , багато крові , заявник ОСОБА_16 ( а.с.102)

- відповідно рапорту чергового інспектора 09.07.2021 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 5232 від 09.07.2021 року як ДТП з травмованими з лікарні , що о 13.:10 надійшло повідомлення що сталося ДТП , потерпілий ОСОБА_6 2003 року народження , діагноз ЗЧМТ , струс головного мозку , скальпірована рана верхньої третьої гомілки , заявник ОСОБА_17 , зараз потерпілий знаходиться у операційній ( а.с. 103)

- протоколом огляду місця дорожньо- транспортної пригоди від 09.07.2021 року за участі понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та в присутності ОСОБА_5 з схемою та фото таблицями до нього ( а.с. 104-113)

- з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_5 від 09.07.2021 року вбачається що останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння ( а.с. 114)

- постановою про створення слідчої групи ( а.с. 115)

- повідомлення про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи ОСОБА_4 та ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ( а.с. 118)

- постанова про визначення групи прокурорів від 21.07.2021 року якою старшим групи прокурорів призначено ОСОБА_4 ( а.с. 119)

- постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів , відповідно до якої речовими доказами по кримінальному провадженні визнані автомобіль марки ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки LIFAN моделі LF150-2E, д.н.з. НОМЕР_2 , місцем зберігання визначено майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області м. Миргород вул. Якова Усика 34.( а.с. 120)

- відповідно до ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27.07.2021 року накладено арешт на автомобіль та мотоцикл по кримінальному провадженні ( а.с 122)

- постановою слідчого СВ Миргородського ВП залучено по справі законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 його матір ОСОБА_10 , яка в подальшому відмовилась ( а.с. 124-126)

- постановою слідчого СВ Миргородського ВП від 27.10.2021 року залучено по справі законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 його батька ОСОБА_9 за його заявою ( а.с. 127-129)

- 09.09.2021 року проведено слідчий експеримент за участі неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 зі схемою та фото таблицями ( а.с. 130-133)

- протоколом додаткового огляду місця події від 11.08.2021 року за участі ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_8 та понятих зі схемою та фото таблицями до протоколу місця ДТП ( а.с. 134-137)

- постановою слідчого від 11.09.2021 року призначено судово- інженерно транспортну експертизу ( а.с. 138- 139)

- витрати по проведенню експертизи становлять 1372 гривні 96 копійок ( а.с. 142)

- відповідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/117-21/11952-ІТ від 05.10.2021, у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ, моделі 2170, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1 та п. 1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В умовах даної події водій автомобіля ВАЗ, моделі 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом LIFAN, моделі LF150-2E, державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом виконання вимог п.10.1. та п. 1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху. ( а.с. 142-147)
-слідчим СВ Миргородського РВП ОСОБА_22 винесена постанова про
призначення судово медичної експертизи від 20.10.2021 року ( а.с. 148)
-відповідно до висновка експерта № 463 вбачається, що на підставі постанови
слідчого від 20.10.2021 року - проведена судова медична експертиза в приміщенні Миргородського міжрайонного Обласного бюро судово- медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації , лікарем , судово медичним експертом ОСОБА_23 відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка почата 22.10.2021 року та закінчена 27.10.2021 року , проведена без участі потерпілого , з медичних документів надано історії хвороби № 3033/384 КНП «Миргородська ЛІЛ» ММР та № 12279 Національний військово медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» ,№ 3568/1032 КНП «Миргородська ЛІЛ» ММР на ім`я ОСОБА_6 - отримав наступні тілесні ушкодження: поширена забійно-рвана рана нижньої третини лівого стегна з пошкодженням привідних м`язів та квадріцепса. Множинні рвані рани лівої гомілки, верхньої третини лівого стегна. Геморагічний шок 1-2, які могли утворитися від дії твердих тупих предметів, також, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді, по давності можуть відповідати даті та обставинам, та по ступеню тяжкості, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як спричинили тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення ( а.с. 149-151)

