Номер провадження: 11-сс/813/882/22
Справа № 521/7479/22 1-м/521/63/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 01.06.2022, якою відносно:
ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Керелаш, респ. Молдова, громадянина респ. Молдова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
- встановлена наявність підстав для подальшого тримання під вартою (екстрадиційного арешту) для забезпечення його видачі та передачі компетентним органам респ. Молдова, але не пізніше 01.08.2022
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси, визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою (ескстрадиційного арешту) ОСОБА_7 до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам респ. Молдова, але не пізніше 01.08.2022.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказував на те, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 19.01.2022, залишеного в силі ухвалою Малиновського райсуду м. Одеси від 29.03.2022 прийнято рішення про видачу ОСОБА_7 з України до респ. Молдова для притягнення його до кримінальної відповідальності. Окрім того, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_7 визнаний винним відповідає злочину, передбаченому ч. 1 ст. 153 КК України є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі, більше ніж 1 рік, строк давності виконання вироку, передбачений ст. 80 КК України не сплив.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне:
- слідчим суддею в порушення вимог ст. 584 КПК України не була забезпечена його особиста участь у судовому засіданні;
- прокурором не було надано матеріалів на підтвердження необхідності подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою;
- слідчим суддею не були взяті до уваги відомості відносно надання ОСОБА_7 статусу біженця та того, що він утримується під вартою довгий час, а саме 10 місяців.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 01.06.2022.

Вийти на зв`язок із ОСОБА_7 не видалося можливим, оскільки відповідно до відомостей, які надійшли з ДУ «ОСІ» 13.06.2022 він. вибув для передачі компетентним органам респ. Молдова.
На адресу апеляційного суду від прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_10 надійшла заява, в якій вона, посилаючись на те, що ОСОБА_7 виданий компетентним органам респ. Молдови просить розглядати апеляційну скаргу за її відсутності.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

В ст.ст. 1 та 2 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16.01.1998 закріплено зобов`язання сторін видавати одна одній, з урахуванням положень та умов викладених в Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючи Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою. Видача правопорушника проводиться за дії, які відповідно до законодавства обох держав є злочинами.

Частиною 1 ст. 61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відношення в цивільних, сімейних і кримінальних справах" від 22.01.1993 передбачається, що особа, яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.

Згідно з приписами п. 9) ч. 1 ст. 541 КПК України екстрадиційний арешт - застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Приписами ч. 4 ст. 584 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.ч. 10 та 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що 05.09.2021 співробітниками 2-го ПЗ ДПС України у пункті пропуску «Кучурган» ВПС «Степанівка» було затримано громадянина Республіки Молдова ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у міжнародному розшуку компетентними органами респ. Молдова з метою арешту та подальшої екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 172 КК Республіки Молдови (вчинення насильницьких дій сексуального характеру).

Особа ОСОБА_11 документована паспортом громадянина респ. Молдова №АВ0912075 від 05.11.2019 зі строком дії до 05.11.2029.

Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_7 на території Республіки Молдова відповідає диспозиції злочину, передбаченому ч.1 ст.153 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі більш ніж на 1 рік.

Після цього вироком суду м. Кишинів від 25.03.2021 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК Республіки Молдова та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч. 8 ст. 584 КПК України, апеляційний суд не досліджує питання про винуватість чи невинуватість особи та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Строки давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 , передбачені ст.80 КК України, на теперішній час не сплили.

13.10.2021 до Міністерства юстиції України надійшов запит Міністерства юстиції Республіки Молдова про видачу ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вищезазначеного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК Республіки Молдова.

Одеською обласною прокуратурою 20.12.2021 закінчено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_7 компетентним органам Республіки Молдова для виконання вироку суду. За результатами проведеної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_7 не встановлено.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 19.01.2022, залишеного в силі ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.03.2022, прийнято рішення про видачу ОСОБА_7 з України до Республіки Молдова для притягнення його до кримінальної відповідальності.
За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді відносно того, що до моменту видачі ОСОБА_7 компетентним органам Республіки Молдови були наявні підстави для продовження застосування до нього екстрадиційного арешту.

В умовах введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 воєнного стану, реально існує ризик того, що ОСОБА_7 , з метою уникнення його видачі та знаходячись на свободі може вдатись до спроб залишити територію України та виїхати до третіх країн, що в свою чергу перешкодить виконанню запиту компетентного органу іноземної держави про його видачу.

За таких обставин апеляційний суд переконаний, що менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти ризику передбаченому п.1) ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких обставин, які б відповідно до вимог ст. 585 КПК України, гарантували запобігання втечі та давали підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою до моменту його видачі, апеляційним судом не встановлені.

Доводи ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги КПК України, розглянувши клопотання прокурора без його участі апеляційний суд не приймає до уваги.

Так, в умовах воєнного стану забезпечити доставку в судове засідання осіб які утримуються в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не уявляється можливим.

В свою чергу судом першої інстанції були вжиті заходи для проведення судового засідання в режимі відеоконференції під час трансляцій з ДУ «Одеський слідчий ізолятор», однак під час судового засідання вийти на зв`язок із зазначеною установою не видалося можливим.

Крім того апеляційний суд враховує, що в судому засіданні суду першої інстанції був присутнім захисник ОСОБА_6 , який надавав пояснення слідчому судді та наполягав на застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Посилання ОСОБА_7 відносно того, що слідчим суддею не були взяті до уваги відомості відносно надання йому статусу біженця, апеляційний суд вважає голослівними, оскільки вони не підтверджені жодними доказами.
За таких обставин апеляційний суд констатує, що в умовах воєнного стану, право ОСОБА_7 на захист порушено не було.

Водночас, апеляційний суд враховує, що відповідно до наданої інформації громадянин ОСОБА_7 13.06.2022 вибув з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» вибув для передачі компетентним органам респ. Молдова.
Відповідно до п.1) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, враховуючи все вищевикладене у своїй сукупності, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 а також скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст.ст. 24, 183, 193, 194, 196, 309, 370, 405, 407, 419, 422, 532, 584 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 01.06.2022 якою було задоволено клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою (ескстрадиційного арешту) ОСОБА_11 ( ОСОБА_9 ) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам респ. Молдова, але не пізніше 01.08.2022 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4