Справа № 308/7940/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про визначення долі речових доказів у рамках кримінального провадження № 0000141, відомості про яке 03.02.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.1 ст. 364 ч. 2 ст. 364 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про визначення долі речових доказів у рамках кримінального провадження № 0000141, відомості про яке 03.02.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.1 ст. 364 ч. 2 ст. 364 КК України.
Як вбачається з внесеного клопотання та долучених до нього матеріалів, П`ятим слідчим відділом (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено за №0000141 від 03.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України.
Прокурор вказує, що в ході проведення досудового розслідування було проведено ряд обшуків, під час яких було вилучено низку речових доказів, у тому числі на особисті речі, а саме: мобільні телефони ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . У подальшому, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.02.2021 по справі № 463/1296/21 на вищевказані речі накладено арешт.
28.02.2022 слідчим прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0000141 від 03.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Прокурор зазначає, що необхідність у подальшому арешті речових доказів та їх зберіганні органом досудового розслідування відпала. Проте, питання щодо долі речових доказів на даний час залишилось невирішеним, арешт на вказані речові докази не скасований.
У кримінальному провадженні № 0000141 від 03.02.2021 рішення про закриття прийнято слідчим, який, не наділений законом правом скасовувати арешт. В цей же час, без скасування арешту неможливо вирішити долю речових доказів
На підставі наведеного, прокурор просить вирішити долю речових доказів, а саме: телефону ОСОБА_7 марки «Айфон», ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_2 із сім-картою « НОМЕР_3 »; телефону ОСОБА_4 марки «Айфон», ІМЕІ № НОМЕР_4 з сім-картою « НОМЕР_5 »; телефону ОСОБА_5 марки «Айфон», ІМЕІ № НОМЕР_6 з сім-картою « НОМЕР_7 »; телефону ОСОБА_6 - марки «Самсунг», ІМЕІ-1 № НОМЕР_8 , ІМЕІ-2 № НОМЕР_9 із сім-картами « НОМЕР_10 », НОМЕР_11 » шляхом повернення їх власникам та скасування з таких арешту.
Прокурор у судове засідання не з`явився, при цьому подав через канцелярію суду заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання про вирішення долі речових доказів без його участі.
Власники майна у судове засідання не з`явились.
Неприбуття власника майна у судове засідання у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000141, сформованим станом на 23.06.2022 року, підтверджено, що органом досудового розслідування П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.1 ст. 364 ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.02.2022 клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на телефон ОСОБА_7 марки «Айфон», ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_2 із сім-картою « НОМЕР_3 »; телефон ОСОБА_4 марки «Айфон», ІМЕІ № НОМЕР_4 з сім-картою « НОМЕР_5 »; телефон ОСОБА_5 марки «Айфон», ІМЕІ № НОМЕР_6 з сім-картою « НОМЕР_7 »; телефон ОСОБА_6 - марки «Самсунг», ІМЕІ-1 № НОМЕР_8 , ІМЕІ-2 № НОМЕР_9 із сім-картами «», НОМЕР_11 ».

Постановою старшого слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_8 від 28.02.2021 кримінальне провадження №0000141 від 03.02.2021 закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні слідчих складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 204, ч.1 ст. 364 ч. 2 ст. 364 КК України.

Положеннями ч.1 та ч.4 ст.174 КПК України визначено, що клопотання про скасування арешту майна під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до частини 3 статті 174 КПК України передбачено, що прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Таким чином, правом на вирішення питання про скасування арешту майна закон наділяє слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, а також прокурора, але тільки у випадку закриття саме ним кримінального провадження.

Водночас, з наведених положень закону випливає, що хоча чинний КПК і наділяє слідчого правом на закриття кримінального провадження з визначених підстав, але при цьому не відносить до його повноважень вирішення питання про скасування арешту майна.

Частина 6 статті 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

При цьому відповідно до п. 5 ч. 9 ст.100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Виходячи із вищезазначеного, враховуючи зміст клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 про визначення долі речових доказів у рамках кримінального провадження № 0000141, відомості про яке 03.02.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч.1 ст. 364 ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.02.2022, на телефон ОСОБА_7 марки «Айфон», ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_2 із сім-картою « НОМЕР_3 »; телефон ОСОБА_4 марки «Айфон», ІМЕІ № НОМЕР_4 з сім-картою « НОМЕР_5 »; телефон ОСОБА_5 марки «Айфон», ІМЕІ № НОМЕР_6 з сім-картою « НОМЕР_7 »; телефон ОСОБА_6 - марки «Самсунг», ІМЕІ-1 № НОМЕР_8 , ІМЕІ-2 № НОМЕР_9 із сім-картами « НОМЕР_10 », « НОМЕР_11 ».
Речові докази у кримінальному провадженні №0000141 від 03.02.2021, а саме: телефон ОСОБА_7 марки «Айфон», ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_2 із сім-картою « НОМЕР_3 »; телефон ОСОБА_4 марки «Айфон», ІМЕІ № НОМЕР_4 з сім-картою « НОМЕР_5 »; телефон ОСОБА_5 марки «Айфон», ІМЕІ № НОМЕР_6 з сім-картою « НОМЕР_7 »; телефон ОСОБА_6 - марки «Самсунг», ІМЕІ-1 № НОМЕР_8 , ІМЕІ-2 № НОМЕР_9 із сім-картами «», « НОМЕР_11 » - повернути власникам.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1