-слідчим СВ Миргородського РВП ОСОБА_22 винесена постанова про
призначення додаткової судово медичної експертизи від 30.10.2021 року, в даній постанові слідчий вказує що отримано висновок № 463 від 27.10.2021 року , а 27.10.2021 року з КНП «Миргородська ЛІЛ миргородської міської ради отримано протокол операції № 70 від 09.07.2021 року на ОСОБА_6 який не був врахований , що може вплинути на висновок ( а.с. 152)
-відповідно до висновка експерта № 500 вбачається, що на підставі постанови
слідчого від 30.10.2021 року - проведена судова медична експертиза в приміщенні Миргородського міжрайонного Обласного бюро судово- медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації , лікарем , судово медичним експертом ОСОБА_23 відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка почата 15.11.2021 року та закінчена 16.11.2021 року, з якої вбачається, що слідчим надана завірена копія протоколу операції № 170 від 09.07.21 року на ім`я ОСОБА_6 , історія хвороби № 296 , також надані карта виїзду ШМД № 130353 та карта виїзду ШМД № 130470 від 09.07.2021 року , відповідно з висновку вбачається, що при судовій медичній експертизі по історіях хвороби № 3033/384 КНП Миргородська ЛІЛ ММР № 12279 Національний військово- медичний клінічний центр , головний військовий клінічний госпіталь № 3568/1032 КНП Миргородська ЛІЛ ММР , враховуючи дані протоколу операції № 170 від 09.07.2021 року у гр. ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження поширена забійна рвана рана нижньої третини лівого стегна з пошкодженням привідних м`язів та квадріцепса. Множинні рвані рани лівої гомілки, верхньої третини лівого стегна. Геморагічний шок 1-2, які могли утворитися від дії твердих тупих предметів, також, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді, по давності можуть відповідати даті та обставинам, та по ступеню тяжкості, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як спричинили тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення ( а.с. 153-154)

-потерпілий ОСОБА_6 надав слідчому заяву в якій не заперечував проти

отримання медичної документації по факту ДТП що сталася 09.07.2021 року в м. Миргороді по вул. Гоголя ( а.с. 167)

