Справа № 484/2188/22
Провадження № 1-кп/484/303/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000390 від 26.06.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надлак Новоархангельського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей, осіб похилого віку не має, депутатом будь-яких рад не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2022 року близько 15.05 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, йшов повз ТДВ «Бриг» по вул. Корабельна, 30 м. Первомайськ Миколаївської області, де помітив автомобіль марки ВАЗ 21099 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 який перебуває у користуванні ОСОБА_4 .

У цей же час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізовуючи задумане, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкоди, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, ОСОБА_5 підійшов до вказаного автомобіля.

Продовжуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив з метою викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, ОСОБА_5 , користуючись тим, що ОСОБА_4 відійшов до банкомату та не зачинив автомобіль, відчинив двері, проник до салону та за допомогою ключів, які залишились у замку запалювання, завів двигун автомобіля та поїхав.

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_4 марки ВАЗ 21099 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 55292 грн., спричинивши тим самим матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті всі обставини, тобто дата, час, місце, спосіб скоєного ним кримінального правопорушення, викладені вірно. Додав, що автомобіль повернуто власнику. У скоєному щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому правопорушень не вчиняти.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що жодних претензій до обвинуваченого він не має, автомобіль йому повернуто, а тому просив призначити ОСОБА_5 покарання без позбавлення волі.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом потерпілого, обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні умисних дій, що виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, доведена.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України як умисні дії, що виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не є інвалідом, за місцем реєстрації характеризується негативно, на обліку в наркологічному диспансері та у лікаря-психіатра не значиться.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України суд вважає вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, вище приведених даних про особу обвинуваченого суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

За таких обставин встановлено, що ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вчинив вперше, яке є нетяжким злочином, в скоєному щиро розкаявся, фактично діями обвинуваченого матеріальна шкода потерпілому не завдана, характеризується негативно, а також враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання і наявність однієї обставини яка обтяжує покарання, думку потерпілого який просив не позбавляти обвинуваченого волі, а тому суд вважає виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбуття останнім покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ст.124 КПК України судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судово-товарознавчої експертизи на суму 943 грн. 90 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів суд вирішує на підставіст.100 КПК України.

Оскільки суд прийшов до переконання про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням, тому відповідно до положеньст.377 КПК України, суд вважає за необхідне скасувати застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про обрання іншого виду запобіжного заходу суду не заявлялися.

Керуючись ст. 369 - 371 , 373 - 376 КПК України , суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому, узгоджене сторонами угоди, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього з під варти з зали суду.

Речовий доказ: автомобіль марки ВАЗ 21099 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 згідно його розписки від 26.06.2022 року залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/115-22/4788 АВ від 12.07.2022 року в сумі 943 грн. 90 коп.

На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1