Справа № 308/5281/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в ОВС 2 вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України у кримінальному проваджені №0000015, відомості про яке 17.06.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС 2 вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області підполковник юстиції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке було погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України у кримінальному проваджені №0000015, відомості про яке 17.06.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в період з 2018 по 2020 роки, ОСОБА_4 , у зв`язку з чим будучи обізнаним із правилами реєстрації та ведення підприємницької діяльності та відповідно усвідомлюючи покладені на нього обов`язки із сплати податків та зборів згідно Конституції України, та Податкового Кодексу України.

У період з 01.01.2018 по 31.12.2020 діючи як фізична особа, за відсутності державної реєстрації як суб`єкта господарювання, здійснював діяльність щодо будівництва на належних йому земельних ділянках в адміністративних межах м. Ужгород, Закарпатської області, низки багатоквартирних житлових будинків з метою подальшого, після завершення їх будівництва, отримання доходу від продажу в таких будинках квартир та нежитлових приміщень третім особам,

При цьому, з метою приховання фактично здійснюваної підприємницької діяльності, а також з метою оптимізації процесу отримання дозволів на проведення будівельних робіт, ОСОБА_4 декларував збудовані будинки в якості приватного житлового будинку, після чого здійснював їх поділ на квартири та реалізував бажаючим.

Так, одним із досліджуваних епізодів, є поділ попередньо задекларованого в якості приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (первинна адреса: АДРЕСА_2 ), після чого вказаний будинок було розподілено на 35 квартир та продано протягом досліджуваного періоду. При цьому у відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 мав намір поділити вказаний будинок на квартири, та розпорядитися ними на власний розсуд, ще до моменту введення його в експлуатацію, як індивідуального житлового будинку.

Таким чином, діяльність ОСОБА_4 в період з 01.01.2018 по 31.12.2020 в частині будівництва та реалізації нерухомого майна є систематичною, спрямованою на виготовлення та реалізацію продукції, ініціативною, та проводиться на власний ризик, у зв`язку з чим підпадає під вимоги ст.ст. 3 та 42 ГК України, та являється господарською діяльністю, та відноситься до підприємництва.

Як зазначає слідчий, вказані обставини, а саме те, що діяльність яку здійснював ОСОБА_4 підтверджені компетентним органом, а саме висновком аналітичного дослідження, №34/07-16-08-00-12/ від 10.06.2021 яке проводилось ГУ ДПС України в Закарпатській області де вказано, що діяльність яку в період з 01.01.2018 по 31.12.2020 здійснював ФО ОСОБА_4 , шляхом нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу здійснював та реалізації квартир та приміщень, які були набуті ним у власність шляхом їх будівництва, була систематичною, і відповідно являлась підприємництвом згідно ст.42 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим на останнього покладалися обов`язки із сплати податків та зборів згідно Конституції України, та Податкового Кодексу України.

При цьому, не зважаючи на відсутність реєстрації ОСОБА_4 як підприємця, останній є платником податків, у зв`язку з чим, на нього поширюються вимоги ст. 16 ПК України, якою визначено обов`язки платника податків, зокрема: платник податків зобов`язаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством, вести в установленому порядку облік доходів, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У відповідності до висновку експерта №СЕ-19/107-22/1904-ЕК від 04.04.2022, за результатом проведення судово-економічної експертизи встановлено, що вжиті ОСОБА_4 заходи призвели до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у вигляді податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість на загальну суму 4 636 270,69 грн., що відповідно до примітки до ст. 212 КК України є значним розміром.

Слідчий зазначає, що викладені обставини дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується комплексом зібраних в ході досудового розслідування доказів, матеріалами отриманими на вимогу слідчого, протоколами оглядів, висновками експертів, повідомленнями з оперативних підрозділів та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вручена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Зазначає, що в ході досудового розслідування з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , запобігання ухилення від досудового слідства наявна необхідність в застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідством встановлено відомості які вказують на обставини які вказані ризики підтверджують, а саме:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Діяння які вчинив ОСОБА_4 є злочином, за який КК України передбачено покарання, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску через державний кордон України, а також переховуватись на території України.

Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.
ОСОБА_4 , в ході проведення досудового слідства, приховує відомості щодо осіб, які причетні до вчинення вищевказаного злочину, та перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість використовуючи свій авторитет та здобутий досвід впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на осіб якої допомагали останньому у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

В ході слідства, підозрюваного було ознайомлено з рядом клопотань які подавалися слідчому судді на розгляд, а також матеріали які вказане клопотання підтверджують, у зв`язку з чим, на даний час йому відомі джерела походження інформації, що свідчить про можливість підозрюваного вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на ще невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії з особами, які мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Вчинити інше кримінальне п равопорушення.
В ході досудового слідства отримано відомості які вказують на те, що вході вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, останній за співучастю з іншими фігурантами кримінального провадження, міг вчинити інші кримінальні правопорушення, такі як внесення завідомо неправдивих відомостей, до офіційних документів, а саме до декларацій про початок і про готовність об`єкта до експлуатації, коли зареєстрував багатоповерховий багатоквартирний будинок як індивідуальний. Вказані дії утворюють новий склад злочину, передбаченого ст.358 КК України, та свідчить про ризики вчинення інших правопорушень.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу, допустимого для інкримінованого ОСОБА_4 злочину, а саме застави.

Вважає, що передбачений ст. 182 КПК України розмір застави не здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, оскільки вартість одного із понад 90 реалізованих ним об`єктів нерухомості, перевищує максимальний розмір застави.

Вважає, що гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків зможе розмір застави, рівний сумі несплати ОСОБА_4 обов`язкових податків та зборів, підтвердженій висновком експерта №СЕ-19/107-22/1904-ЕК від 04.04.2022, за результатом проведення судово-економічної експертизи, а саме розмір застави має становити 4 636 270,69 грн.

Вказаний розмір застави не буде завідомо непомірним для підозрюваного, та буде достатньою мірою гарантувати виконання ним обов`язків, оскільки у відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 на даний час я власником кількох земельних ділянок та кількох десятків нереалізованих квартир, які в якості установчого фонду, він передав до ПП «Будрелакс» засновником і власником (97% власності) якого він є. При цьому вартість кожної з квартир є еквівалентною або більшою за суму застави, у зв`язку з чим будь-який інший запобіжний захід, з урахуванням вартості отриманої наявної нерухомості, отриманої шляхом вчинення ряду порушень, свідчить про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Приймаючи до уваги викладене, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що зазначена особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та приймаючи до уваги викладені вище обставини орган досудового розслідування просить обрати відносно підозрюваного громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі 4 636 270,69 грн. та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 191 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; без дозволу слідчого, прокурора, суду не відлучатися за межі місця проживання; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави підтримав повністю та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження. Розмір застави просить визначити у сумі 4 636 270, 69 грн.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно його підзахисного, посилаючись на те, що ризики зазначені в клопотанні є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_4 було відомо про розслідування даного кримінального провадження, проте він не вчинив жодних дій задля ухилення від слідства, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному проведенню судочинства не може оцінюватись абстрактно, факт перешкоджання має бути підтверджено доказами.

Вказує, що ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу, жодних свідків, експертів, спеціалістів на які чинив або міг чинити тиск ОСОБА_4 у клопотанні слідчого не зазначено. При цьому підозра не ґрунтується на їх показах, а повідомлена на підставі письмових доказів, в тому числі, які є загальнодоступними. Вказує, що події, які стали підставою для початку досудового розслідування мали місце протягом 2018 2020 років, а запис про початок досудового розслідування внесено слідчим 17.06.2020 року.

Зазначив, що слідчим за даний час було здійснено всі необхідні дії щодо допиту свідків, витребування документів, проведення експертиз, а тому доводи про можливий вплив на свідків та вчинення аналогічних злочинів є безпідставними.

Також вказує, що покинути межі України дана особа не має можливості, оскільки законом про воєнним стан передбачено заборону виїзду осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років. Наявність такого наміру слідчий не обґрунтував жодними доказами.

