Номер провадження: 11-сс/813/1248/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 року м. Одеса

29 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретаря ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6 .

Підозрюваної ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні Одеського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000838 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 02.09.2022, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.2 ст.197-1, ч.2 ст.209 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 02.09.2022 у задоволенні клопотання слідчого ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000838 від 04.07.2022 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

Застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши підозрювану в період часу з 22:00 год. до 6:00 год. наступної доби не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 12.10.2022, включно, в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12.10.2022.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконному впливу на свідків, потерпілого, інших підозрюваних, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.

Зазначає, що підозрювана ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні низки кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким кримінальним правопорушенням, яке відповідно до санкції ч.2 ст. 209 КК України карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Так підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання.

Незаконно впливати на свідків з метою викривлення їх показань, адже є односельцем вказаних осіб і їй відомо місце проживання останніх, не встановлено інших причетних осіб, у зв`язку із чим можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення перебуваючи на свободі.

Крім того зазначає, що обираючи домашній арешт слідчим суддею не дано належної оцінки тому, що стороною захисту не надано підтверджуючих документів, що належності ОСОБА_7 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, органи державної влади та місцевого самоврядування, до яких зверталася ОСОБА_7 здійснюють свою діяльність в денний час доби, тому є підстави вважати, що ОСОБА_7 скоювала кримінальні правопорушення у денний час доби.

Крім того, у зв`язку з переховуванням підозрюваної ОСОБА_7 від органів досудового розслідування 07.07.2022 підозрювана оголошена у розшук, а кримінальне провадження зупинене. 03.08.2022 оголошено у міжнародний розшук.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, захисника, підозрювану, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на неї певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби, слідчий суддя прийшов до висновку, що враховуючи особу підозрюваної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, пояснення останньої, щодо відсутності її на території України протягом деякого часу у зв`язку зі збройною агресією РФ, терміновими сімейними обставинами, які пов`язані із таким виїздом, територію України ОСОБА_7 залишила у статусі свідка та самостійно повернулась на територію України, слідчий суддя вважає, що на теперішній час ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України є мінімальним.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Так, в провадженні слідчого ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 перебувають матеріали кримінального провадження №0000838 від 04.07.2022 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358, ч.2 ст.197-1, ч.2 ст.209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.07.2022 надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02.09.2022 підозрювана ОСОБА_7 затримана на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.07.2022.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 16.06.2022 вручене дорослому члену сім`ї останньої, а саме брату ОСОБА_7 ОСОБА_7 за відомим органу досудового розслідування місцем проживання підозрюваної за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 209 КК України складено 02.09.2022 вкручено особисто підозрюваній ОСОБА_7 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, на які послався слідчий суддя в ухвалі та прийшов до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 209 КК України.

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Разом з тим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання іншим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши дані, що характеризують особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя, суд повинен врахувати підстави, які вказані в ч. 2 ст. 177 КПК України.

Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваної. Відповідно до положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини вказані в зазначеній статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри. Отже, колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Відповідно до клопотання слідчого ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та апеляційної скарги прокурора, основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є тяжкість злочину та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Чинним КПК не передбачено, що при підозрі або обвинуваченні особи у вчиненні злочину за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише цілодобовий домашній арешт.

При цьому суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу в виді домашнього арешту в нічний час доби вказав, що підозрювана має постійне місце проживання та реєстрації в м.Одесі, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, характеризується задовільно, повернулася на територію України 01.09.2022 року про що свідчать печатки про перетинання кордону в закордонному паспорту підозрюваної, не мала намір переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою забезпечення дотримання підозрюваною належної процесуальної поведінки та запобігання мінімальному ризику, що передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також органом досудового розслідування не доведено наявності ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме не зазначено в який спосіб підозрювана може: впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, здійснювати вплив на осіб, які викривають ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, задля зміни їх показів, враховуючи, що в подальшому суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

А отже хоча і наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак вони мають порівняно невисокий ступінь та з метою забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, поклавши на підозрювану обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, і з цим висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що зазначені в клопотанні слідчого мотиви й підстави поєднуються з такими ж вимогами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. та рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France judgment of 26 June 1991, Series 207 (1991) про те, що «попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути "формою очікування" обвинувального вироку (п.51)».

Крім того, рішенням Європейського суду визначено, зокрема, у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року, про те, що «підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою».

Відповідно до ч. ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано для особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, на переконання колегії суддів, з урахуванням даних щодо особи підозрюваної, суд апеляційної інстанції вважає, що вірогідність ухилення підозрюваної від процесуальних обов`язків не є високою у зв`язку із чим відносно неї правильно застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що саме застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням певних обов`язків, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства.

Відповідно до ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін чи скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому з огляду на викладене, аналізуючи сукупність наведених вище обставин, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді суду першої інстанції залишити без змін.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376 ч.2, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О СТ А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 02.09.2022, якою застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 год. до 6:00 год. наступної доби, залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .