КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1481/2022 Головуючий у суді першої інстанції - Вознюк С.М.
№ 359/4585/15-к
Категорія КК: ч. 3 ст.185 Доповідач в апеляційній інстанції - Жук О.В.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді Жук О. В.,

суддів Ковальської В. В., Худика М. П.,

за участю секретаря Федорової Н. О.,

прокурора Савченка В. О.,

захисника Мишка Ю. М.,

обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любарці Бориспільського району Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2008 за ч.1 ст. 309; ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186; ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2009 скасовано звільнення іспитового строку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Любарці Бориспільського району Київської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2011 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186; ч. 3 ст. 186; ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі; ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.07.2014 звільненого умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 4 місяці 22 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_1 частково приєднаноневідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2011, та призначенойому остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2400 грн 00 коп. на відшкодування завданої матеріальної шкоди.У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 850 грн 00 коп. на відшкодування завданої матеріальної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 3 395 грн 00 коп. на відшкодування завданої матеріальної шкоди.У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 - відмовлено.

Вирішено питання з процесуальними витратами та речовини доказами.

Цим вироком ОСОБА_1 та ОСОБА_1 /кожного/ визнано винними у вчиненні крадіжки, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло та приміщення за наступних обставин.

11.02.2015 у вечірній час доби ОСОБА_1 , шляхом вільного доступу через не огороджені земельні ділянки проник до подвір`я будинку АДРЕСА_3 . Перебуваючи на вказаній території, підійшов до будинку АДРЕСА_3 та, тримаючи в правій руці монету, відігнув нею металевий гвіздок рами дерев`яного вікна, в результаті чого скло у вікні тріснуло, і ОСОБА_1 витяг його, проникнувши таким чином до вказаного будинку, звідки повторно, таємно викрав телевізор марки «Philips» що належить ОСОБА_5 , вартістю 2400 грн, спричинивши останній матеріальних збитків на вказану суму.

Крім цього, 15.02.2015, близько 19 год., ОСОБА_1 , шляхом вільного доступу через не огороджені земельні ділянки таємно проник до подвір`я будинку АДРЕСА_4 . Під час перебування на вказаній території ОСОБА_1 підійшов до будинку АДРЕСА_4 та, тримаючи в правій руці металевий предмет,розбив скло у вікні будинку, таким чином проник до нього. Перебуваючи у вказаному будинку повторно, таємно викрав трьохжильний мідний дріт, загальною довжиною 85 метрів, вартістю 1850 грн, що належить ОСОБА_3 , спричинивши останній матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, на початку лютого 2015 року, близько 20 год. ОСОБА_1 ,діючи за попередньою змовою з ОСОБА_1 , через неогороджені земельні ділянки, шляхом вільного доступу проникли до подвір`я будинку АДРЕСА_1 , де відмотали металевий ланцюжок, якими були зачинені двері до господарського приміщення, таким чином проникли до приміщення будинку за вказаною вище адресою. В подальшому, перебуваючи в приміщені господарського призначення, на території подвір`я буд. АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 за попередньою змовою між собою повторно, таємно викрали майно, яке належало ОСОБА_4 загальною вартістю 6790 грн, спричинивши їй матеріальних збитків на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні Шмаль В.В., не оспорюючи фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_1 та ОСОБА_1 /кожного/ і правильність кваліфікації їх дій, просить вирок скасувати в частині призначеного покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_1 у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_1 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі; ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуту ОСОБА_1 частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2011 та остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

В решті вирок суду залишити без змін.

На думку прокурора, суд не надав необхідної правової оцінки негативним відомостям про особу обвинувачених.

Так, ОСОБА_1 неодноразово судимий, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий тяжкий злочин проти власності.

На думку апелянта, поза увагою суду також залишились дані про особу обвинуваченого ОСОБА_1 , який вчинив три крадіжки з проникненням в приміщення, має негативну характеристику за місцем проживання, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був звільнений від відбування покарання з випробуванням, мав спроби ухилитись від судового розгляду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Вказані вище обставини, на думку прокурора, не давали законних підстав суду застосувати до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 інститут звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. При цьому суд не навів, у вироку належного обґрунтування можливості виправлення обвинувачених без реального відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника та обвинувачених, які просили залишити вирок без зміни, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинувачених, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Винність обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація їх дій за ч. 3 ст. 185 КК України /кожного/ є правильною та в апеляційній скарзі не заперечується.

На думку колегії суддів при призначенні ОСОБА_1 та ОСОБА_1 /кожному/ покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України і призначив покарання, вид та розмір якого відповідає вчиненому та особі обвинувачених. Прокурор в апеляційній скарзі також не заперечує правильність призначення покарання за ч. 3 ст. 185 КК України кожному обвинуваченому та остаточного покарання ОСОБА_1 на підставі ст. 71 КК України.

Однак, на думку колегії суддів, слушними є доводи апеляційної скарги прокурора про помилкове застосування до обвинувачених інституту звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_1 раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності, скоїв три епізоди крадіжок чужого майна з проникненням у житло і приміщення, систематично ухилявся від явки до суду першої та апеляційної інстанції, станом на день апеляційного розгляду йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах іншого кримінального провадження за ч. 4 ст. 187 КК України. Дані про особу ОСОБА_1 , а саме його негативна характеристика за місцем проживання, відсутність працевлаштування та ведення антисоціального способу життя, на думку колегії суддів, залишились поза увагою суду першої інстанції. Наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, таких як щире каяття та сприяння органам досудового розслідування в розкритті злочину, з урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , на думку колегії суддів, не знижують ступінь тяжкості скоєного ним злочину, не зменшують ступінь його суспільної небезпечності та не дають підстав вважати, що його виправлення можливе без реального відбування покарання.

На думку колегії суддів, не враховано належним чином судом першої інстанції вчинення ОСОБА_1 нового кримінального правопорушення під час невідбутої частини покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2011, умовно-достроково. На думку колегії суддів, порушення умов звільнення від подальшого відбування покарання, шляхом вчинення нового тяжкого злочину проти власності, не давав суду першої інстанції підстав для повторного звільнення ОСОБА_1 від реального відбування покарання з випробуванням. Вказівка судом першої інстанції про наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, повернення потерпілій викрадених речей, не перебування обвинуваченого на обліку у лікарів нарколога та психіатра, сімейний стан, а також перебування на його утриманні малолітніх дітей, не зменшує його суспільну небезпеченість. Крім того, колегія суддів звртає увагу, що під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 також ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим до нього неодноразово був застосований привід.

Тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є обгрунтованими, оскільки суд незаконно застосував до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 положення ст. 75 КК України.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції на підставі ст. 413, ст. 420 КПК України підлягає скасуванню в частині звільнення ОСОБА_1 та ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням апеляційним судом свого вироку.

Керуючись ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 420 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в кримінальному провадженні, Шмаля В. В. задовольнити частково.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_1 скасувати в частині звільнення обох обвинувачених від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_1 обраховувати з моменту затримання під час виконання вироку.

В решті вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_1 залишити без зміни.

Вирок Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня його проголошення, а засудженим, який на даний момент перебуває під вартою, у той-же строк з моменту його отримання.

Судді:

__________________ _________________ ___________________

Жук О.В. Ковальська В.В. Худик М. П.