Жодних приховувань відомостей підозрюваний не здійснює, а навпаки дає покази та відповідає на всі питання, які цікавить слідство.

Наголосив, що ОСОБА_4 здійснює всі необхідні дії для провадження слідства, був допитаний у межах кримінального провадження двічі, не ухилявся від вручення підозри або повісток для допиту у якості підозрюваного, а тому вважає, що слідчий не довів належними доказами наявність підстав для застосування запобіжного заходу.

Вважає підозру необґрунтованою та такою, що не підтверджується жодними доказами, оскільки жодних претензій від податкових агентів та фізичної особи продавця ОСОБА_8 у податкового органу не існує.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як встановлено у судовому засіданні, слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №№0000015, відомості про яке 17.06.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

04 травня 2022 року у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, а саме: умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене особою, яка зобов`язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.

У відповідності до висновку експерта № СЕ-19/107-22/1904-ЕК від 04.04.2022, за результатом проведення судово-економічної експертизи встановлено, що вжиті ОСОБА_4 заходи призвели до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у вигляді податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість на загальну суму 4 636 270,69 грн., що відповідно до примітки до ст. 212 КК України є значним розміром.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 цієї ж статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені статтею 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину, санкції якого передбачає покарання у виді штрафу від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: витягом з ЄДРСР, копією повідомлення про підозру від 04.05.2022 року, протоколом допиту підозрюваного від 04.05.2022 року, висновком експерта №СЕ-19/107-22/1904-ЕК від 04.04.2022, копією заяви від 13.02.2018 року, копією заяви від 10.05.2018 року,копією повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів від 31.05.2018 року, копією висновку щодо технічної можливості виділу частки об`єкта нерухомого майна в натурі від 13.07.2018 року.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 1 ст. 212 КК України, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимому, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Беручи до уваги вищенаведене та вивчені матеріали внесеного клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, а також з урахуванням введення в Україні воєнного стану; а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, з урахуванням того факту, що підозрюваний продовжує займатися цією підприємницькою діяльністю.

Отже, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявними у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Посилання сторони обвинувачення щодо існування іншого ризику, зазначеного у клопотанні, а саме незаконно впливати на свідків, експерта, спеціалістів у кримінальному проваджені та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, є неналежним чином обґрунтованими, у зв`язку із чим ці ризики не враховується слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 182 КПК України та враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, мотив та спосіб його вчинення, існуючі в даному провадженні ризики, оцінені в сукупності із даними про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим у провадженні ризикам можливе шляхом застосування запобіжного заходу у виді застави, а відтак, клопотання сторони обвинувачення є підставним та підлягає до часткового задоволення.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують та посилання захисника щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні нетяжкого злочину від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, слідчий суддя вважає, що застава у визначених законом межах зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому керується п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України при визначенні розміру застави.

У зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, його наслідків, конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, поведінки підозрюваного після вчинення інкримінованого ним кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у максимальному розмірі, встановленому для нетяжких злочинів, у двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (2481грн.), відповідно становить 49 620,00 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками.

Підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного не вбачається.

Посилання сторони обвинувачення, викладені у клопотанні, щодо визначення підозрюваній застави 4 636 270,69 грн., слідчий суддя вважає необґрунтованими та належним чином не доведеними, а також такими, що не спростовують зазначених висновків слідчого судді.

Слід зазначити, що дійсно відповідно до ч. 5 ст. 182 КПКУ країни у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Проте, у даному випадку, слідчим суддею не встановлено жодних виключних випадків задля визначення розміру застави у розмірі ймовірно заподіяної шкоди та такого ступеню існування ризиків, який би потребував її застосування у такому розмірі. Крім того, підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, тоді як зазначена норма закону передбачає її застосування виключно щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Слід також, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; без дозволу слідчого, прокурора, суду не відлучатися за межі місця проживання; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 110, 233, 234, 235, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 49 620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-без дозволу слідчого, прокурора, суду не відлучатися за межі місця проживання;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного, визначити до 04 липня 2022 року включно, у межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали, в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків, покласти на прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1