-процесуальним керівником прокурором було витребувано у відповідності до ст. 36
КПК України у головного лікаря КП «полтавський обласний центр ЕМД та МК ПОР , станції екстреної медичної допомоги № 4 у м. Миргороді ОСОБА_24 інформацію чи здійснювалось 09.07.2021 року лікарями ШМД виїзд на місце ДТП за адресою вул. Гоголя у м. Миргороді неподалік будинку № 136 а також транспортування хворого до лікувальних закладів , якщо так, та прохала надати ксерокопії карт виїзду ( виклику) ШМД на місце даної події , транспортування постраждалих до лікувальних закладів , а також інших документів , що фіксують стан постраждалих ( а.с. 159)
- головний лікар ОСОБА_25 на запит прокурора надав інформацію , що
зареєстрований виклик з приводу ДТП за адресою м. Миргород вул. Гоголя та транспортування хворого ОСОБА_6 в м. Полтава , під час транспортування зафіксовано погіршення стану хворого і лікарем ревматологом було прийнято рішення про повернення до Миргородської ЦРЛ відповідно до карти виїзду швидкої медичної допомоги № 130353 від 09.07.2021 року № 130470 від 09.07.2021 року по станції екстреної допомоги № 4 м. Миргорода та додав завірені копії на 2 аркушах ( а.с. 161-163)
-Слідчому 27.10.2021 року КНП Миргородська ЛІЛ Миргородської міської ради
на запит надано копія протоколу операції № 170 від 09.07.2021 року на ОСОБА_6 ( а.с. 160)
-Слідчий у супровідній завідувачу Миргородського відділення судово- медичних
експертиз ОСОБА_23 для проведення судово медичної експертизи направив постанову про призначення судово медичної експертизи на 1 аркуші та історію хвороби з військового госпіталю та історію хвороби з Миргородської ЦРЛ на 2 арк.( а.с. 164)
-ухвалою слідчого судді від Миргородського міськрайонного суду від 13.09.2021
року надано тимчасовий доступ до оригіналів документів які перебувають у володіння ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 з можливістю здійснення фотофіксації таких відомостей та отримання належно посвідчених читабельних копій , медичної картки стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 з відділення ВГХ Національного військового медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» який проходив там лікування з 29 липня 2021 року по 06 серпня 2021 року. ( а.с. 165-166)
-Слідчий у супровідній завідувачу Миргородського відділення судово- медичних
експертиз ОСОБА_23 для проведення додаткової судово медичної експертизи направив постанову про призначення додаткової судово медичної експертизи на 1 аркуші та історію хвороби з військового госпіталю та історію хвороби з Миргородської ЦРЛ на 2 арк і завірені фото копії протоколу операції на 1 арк. І завірені фото копії картки екстреної медичної допомоги на 2 арк. ( а.с. 168 )
-Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.10.2021 року м.
Київ та описом речей і документів , які були вилучені , вбачається, що слідчим без участі понятих на підставі ухвали слідчого судді надано доступ до медичної картки хворого та зроблена її копія ( а.с. 169-170) .
Також суд приєднав до матеріалів справи за клопотанням сторони захисту адвоката ОСОБА_8 та вивчив характеристику на ОСОБА_5 від голови будинкового комітету , яка є позитивною , довідку з АЗПСМ № 8 м. Миргород з якої вбачається, що ОСОБА_5 знаходиться на «Д» обліку у лікаря ЗПСМ з діагнозом церебральний атеросклероз , гіпертонічна хвороба , стенокардія , незріла набухаюча катаракта правового ока ., оригінали розписок про отримання ОСОБА_9 відшкодування шкоди на лікування від ОСОБА_5 на загальну суму 20 000 гривень.
Суд приєднав до матеріалів справи за клопотанням представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 копію довідки до акту огляду медико- соціальної експертної комісії та акт огляду - щодо встановлення третьої групи інвалідності 09.02.2022 року ОСОБА_6 до 01.03.2023 року , причинним зв`язком якої є наслідки травми 09.07.2021 року .
Обвинувачений ОСОБА_5 в ході судового розгляду вів себе стримано , вказав що ДТП яка сталася , то його дії були ненавмисними ,він пересік осьову лінію , чи думав що встигне , не знає , винуватий , вказав що являється пенсіонером , проживає з дружиною, спільний їх дохід складається із двох пенсій , це приблизно 8000 гривень у місяць , нерухомого майна вказав що у нього особисто немає, автомобілем керував як належний володілець , оскільки у власності іншої особи , відшкодував потерпілій стороні 20 000 гривень на лікування , тобто в рахунок матеріальної шкоди , цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди визнає частково , цивільний позов батьків потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди визнає частково , вимоги про відшкодування моральної шкоди не визнає.

