Справа №:755/4620/21
Провадження №: 1-кс/755/2000/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2022 р. м. Київ Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004714 від 12.08.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004714 від 12.08.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що у цьому кримінальному провадженні досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, з метою зайняття підприємницькою діяльністю, що спрямована на отримання прибутку, організували проведення та надання можливості доступу до азартних ігор на комп`ютерних симуляторах в електронному (віртуальному) казино, незалежно від місця розташування сервера, тобто гральний бізнес, в нежитлових приміщеннях, без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності, передбаченого Законом України № 768-IX від 14.07.2020 «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор».

У результаті такої діяльності учасники злочинної організації отримували нелегальний прибуток від діяльності мережі закладів грального бізнесу, що розподілявся ОСОБА_4 безпосередньо, а також організаторами даних гральних закладів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вигляді готівкових коштів.

Так, 13.08.2021 року працівниками поліції припинено незаконну діяльність вказаних вище підпільних гральних закладів, де під час обшуку приміщень виявлено і вилучено системні блоки комп`ютерів, з програмним забезпеченням з назвою «Connect» версії «869», - програмні продукти, які надають доступ до азартної гри через мережу «Internet», чорнові записи та зошити щодо обліку доходів та витрат гральних закладів з вказаними балансами по програмах, монітори, комп`ютерні мишки, мережеве обладнання, інші предмети та документи, які використовувались у злочинній діяльності.

29.08.2022 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України.

У подальшому, на виконання доручення оперативними співробітниками хтіравління стратегічних розслідувань в місті Києві ДСР НП України встановлено, що відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу марка «TOYOTA» модель «COROLLA 1.6» VIN код: НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_7 . Прокурор у клопотанні зазначає, що на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України та з метою попередження відчуження, зникнення, втрати або пошкодження вищезазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження майна.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

В свою чергу, враховуючи норми ст. ст. 22, 26, 172 КПК України, щодо того, що не прибуття інших осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд за даної явки.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього копії документів, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ст. 131-132 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурор у клопотанні посилається на необхідність накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виді покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у таких випадках арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Прокурор, звертаючись з клопотанням про арешт майна з метою конфіскації, усупереч абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, не надав доказів та не довів наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України, а також не довів наявність ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись вимогами ст. ст. 9, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004714 від 12.08.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 203-2 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 24 жовтня 2022 року о 11 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1