Справа № 464/2925/22
провадження 1-кп/462/495/22
У Х В А Л А

19 жовтня 2022 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2022 року до Залізничного районного суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному проступку за № 0000258 від 15.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за кримінальний проступок, передбачений ч.1ст.309 КК України на підставі ч.4ст.309 КК України, так як обвинувачений добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркотичної залежності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, виходячи із наступного.

Частиною 4 ст.309 КК України передбачено обов`язок суду звільнити від кримінальної відповідальності особу, яка вчинила діяння, передбачені ч.1ст.309 КК України, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

У ст.1 Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" від 15.02.1995 року № 62/95-ВР(зі змінами та доповненням), зазначено, що особою, хворою на наркоманію, визнається особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія".

Відповідно до ч.1ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. ч. 1,4ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002 року та за чинним законодавством звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом. У зв`язку з цим Пленум зазначив, що слід мати на увазі, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 307 КК ( 2341-14 ) за злочини, передбачені частиною 1 цієї статті та частиною 1 статті 309 КК, допускається лише за умови, що винна особа добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги і вказала джерело придбання цих засобів (речовин) або сприяла розкриттю злочинів, пов`язаних із їх незаконним обігом. Здача наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів визнається добровільною, якщо відбулася за обставин, коли особа мала й усвідомлювала можливість продовжувати протиправну діяльність, але не побажала цим скористатися. Звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи із зазначених підстав має здійснюватися за правилами, передбаченими статтями 7, 71, 72 КПК ( 1001-05 ). За такими ж правилами звільняється від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 309 КК ( 2341-14 ) за дії, передбачені частиною 1 цієї статті, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії. Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 згідно до довідки Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень» від 05.09.2022 року за№1320 з 16.08.2022 року по 23.08.2022 року перебував на лікуванні в стаціонарному відділенні№1 КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень». Діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів, синдром залежності. На лікування звернувся добровільно.
Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ч. 4ст.309 КК України) умови виконано, а саме в судовому засіданні встановлено факт добровільного звернення обвинуваченого до лікувального закладу та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд вважає, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1ст.309 КК України на підставі ч.4ст.309 КК України.
При цьому суд також враховує і Постанову об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 29.11.2021 року (справа № 357/11205/19, провадження № 51-2776кмо21) відповідно до якої згідно з ч. 4 ст. 309 КК особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1ст.309КК. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії. Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.
Враховуючи наведене і те, що ОСОБА_4 згідно даних обвинувального акту вину в інкримінованому кримінальному проступку визнає, не ухиляється від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, суд вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закрито з нереабілітуючих підстав..

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21).

На підставі ст.124 КПК України судові витрати у кримінальному провадженні у зв`язку з призначенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 1887 грн. 80 коп. суд покладає на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.284, 286,288,314,372 КПК України, ч.4ст.309 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.309 КК України на підставі ч.4ст.309 КК України, та закрити кримінальне провадження відносно нього.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 1887грн.80 коп. за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи діб з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1