В ході розгляду справи Адвокатом ОСОБА_8 який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_5 заявлене клопотання в порядку ст. 89 КПК України про визнання доказів недопустимими , та в судових дебатах прохав виправдати обвинуваченого за недоведеністю . З даного клопотання вбачається, що адвокат прохає визнати недопустимими доказами експертні висновки № 463 від 27.10.2021 року лікаря судового медичного експерта ОСОБА_23 . Миргородського міжрайонного відділення Обласного бюро судово медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації та висновок № 500 від 16.11.2021 року на тій підставі, що слідчий у постановах від 20.10.2021 року та від 30.10.2021 року зазначено що до проведення експертизи залучити експертів судово- медичних експертиз Миргородської ЦРЛ та у супровідних зазначено що надаються експерту історія хвороби з військового госпіталя та історія хвороби з Миргородської ЦРЛ , а згідно висновку експерта № 463 від 27.10.2021 року вбачається, що експертом досліджувались історія хвороби № 3033/384 КНП Миргородська ЛІЛ ММР , № 12279 Національного військового медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» та № 3568/1032 КНП «миргородська ЛІЛ ММР на ім`я ОСОБА_6 які надані слідчим. , а відповідно до ухвали слідчого судді від 13.09.2021 року слідчому відмовлено у вилученні оригіналів медичних документів. Також адвокат зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, яким чином історії хвороби № 3033/384 КНП Миргородська ЛІЛ ММР та № 3568/1032 КНП Миргородська ЛІЛ ММР на ім`я ОСОБА_6 були отримані слідчим , в той час ухвала слідчого судді про надання слідчому доступу до цих медичних документів відсутня . По експертизі № 500 також у постанові про її призначення назва експертної установи зазначена невірна , та експертом ОСОБА_23 досліджувались завірена копія протоколу операції № 170 від 09.07.2021 року надана на запит слідчого № 396 /115/11/03-2021 від 20.10.2021 року , ксерокопії карт виїзду виклику ШМД були отримані прокурором Миргородської окружної прокуратури в порядку ст. 36 КПК України і адвокат вважає що такі докази є недопустимими та посилався на правову позицію Верховного Суду викладену по справі № 582/445/20 в постанові від 18.08.2021 року що медичні документи на підтвердження фактів , які стосуються завданої шкоди здоров`ю , можуть надаватися потерпілим безпосередньо слідчому , або ж за зверненням останньому в порядку ст. 163 КПК України з відповідним клопотанням до слідчого судді про тимчасовий доступ , а саме до медичних карт . Тому адвокат вважає , що вилучення зазначених документів проведено слідчим та прокурором з істотними порушеннями прав людини . Вказує, що такі відомості містять охоронювану законом таємницю і становлять лікарську таємницю , а доступ до таких документів надається виключно слідчим суддею .
Прокурор заперечувала стосовно задоволення даного клопотання та вказала , що вона діяла в рамках своїх повноважень відповідно до КПК наперед отримавши згоду потерпілого на дозвіл на отримання медичної документації , в постанові слідчого про призначення обох експертиз була допущена технічна помилка у назві експертної установи , експерт був попереджений про кримінальну відповідальність , у військовому госпіталі була отримана копія історії хвороби по ухвалі слідчого судді , а медична картка потерпілого була отримана в оригіналі , самі ж історії хвороби - це інформація яка міститься в медичній картці , вважає експертні висновки допустимими доказами та послалась на правову позицію Колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 740/2536/17 , тому прохала відмовити адвокату у задоволенні даного клопотання . В судових дебатах прохала визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні ним неумисного злочину , та призначити йому покарання враховуючи що він визнає вину та покаявся і частково відшкодував матеріальну шкоду законному представнику потерпілого його батьку , про що є підтверджуючі документи, та врахувати що обвинувачений є пенсіонером , тому призначити йому покарання у вигляді трьох місяців арешту та позбавити його права керування транспортними засобами, зняти арешт із транспортних засобів та повернути його володільцям.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 також заперечували проти заявленого клопотання та вказав , що вина ОСОБА_5 повністю доведена , прохав звернути увагу суду , що історії хвороби це тільки документи з яких складаються медичні картки , тому експертизи проведені в правовому полі , враховуючи той факт що потерпілий став інвалідом третьої групи , а причинний зв`язок це саме ДТП яка скоєна ОСОБА_5 , сума моральної шкоди обгрунтована та не буде збагаченням , оскільки потерпілий тоді ще неповнолітній ОСОБА_6 зазнав фізичної болі , боявся що зовсім втратить ногу , йому рекомендоване ортопедичне взуття , переніс не одну операцію , потрібні сили та кошти на реабілітацію , тому заявлена сума моральної шкоди повністю відповідає моральним стражданням та є на його думку ще і мінімальною .
Суд зазначає, що процес доказування, спираючись на аналіз кримінального процесуального законодавства, передбачає збирання доказів виключно в порядку, передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом (далі -КПК) України, який закріплює наявність відповідних засобів фіксації інформації, що має значення для кримінального провадження. Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових і фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України. відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України саме прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, які виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. По-друге, згідно зі ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за винятком випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Передбачені в чинному КПК України засоби збирання доказів є загальними для доказування будь-якого вчиненого кримінального правопорушення. Науковці зазначають , що відсутність у положеннях КПК України тлумачення поняття «витребування», що зумовлює низку теоретичних і практичних його інтерпретацій та вважають що витребування як спосіб збирання доказів - це звернення з вимогою про добровільне надання речей, документів, відомостей, які мають значення для кримінального провадження. Сторона обвинувачення має право витребувати речі, документи, відомості, якщо їй достовірно відомо, що вони перебувають чи зберігаються в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, у службових або фізичних осіб . Під час досудового розслідування слідчий, прокурор звертаються до органів державної влади, установ та організацій з вимогою надати не тільки документи чи речі, але й інформацію, якою вони володіють, а відповідь на таку вимогу оформлюється у вигляді офіційного документа з підписом посадової особи органу державної влади, установи, організації, що дає змогу надалі використовувати надану інформацію у формі документа. А відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України документ є процесуальним джерелом доказів. Такий варіант отримання необхідної інформації також використовується для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження про злочини.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Стаття 86 КПК України визначає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Підстави та критерії визнання доказів недопустимими визначено в ст. 87 КПК України. Однією із засад кримінального провадження, закріпленої у п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України є змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень частин 1-3 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, встановленими цим Кодексом, і вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Натомість суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Відповідно до статей 3, 56 КПК України потерпілий є стороною кримінального провадження і має право подавати докази не тільки суду, але й і слідчому.

Отже, виходячи із законодавчих норм, потерпілий наділений правом безпосередньо надавати слідчому медичні документи на підтвердження фактів, які стосуються завданої злочином шкоди його здоров`ю, а слідчий зобов`язаний прийняти ці документи для виконання завдань кримінального провадження та з`ясування всіх обставин, що згідно зі ст. 91 КПК України належать до предмета доказування, у тому числі шляхом призначення судово-медичної експертизи за медичною карткою. У такому випадку разом із відповідною постановою слідчий скеровує до експертної установи медичну документацію, яка є об`єктом експертного дослідження. За інших обставин, тобто якщо потерпілий не згоден надати наявні в його розпорядженні необхідні документи, для отримання дозволу на тимчасовий доступ до них слідчий, застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, звертається до суду за правилами глави 15 розділу II КПК України. Тобто, медична документація може бути отримана в інший спосіб, також передбачений КПК України, а саме - добровільно надана безпосередньо потерпілою особою або медичною установою на запит слідчого, і лише у випадку неможливості отримати документи у такий спосіб слідчий звертається до слідчого судді з метою отримати дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів.
Дані висновки узгоджуються із правову позицію Колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 740/2536/17 ,

Як убачається з матеріалів провадження, процесуальний прокурор зверталась до головного лікаря КП Полтавський обласний центр ЕМД та МК ПОР станції екстреної медичної допомоги № 4 у м. Миргороді із запитом в розумінні ст. 36 КПК про надання інформації та документів, що фіксували стан постраждалих , та отримала повідомлення від головного лікаря і завірені копії карти виїзду ШМД у правовому полі, також суд зазначає, що висновок експерта № 463 був складений на підставі постанови слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 20 жовтня 2021 року і для проведення цього висновку було надано медичну документацію та рентген знімок і довідку опису та прохав провести без участі ОСОБА_26 , висновок експерта № 500 був складений на підставі слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 30.10.2021 року , для проведення цього висновку було надано історія хвороби , завірена копія протоколу операції . Будь-яких заперечень з приводу надання медичної документації для проведення експертизи потерпілий не висловлював та надав дозвіл на отримання медичної документації по факту ДТП що сталася 09.07.2021 року ( а.с. 167) . А тому твердження сторони захисту, що медична документація, покладена в основу висновку експерта, отримана з порушенням вимог КПК України, не ґрунтуються на вимогах закону. Стосовно того , що слідчим у постанові зазначена назва установи про призначення експертизи та додаткової експертизи , відповідно у яких слідчий вказав , що на проведення експертиз залучити експертів судово медичних експертиз Миргородської ЦРЛ , а фактично експертизи проведені лікарем судово медичним експертом ОСОБА_23 . Миргородським міжрайонним відділенням Обласного бюро СМЕ Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації , то суд зазначає, що в супровідних для направлення на проведення експертизи слідчий зазначає , що надає постанову та документи для проведення судово- медичної експертизи - завідувачу Миргородського відділення судово- медичних експертиз ОСОБА_23 ( а.с. 164, 168 ) , експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність , про що мається підпис у експертних висновках, в самих же постановах про призначення експертиз в описовій частині йдеться про ДТП яка сталася 09.07.2021 року , тобто у постановах мається місце технічним помилкам .

Медична карта стаціонарного хворого та інструкція щодо заповнення форми 003/о затверджені Наказом № 110. У цій формі медичної документації фіксують усі необхідні відомості про стан здоров`я хворого, організацію його обстеження, лікування, результати досліджень. Медична карта не тільки медичний, а й юридичний документ, за потреби її можуть використовувати для надання інформації за запитами відомчих закладів, прокуратури і судово-слідчих органів. Судом встановлено, що для проведення експертиз були отримані за згодою потерпілого ОСОБА_6 копії карти виїзду ШМД , та медична картка хворого , копії протоколу операції № 170 від 09.07.2021 року на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , історію хвороби з Миргородської ЦРЛ та копію історії хвороби з військового госпіталю , доступ до якої був здійснений на підставі ухвали слідчого судді. Тобто, суд зазначає, що враховуючи , що потерпілий надав дозвіл на отримання медичної документації працівникам правоохоронних органів, мав можливість надати сам медичну картку , а медичні документи , які знаходились у військовому госпіталі м. Києва, та які а ні потерпілий сам не міг надати слідству і сторона обвинувачення не мали можливості самі отримати , то звернулись до слідчого судді з таким клопотанням в розумінні глави п`ятнадцятої КПК України - всі ці медичні документи , які направились до експерта добуті в правовому полі. Твердження захисника про те, що експертні висновки є недопустимими доказами , оскільки проведені з порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства - безпідставні.

По справі , на стадії підготовчого судового засідання до суду надійшли два цивільні позови- від потерпілого ОСОБА_26 та цивільний позов від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_5 , цивільні позови були прийняті до розгляду із кримінальним провадженням , а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були визнані по справі цивільними позивачами. ( а.с. 27-33, 34 -63, 68)
З цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди вбачається , що внаслідок ДТП він зазнав тілесні ушкодження середньої тяжкості які спричинили тривалий розлад здоров`я , та не є небезпечними для життя у момент спричинення. , з 09.07.2021 року по 29.07.2021 року та з 06.08.2021 року по 20.09.2021 року він перебував на стаціонарному лікуванні , потерпілий вважає, що йому злочином який вчинив ОСОБА_5 була спричинена моральна шкода яка пов`язана із ушкодженням його здоров`я та фізичного болю і її розмір він оцінює у 150 000 гривень . Тілесні ушкодження призвели на тривалий час до нездатності самостійного пересування , до самообслуговування та значного обмеження життєдіяльності , функції пошкодженої ноги повністю не відновлені , отримав інвалідність яка є в прямому причинному зв`язку із ДТП і надалі ще потребує реабілітації .
Даний цивільний позов потерпілий в судовому засіданні підтримав в повному обсязі та прохав його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 даний позов визнав частково , в якій частині вказати не зміг , повідомив, що відшкодував матеріальну шкоду 20 000 гривень на лікування , він пенсіонер та отримує пенсію в 4000 гривень .
З цивільного позову ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вбачається , що потерпілий ОСОБА_6 по справі є їх сином , на час скоєння ДТП він був неповнолітнім , їх син отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості які спричинили тривалий розлад здоров`я , та не є небезпечними для життя у момент спричинення , тривалий час син лікувався у медичних закладах , самостійно не міг себе навіть обслуговувати , отримав третю групу інвалідності пов`язану із отриманими тілесними ушкодженнями під час ДТП , на придбання ліків і товарів медичного призначення та медичного обстеження та лікування сина саме вони, батьки , оскільки син був неповнолітнім витратили 56 280 гривень 74 копійки , що підтверджується касовими чеками та договором про здійснення медичної практики суб`єктом господарської діяльності у ЗСУ на платній основі від 29.07.2021 року № 2713 , на суму 20 000 гривень . Вказані витрати були здійснені за рахунок спільних коштів сім`ї , тому вимоги про їх відшкодування є солідарними. Також внаслідок ДТП був пошкоджений мотоцикл марки LIFAN моделі LF150-2E, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 , характер пошкоджень є таким, що мотоцикл не підлягає відновленню , тобто фактично є знищеним , відповідно до даних , що містяться на інтернет сторінці середня вартість такого мотоциклу 2019 року випуску становить 21 065 гривень , позивачі вважають що саме ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого , оскільки це є реальними збитками. Також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прохали стягти з обвинуваченого ОСОБА_5 моральну шкоду по 100 000 гривень кожному , в обгрунтування зазначили, що моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів сім`ї та близьких родичів. Тобто окрім майнової шкоди діями відповідача вказують позивачі їм завдано моральної шкоди , яка полягає у спричинені душевних страждань які вони пережили у зв`язку із травмованим сином, ушкодженням його здоров`я , тривалість його лікування , їх переживання за здоров`я сина , те що син став інвалідом . Син тривалий час не міг сам пересуватись та сам себе обслуговувати , тобто був порушений їх спосіб життя , вони возили його у м. Київ на лікування у військовий госпіталь , постійно потрібно було десь позичати кошти , вони увесь час перебували у стресі , тому прохали позов задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_9 долучив оригінали чеків на ліки на суму 56.280 гривень 74 копійки , свій позов підтримав у повному обсязі , ОСОБА_10 свої вимоги про відшкодування моральної шкоди підтримала в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_8 зазначили , що позов про відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_9 визнають частково , а саме вказали що по перше ОСОБА_5 в рахунок відшкодування на лікування сплачено вже 20 000 гривень , що підтверджується стороною потерпілих , по друге прохали не враховувати чеки на сплату 28.07.2021 року благодійна допомога ( гараж) КНП Миргородська лікарня на суму 1250 гривень та благодійна допомога цього ж дня хірургія на суму 300 гривень та чек на суму 300 гривень КНП Миргородська ЛІЛ 19.07.2021 року . Також заперечили стосовно заявлених вимог стягнення коштів на суму 20 000 гривень в рахунок сплати головному військовому клінічному госпіталю АДРЕСА_2 відповідно до договору укладеному між клінічним центром та ОСОБА_6 29.07.2021 року , оскільки потерпілий був неповнолітнім та стороною не надано доказів за які послуги стягувалися такі кошти , немає підтверджуючого розрахунку. Стосовно відшкодування моральної шкоди позивачам прохали відмовити.
Суд дослідивши докази по цивільному позову потерпілого зазначає, що відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Ч.1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов підтримано повністю , останній просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь моральну шкоду у розмірі 150 000 грн.
Цивільний позов обвинуваченим визнаний частково . Стосовно вимог потерпілого щодо відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів тощо.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Крім цього, статтею 1167 ЦК України теж передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди також враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
На підставі досліджених доказів суд вважає, що обвинувачений повинен відшкодувати потерпілому ОСОБА_6 моральну шкоду.
З урахуванням характеру скоєного правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань потерпілого внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , враховуючи що потерпілий є людиною молодого віку , на час скоєння ДТП був неповнолітнім - отримав інвалідність в прямому причинному зв`язку із ДТП - суд вважає можливим задовольнити цивільний позов повністю та стягнути з останнього на користь потерпілого ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 150 000 грн.
Суд, дослідивши цивільний позов цивільних позивачів ОСОБА_9 та надані докази, вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом з`ясовано що ОСОБА_5 відшкодував матеріальну шкоду на лікування на суму 20 000 гривень , що ОСОБА_9 не заперечував в судовому засіданні , суд не бере до уваги заявлену вимогу про відшкодування коштів сплати 28.07.2021 року благодійної допомоги ( гараж) КНП Миргородська лікарня на суму 1250 гривень та благодійної допомоги цього ж дня ( хірургія) на суму 300 гривень та чек на суму 300 гривень КНП Миргородська ЛІЛ 19.07.2021 року , також суд зазначає, що цивільний позивач ОСОБА_9 не довів суду витрати на суму 20 000 гривень по договору з військовим госпіталем , оскільки не надав розрахунку на яке саме лікування могли піти ці кошти , та і договір укладений не ним, а самим ОСОБА_6 , сам же потерпілий вимог про відшкодування цих коштів не заявляв. Далі суд також не може взяти до уваги інформацію з інтернет сторінки про вартість пошкодженого мотоцикла, оскільки самого висновку чи будь яких інших доказів, що даний мотоцикл, який потрапив у ДТП не підлягає ремонту цивільним позивачем не надано. Тому суд приходить до висновку про стягнення з обвинуваченого в розумінні матеріальної шкоди 13 365 гривень 74 копійки ( 56280.74 21.065.00-1850.00-20 000 = 13365.74 )
Стосовно вимог цивільних позивачів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди на їх користь з обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд зазначає, що Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі досліджених доказів суд вважає, що обвинувачений повинен відшкодувати цивільним позивачам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є батьками потерпілого , який був на час вчинення ДТП неповнолітнім моральну шкоду. З урахуванням характеру скоєного правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань батьків внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 щодо спричинення тілесних ушкоджень ДТП їх синові ОСОБА_6 , враховуючи що їх син отримав інвалідність в прямому причинному зв`язку із ДТП , той факт що хлопець лікувався тривалий час в різних клініках України , що порушився повністю усталений склад життя їх як батьків , які його підтримували і морально і матеріально - суд вважає можливим задовольнити цивільні позови в частині відшкодування моральної шкоди частково - та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди по 20 000 грн. кожному.
Дослідивши докази по справі , заслухавши пояснення потерпілого , допитавши свідків, допитавши обвинуваченого- суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину і вона доведена повністю. Своїми необережними протиправними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого як на досудовому так і судовому слідстві не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує вину ОСОБА_5 , є розкаяння на стадії судових дебатів , та частковому відшкодування матеріальної шкоди.
Як зазначив Пленум Верховного Суду України у п.20 своєї постанови від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року), при призначенні покарання за ст.286 КК суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Разом з цим, при призначенні покарання суд також враховує і наступне. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Враховуючи вищевикладене, при призначенні обвинуваченому міри покарання судом враховується те, що злочин вчинений ним відноситься до нетяжких злочинів, та вчинений з необережності. Його негативне ставлення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують покарання та відсутність обставини, які обтяжують вину обвинуваченого. Судом враховується також позицію потерпілого та представників потерпілих, які наполягали на суворому покаранні з реальним позбавленням волі і наполягали на застосуванні додаткового покарання . Те що обвинувачений не судимий, постійне місце проживання де характеризується позитивно, та врахувати той факт , що він є пенсіонером , тому на переконання суду основне покарання йому слід призначити у виді арешту та застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Призначення додаткових покарань має зумовлюватись фактичними обставинами справи та застосовуватись на розсуд суду у виключних випадках коли такі заходи здатні ефективно доповнити виправний вплив, що здійснюється в умовах режиму випробування та іншим чином сприяти меті досягненню покарання. Враховуючи дослідженні матеріали справи, суд дійшов переконання що відносно обвинуваченого доцільно застосувати даний вид додаткового покарання .
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити повністю , цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.
Скасувати арешт майна по ухвалі слідчого судді від 27.07.2021 року ( справа № 541/1676/21, провадження № 1-кс/541/600/2021)
Речові докази по справі: автомобіль марки ВАЗ, моделі 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика 34 повернути ОСОБА_5 . Мотоцикл марки LIFAN, моделі LF150-2E, д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика 34 повернути ОСОБА_9 .

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні на проведення судових експертиз складають 1372, 96 грні їх потрібно стягти з обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349; 368; 370; 374; 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді 1 (одного ) місяця арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Цивільний позов ОСОБА_26 про стягнення моральної шкоди задовольнити повністю .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_26 моральну шкоду в сумі 150 000 гривень ( сто п`ятдесят тисяч ) гривень .

Цивільний позов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 13 365 гривень 74 копійки ( тринадцять тисяч триста шістдесят п`ять гривень ) 74 копійки та моральну шкоду в сумі 20 000 ( двадцять тисяч ) гривень

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 20 000 ( двадцять тисяч ) гривень .

До вступу цього вироку в законну силу ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві)гривні 96 копійок - на користь держави.
Скасувати арешт майна який був накладений по ухвалі слідчого судді від 27.07.2021 року ( справа № 541/1676/21, провадження № 1-кс/541/600/2021) Речові докази по справі: автомобіль марки ВАЗ, моделі 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика 34 повернути ОСОБА_5 . Мотоцикл марки LIFAN, моделі LF150-2E, д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика 34 повернути ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг до Полтавського апеляційного суду , засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Вирок підлягає виконанню після набрання чинності .

Суддя ОСОБА_1