Провадження № 1-кс/344/3959/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Івано-Франківській області підполковника юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 27.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.109, ч.5 ст.111-1, ч.2, ст.435-1, ч.3 ст.436-2 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Коломия, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий ОСОБА_4 звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено прокурором ОСОБА_7 , в якому просить обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим відділом Управління проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000003 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 435- 1, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Установлено, що 06.04.2022 об 04 год 44 хв ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Коломия Коломийського району Івано-Франківської області (далі м. Коломия), використовуючи особисті профілі у соціальному інтернет-месенджері «Телеграм» «Ярослав А. @yarik4326» та номер мобільного телефону НОМЕР_1 , а також « ОСОБА_8 » та номер мобільного телефону НОМЕР_2 , за допомогою особистих технічних пристроїв створив телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 до якого долучив 205 осіб, не розкриваючи при цьому свою особу та особисті ідентифікатори.

Реалізовуючи злочинний умисел на розповсюдження матеріалів із публічними закликами до захоплення державної влади, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Коломия, 19.05.2022, о 15 год 00 хв, із використанням власного ПЕОМ особисто розмістив на телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на т.зв. «стрічці новин» відео сюжет тривалістю 02:42 хв та допис, що містить заклики призначеного російською окупаційною адміністрацією на посаду т.зв. «голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області» ОСОБА_9 із закликами до насильницького захоплення державної влади шляхом самостійного формування виконавчих органів влади.

Діючи з метою зміни меж території та кордону України, посягаючи на конституційні принципи та суспільні відносини, що забезпечують її суверенітет, ОСОБА_5 умисно став розповсюджувати публічні заклики до значного кола осіб, в яких висловлювати ідеї про передачу частини території України під юрисдикцію РФ, проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій РФ території України.

Зокрема, 06.04.2022, о 05 год 00 хв, він розмістив на власному телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » текст про підготовку референдуму на території Херсонської області.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, перебуваючи у м. Коломия, ОСОБА_10 07.06.2022, о 11 год 00 хв, оприлюднив на особистому телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » текст із повідомленням призначеного російською окупаційною адміністрацією на посаду т. зв. «голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області» ОСОБА_11 про проведення референдуму про перехід Херсонської області в склад РФ.

Також ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу на вчинення публічних закликів до проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій РФ території України, перебуваючи у АДРЕСА_2 , опублікував 15.05.2022, о 07 год 30 хв, на особистому телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » публікацію про те, що «звільнені регіони України повинні перейти в склад РФ.

У подальшому, ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел на виготовлення та поширення матеріалів, які містять образу честі і гідності військовослужбовців, які здійснюють заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, використовуючи створений ним 06.04.2022 телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_3 » поширив ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 для невизначеного кола осіб, негативні висловлювання та зневажливі, презирливі характеристики, що ображають честь та гідність військовослужбовців ЗСУ, які здійснюють заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ.

23.04.2022 року, о 12 год 00 хв, ОСОБА_5 , розмістив на особистому телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відео-ролик, в якому міститься заперечення збройної агресії РФ проти України.

Далі, ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, діючи повторно, розмістив 06.05,2022, 16.05.2022, на особистому телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » матеріали зі схвальною характеристикою збройної агресії РФ, окупації території України як «освобождения» від так званих «нацистів», підтримкою загарбницької доктрини «русского мира», в т.ч. характеризуючи окупацію Херсонщини як суспільно-політичне благо для регіону.

31.08.2022 року ОСОБА_5 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 435-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України. Цього ж дня, о 19 год 33 хв., ОСОБА_5 затримано на підставі ч. 1 ст. 615 КПК України: обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Слідчий зазначає, що враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, то застосування до неї особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту буде недостатнім для запобігання ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задоволити та не визначати розмір застави.

Слідчий клопотання підтримав просив його задоволити. Дії у кримінальних правопорушеннях, в яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 були систематичними, вчиненні протягом двох місяців. Відтак пояснення в судовому засіданні підозрюваного спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності.

Захисник просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Оскільки батьки його підзахисного працюють в Польщі та мають її можливість сплатити. Характерезуючі дані на ОСОБА_5 не встигли зібрати. Однак, беззаперечно стверджує, що будь-які ризики зі сторони його підзахисного відсутні. Просив врахувати його молодий вік, а також те, що з часу першого огляду такий не намагався втекти.

Підозрюваний просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, що певні дії вчинив використавши мобільний номер телефону свого викладача з Чернівецького університету, до якого погано відноситься. Таким чином, хотів нашкодити викладачу, «потролити» його.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку:

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим відділом Управління СБУ в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 27.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.109, ч.5 ст.111-1, ч.2, ст.435-1, ч.3 ст.436-2 КК України.

31.08.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушень передбачених : ч. 2 ст.109 КК України розповсюдженні матеріалів із публічними закликами до захоплення державної влади; ч.5 ст.111-1 КК України публічних закликах до проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території; ч.2, ст.435-1 КК України поширені матеріалів, які місять образу честі і гідності військовослужбовців, які здійснюють заходи із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії РФ, ч.3 ст.436-2 КК України поширені матеріалів,у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, глорифікації її учасників, у тому числі шляхом представлення збройної агресії РФ проти України як внутрішньо громадянського конфлікту, вчиненого потворно..

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує також вагомість наявних доказів, які містяться у матеріалах клопотання: протокол затримання від 31.08.2022; протокол обшуку від 31.08.2022, за яким вилучено мобільний телефон, сім карту, ноутбук; протоколом огляду від 28.06.2022 за місцем проживання ОСОБА_5 , за яким проведено огляд публікацій на ноутбуку, за період квітень травень 2022 року.

Разом з тим слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого відповідно до ч. 5 ст. 111-1 та ч. 3 ст. 436-2 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а прокурором доведено їх існування, а саме: п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює, що санкція злочинів, у вчиненні яких він підозрюється є досить суворою, оскільки передбачає покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 5 років, у зв`язку із чим, ризик ухилення від покарання є цілком реальним; п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій; п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів проти основ національної безпеки України та проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, та, ухиляючись від органів досудового розслідування, може вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Слідчий суддя дійшла висновку, що вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та всіх причетних осіб.

Згідно п.36 рішення у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 (заява №37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови, заява №9190/03).

При цьому слідчий суддя, бере до уваги, характеризуючі дані особи підозрюваного ОСОБА_5 : неодруженого, не працевлаштованого, з вищою освітою, відсутні дані про міцні соціальні зв`язки ( зі слів батьки перебувають за кордоном), відсутність судимості.

Разом з цим, зазначені дані про особу, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідчим суддею береться до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , зокрема щодо обґрунтованої підозри вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки під час воєнного стану, тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111 та ч. 3 ст. 346-2 КК України, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини відмова у звільненні з-під варти під заставу може бути обґрунтованою і особа має утримуватися під вартою без визначення розміру застави, якщо його звільнення потягне реальну небезпеку спричинення шкоди у зв`язку з виникненням однієї з підстав для тримання під вартою; якщо введення умов звільнення під заставу чи інших розумних профілактичних заходів не може усунути цю небезпеку чи знизити її до рівня, при якому тримання особи під вартою стане безпідставним.

Слідчий суддя, в межах саме даного розгляду клопотання, не знаходить підстав щодо застосування альтернативного визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки під час воєнного стану. У судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, а тому клопотання слід задоволити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави, з урахуванням строку досудового розслідування, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження та не дозволить ОСОБА_5 перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і стимулюватиме його подальшу поведінку.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 29 жовтня 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання його під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк дії ухвали до 29 жовтня 2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 02 вересня 2022 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду Леся Кіндратишин