ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року Колегія суддів судової палати Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора адвоката ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ТОВ «Активспорт» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2021 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2021 року задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було вилучено 06 грудня 2021 року під час проведення обшуку у приміщенні магазину «BRP» за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 2Б, а саме: Триколісний транспортний засіб марки BRP, моделі Ryker 600, VIN: НОМЕР_1 та ключі (2 ключі запалювання та 2 ключі блокування) від триколісного транспортного засобу марки BRP, моделі Ryker 600, VIN: НОМЕР_1 .

Ухвала обґрунтована тим, що накладення арешту на вказане майно необхідно з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник ТОВ «Активспорт» - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна та зобов`язати уповноважених осіб сторони обвинувачення повернути вилучене майно.

В апеляційній скарзі вказує, що дана ухвала слідчого судді винесена без достатніх на це підстав та з суттєвими порушеннями норм КПК України.

Зазначає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про арешт майна та постановлення оскаржуваного рішення істотно порушено вимоги ч. 1 ст. 172 та ч. 3 ст. 64-2 КПК України, в результаті чого власника майна ТОВ «Активспорт» було позбавлено права приймати участь у судовому розгляді, подавати свої заперечення на клопотання сторони обвинувачення та докази на його спростування, користуватися правовою допомогою адвоката.

Скаржник зауважує, що оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вважає, що позбавлення ТОВ «Активспорт», як власника майна, можливості розпоряджатися та користуватися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує права власності останнього.

Заслухавши доповідь головуючого, доводи представника ТОВ «Активспорт» - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, що надійшли із Соснівського районного суду м. Черкаси, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що третім слідчим відділом (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 25 червня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в зоні діяльності митного посту «Умань» Київської митниці ДМС України (Черкаська область, м. Умань, вул. Індустріальна, 14 а) з 2019 року по теперішній час здійснюють митне оформлення товарів в режимі «імпорт» ТОВ «Активспорт» (40069052, м. Дніпро, Бабушкінський район, вул. 152-ї Дивізії, б. 3) та ТОВ «Креативспорт» (41031868, м. Дніпро, Бабушкінський район, вул. 152-ї Дивізії, б. 3). Товари, що імпортуються: квадроцикли торгової марки «Can-Am», гідроцикли торгової марки «Sea-Doo», запасні частини до них, всі товари виробництва підприємства «BRP Mexico, S.A» (Мексика). Імпортні операції здійснюються із залученням підприємства-нерезидента «Plusten Trading Corp.» (Corner Hutson&Eyre Street, Blake Building Suite 302, Belize), яке виступає контрактоутримувачем по зовнішньоекономічним контрактам. Фактичними відправниками (постачальниками) товарів є підприємства, зареєстровані в Мексиці, Сполучених Штатах Америки та Канаді. Тобто, при здійсненні імпортних операцій вказані суб`єкти господарської діяльності використовують непрямі контракти між виробником і отримувачем, умисно залучаючи юридичних осіб нерезидентів, зокрема і тих, що несуть високий ризик ділових відносин і віднесені до офшорних зон.

Встановлено, що митна вартість імпортованих товарів визначалась службовими особами митного посту «Умань» Київської митниці ДМС за основним методом, тобто за ціною контракту, згідно п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України. При цьому, службовими особами митниці не вжито належних заходів щодо перевірки достовірності заявленої митної вартості, зважаючи на те, що поставки здійснюються за непрямими контрактами, де отримувачами є ТОВ «Активспорт» та ТОВ «Креативспорт», країною походження є Мексика, торгівельна країна Мексика/США/Канада, а експортером є підприємство, зареєстроване в Белізі, що відповідно до розпорядження КМУ від 23.02.2011 року № 143-р віднесено до переліку офшорних зон.

В порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України щодо ціни оцінюваних товарів, відносно яких наявні умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів, службові особи Київської митниці ДМС не здійснили визначення митної вартості імпортованих ТОВ «Активспорт» та ТОВ «Креативспорт» товарів за другорядними методами, що призвело до заниження митної вартості та зменшення сум мита та ПДВ, сплачених до державного бюджету.

06 грудня 2021 року в ході проведення обшуку у приміщенні магазину «BRP» за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 2 Б, серед іншого виявлено та вилучено наступне майно: Триколісний транспортний засіб марки BRP, моделі Ryker 600, VIN: НОМЕР_1 та Ключі (2 ключі запалювання та 2 ключі блокування) від триколісного транспортного засобу марки BRP, моделі Ryker 600, VIN: НОМЕР_1 .

Вказане майно одразу ж передано власнику директору ТОВ «БРП Центр Київ Захід» ОСОБА_9 на відповідальне зберігання.

В межах зазначеного кримінального провадження прокурор з метою забезпечення збереження речових доказів звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні прокурора доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно з метою його збереження.

Також апеляційний суд зважує і на ту обставину, що триколісний транспортний засіб марки BRP, моделі Ryker 600, VIN: НОМЕР_1 та ключі (2 ключі запалювання та 2 ключі блокування) від триколісного транспортного засобу марки BRP, моделі Ryker 600, VIN: НОМЕР_1 постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві, від 06 грудня 2021 року визнано речовими доказами (а.с. 40-43).

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що триколісний транспортний засіб марки BRP та ключі (2 ключі запалювання та 2 ключі блокування) від нього були вилучені під час обшуку без відповідного дозволу слідчого судді, а отже мали статус тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим клопотання про їх арешт мало розглядатися у порядку ч. 1 ст. 172 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини 2 статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як вбачається з протоколу обшуку від 06 грудня 2021 року та додатку до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06 грудня 2021 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів виявлено та вилучено зокрема триколісний транспортний засіб марки BRP, моделі Ryker 600, та Ключі (2 ключі запалювання та 2 ключі блокування) від нього (а.с. 31-39).

Дана обставина також підтверджена прокурором у судовому засіданні, однак відповідно до норм КПК України не є обов`язковою підставою для скасування обґрунтованої ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання прокурора та ухвала слідчого судді не містять правової підстави для арешту вищезазначеного майна, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними та не спростовують висновків слідчого судді, оскільки прокурором доведено, що дане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою його арешту є забезпечення зберігання речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Твердження апелянт про те, що митне оформлення арештованого майна здійснено у 2019 році, а предметом розслідування відповідно до наявного в матеріалах провадження витягу з ЄРДР є митне оформлення транспортних засобів в 2020 2021 роках колегія суддів не бере до уваги, оскільки дана обставина не є предметом перегляду ухвали слідчого судді про арешт майна.

Інші доводи наведені в обґрунтування апеляційної скарги суттєвими не являються та не можуть бути підставами для зміни чи скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2021 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Активспорт» - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді