Справа № 755/7072/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000321 від 29.01.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Судом встановлено, що 27.01.2022 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_3 прибув до житла ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав від початку січня 2022 року, де виявив відсутність своїх грошових коштів, внаслідок чого між ним та ОСОБА_6 почався словесний конфлікт, який через деякий час припинився.

У подальшому ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 сіли вечеряти та вживати алкогольні напої. Близько 02 години між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знову розпочався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, почав наносити численні удари (точна кількість не встановлена) кулаками рук та ногами в область голови та тулуба ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді забійної рани голови, множинні садна та синці обличчя, грудної клітини та тулубу, синці верхніх та нижніх кінцівок, переломи ребер.

Тілесні ушкодження в області грудної клітини у вигляді синців, саден та переломів ребер з розривами пристінкової плеври мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, оскільки супроводжувались розвитком небезпечного для життя стану шоку. Безпосередня причина смерті ОСОБА_6 - закрита травма грудей з численними переломами ребер і розвитком шоку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та пояснив, що дійсно 27.01.2022 року близько 22 години 30 хвилин прийшов до ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де проживав від початку січня 2022 року та виявив відсутність своїх грошових коштів, внаслідок чого між ним та ОСОБА_6 почався словесний конфлікт, який через деякий час припинився. Потім, вони разом сіли вечеряти та вживати алкогольні напої. Через деякий час, а саме 28.01.2022 року близько 02 години, коли вони обидва знаходились в стані алкогольного сп`яніння, між ними знову розпочався словесний конфлікт через зниклі грошові кошти, в ході якого він ( ОСОБА_3 ) наніс численні удари кулаками рук та ногами в область голови та тулубу потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження. Після конфлікту вони лягли спати, а вранці ОСОБА_3 покинув місце події. На запитання суду чому не викликав потерпілому швидку медичну допомогу ОСОБА_3 пояснив, що потерпілий його про це не просив, а попрохав лише купити горілки.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який розлучений, не працює, раніше не судимий, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_3 положень ст. ст. 69, 75 КК України, водночас враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкцій ч. 2 ст. 121 КК України. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 /семи/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 14.07.2022 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, а саме: з 14.07.2022 року по 11.08.2022 року.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року та ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2022 року, - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме речі, що визнані речовими доказами згідно постанов слідчого від 29.01.2022 року, 07.02.2022 року, 08.02.2022 року та 05.08.2022 року, знищити; мобільний телефон, зарядний пристрій, гаманець, джинси, взуття повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: 3744 грн. 69 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/4441-БД, 3687 грн. 55 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/4435-БД, 6663 грн. 79 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/4471-БД, 5435 грн. 15 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/4444-БД, 5478 грн. 05 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/4449-БД, 5290 грн. 30 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/4428-БД, 5435 грн. 15 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/4430-БД, 1372 грн. 96 коп. за проведення експертизи № КСЕ-19/111-22/4462-Д, 4979 грн. 24 коп. за проведення експертизи № КСЕ-19/111-22/4462-БД, 1029 грн. 72 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/4429-ФХД, 3947 грн. 26 коп. за проведення експертизи № КСЕ-19/111-22/4468-Д, 7929 грн. 41 коп. за проведення експертизи № КСЕ-19/111-22/4468-БД, 4738 грн. 96 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/5159-БД.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: