Справа № 495/1345/22
№ провадження 1-кс/495/514/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , яке було подано в рамках кримінального провадження №0000297, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.03.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Южно-Сухомськ м.Кізляра Республіки Дагестан Російської Федерації, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10.03.2022 року до слідчого судді звернувся слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській ОСОБА_6 з клопотанням, погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 .
1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
08.03.2022, більш точний час слідством не встановлений, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , знаходячись у невстановленому слідством місці, усвідомлюючи та будучи обізнаним про введення воєнного стану на території Україні, з метою використання воєнного стану для отримання можливості наживи за рахунок розкрадання чужого майна майна осіб, які евакуюються з території можливого проведення бойових дій, вступили у протиправну змову, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном на території села Старокозачого Білгород-Дністровського району Одеської області.
Так 08.03.2022, приблизно о 14 годині 00 хвилині, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 , керуючись одним єдиним, корисливим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи жагу наживи, будучи впевненими, що їх дії залишаться непоміченими сторонніми особами, проникли на територію домоволодіння за АДРЕСА_1 .
Знаходячись у дворі даного домоволодіння, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно із ОСОБА_8 , пошкодили вікно, через яке проникли до чужого для них житлового будинку, звідки таємно викрали та винесли майно ОСОБА_9 , загальною вартістю 9 200 грн., а саме: дитячий самокат «BESTSCOOT», вартістю 700 грн.; мікрохвильову піч «Gorenje» вартістю 3000 грн.; дитячий велосипед «DIAMONDMEGANGA» вартістю 1000 грн.; пральну машинку «Донбас - 4» вартістю 1000 грн.; шуруповерт «Макіта» вартістю 2700 грн.; набор головок та ключів вартістю 800 грн.
З метою доведення до кінця свого протиправного умислу, спрямованого на крадіжку чужого майна, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 , викрадене майно перенесли до належного ОСОБА_9 , чужого для них, автомобілю марки ВАЗ-2112, д.н.з. НОМЕР_1 , який вони побачили у дворі даного будинку за АДРЕСА_1 перед вчиненням крадіжки та який попередньо домовилися використати для заволодіння та транспортування викраденого майна з метою отримання можливості розпоряджатись ним на власний розсуд, усвідомлюючи, що іншим шляхом досягти цього не можливо та враховуючи можливість незаконного заволодіння транспортним засобом при визначенні обсягу чужого майна як об`єкта свого злочинного посягання.
Далі, користуючись тим, що їх дії залишаються непоміченими ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом запуску ключем запалювання (який знаходився у замку запалювання) двигуна ОСОБА_8 , який сів за кермо автомобіля, незаконно заволоділи належним ОСОБА_9 автомобілем марки ВАЗ-2112 д.н.з. НОМЕР_1 , на якому разом з викраденим майном з місця події зникли, отримавши можливість розпоряджатися ним на власний розсуд.
Крім того, 08.03.2022, приблизно о 14 годині 00 хвилині, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 , керуючись одним єдиним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переслідуючи жагу наживи, будучи впевненими, що їх дії залишаться непоміченими сторонніми особами, проникли на територію домоволодіння за АДРЕСА_1 , побачили автомобіль ВАЗ 2112 д.н.з НОМЕР_1 , в замку запалювання якого знаходився ключ запалювання, де у останніх виник прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом, який вони попередньо домовилися використати для викрадення та транспортування викраденого майна з метою отримання можливості розпоряджатись ним на власний розсуд, усвідомлюючи, що іншим шляхом досягти протиправної мети неможливо та враховували можливість незаконного заволодіння транспортним засобом при визначенні обсягу чужого майна, як об`єкта свого злочинного посягання.
Таким чином, 08.03.2022, приблизно о 14 годині 00 хвилині, знаходячись у дворі даного домоволодіння, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 , під час вчинення крадіжки майна ОСОБА_9 , перенесли зазначене майно, викрадене з приміщення житлового будинку. Далі, користуючись тим, що їх дії залишаються непоміченими ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом запуску ключем запалювання (який знаходився у замку запалювання) двигуна ОСОБА_8 , який сів за кермо автомобіля, незаконно заволоділи належним ОСОБА_9 автомобілем марки ВАЗ-2112 д.н.з НОМЕР_1 , вартістю 80000 гривень, на якому разом з викраденим майном з місця події зникли, отримавши можливість розпоряджатися зазначеним автомобілем на власний розсуд.
Оскільки очевидці злочину, в тому числі і потерпілий, вказували на те, що саме ОСОБА_4 та ОСОБА_8 є особами, які щойно вчинили злочини, тому 08.03.2022 в порядку ст. 208 КПК України їх було затримано.
Встановивши наявність достатніх доказів, 09.03.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Южно-Сухокумськ м. Кізляра Республіки Дагестан Російської Федерації, громадянці України, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про те, про те, що вона підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням у інше сховище, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Беручи до уваги викладене, на теперішній час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню. Зазначені в клопотанні ризики щодо впливу підозрюваного на свідків і потерпілого, знищення або зміни на свою користь речових докази та вчинення іншого кримінального правопорушення є належно обґрунтованими, на підставі чого слідчий просив клопотання задовольнити.
2 Позиції сторін.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
3 - Мотивація суду.
Білгород-Дністровським міськрайонним судом розглядається клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_6 , яке було подано в рамках кримінального провадження №0000297, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.03.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному КПК України.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
В рамках кримінального провадження №0000297на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів 09.03.2022 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 за фактом скоєння ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

Обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.03.2022, де потерпілий ОСОБА_10 вказує на ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що саме ці особи щойно вчинили злочини; протоколом огляду місця події від 08.03.2022, де під час огляду в автомобіля виявлено та вилучено викраденні речі; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 09.03.2022, де він вказує на ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що саме ці особи щойно вчинили злочини; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.03.2022 де він вказує на ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що саме ці особи щойно вчинили злочини; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.03.2022 де він вказує на ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що саме ці особи щойно вчинили злочини; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.03.2022 де він вказує на ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що саме ці особи щойно вчинили злочини; протоколом затримання особи, підозрюваної ОСОБА_4 у вчиненні злочину від 08.03.2022.
Указом Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_14 від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб.

З урахуванням зазначеного, підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану та у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням у інше сховище, тобто у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України за вчення яких передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України).
Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Окрім того, як вбачається з виписки, ОСОБА_4 є особою яка раніше притягалась неодноразово до адміністративної відповідальності за ст.173 КупАП, а саме дрібне хуліганство. На підставі наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину та надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.
3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий чи прокурор.
Слідчий суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає, що існують підстави вважати, що ОСОБА_4 може:
- переховуватись від органів досудового розслідування, суду, підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, та знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані та місця проживання, та яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування триває, а тому, перебуваючи на свободі підозрювана ОСОБА_4 матиме можливість ухилення від слідства з метою перешкоджання встановленню органом досудового розслідування всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення тощо;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Досліджуючи зазначені ризики слідчий суддя, ґрунтуючись на положеннях ст.8 КПК України, зазначає, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).
Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України»
(Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.
Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід.
3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим у клопотанні зазначається, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_4 не може запобігти зазначеним ризикам. Особисте зобов`язання не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застави є недоцільною, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання, а також те, що воан перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, не працює, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, а отже доведена необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики є «достатніми» та «відповідними».
Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого з моменту затримання.
3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 1 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481 гривень.
Частиною четвертою ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження клопотання задовольнити та визначити розмір застави.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , яке було подано в рамках кримінального провадження №0000297, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.03.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.05.2022 включно.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 10.03.2021 складає 74 430,00 ( сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень.
У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не відлучатися за межі Одеської області;
- повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого проживання;
- з`являтися до слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за його викликом.
Строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 вираховувати з моменту затримання, тобто з 08.03.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1