Провадження № 1-кп/727/30/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю : прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ВСТАНОВИВ:
29 жовтня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000411 від 29.09.2021 р. відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 311 КК України

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З дотриманням ч. 2 ст. 184 КПК України клопотання вручене: ОСОБА_5 .
Прокурор мотивує доводи клопотання тим, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що будучи судимим 18.03.2020 року за ч.3 ст.309, ч.3 ст.311 ст.ст.75, 76 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став та в період іспитового строку знову вчинив умисний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів
Так ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст. 307 КК України, а саме- незаконному придбанні , зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин вчиненому повторно, предметом яких були психотропні речовини у великих розмірах , ч. 3 ст.307 КК України, а саме незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин , вчинені повторно , предметом яких були психотропні речовини в особливо великих розмірах , ч.1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання зберігання без мети збуту психотропних речовин , ч. 3 ст. 311 КК України, в саме незаконне придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, вчинені повторно, в особливо великих розмірах .
Прокурор вказує, що наразі ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким, і санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, тому усвідомлюючи реальність можливого покарання, він може переховуватися від органу досудового слідства з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор просить зважити також на характер вчинених кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_5 , який вчинив злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин повторно та з корисливих мотивів.
Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не забезпечать досягнення мети застосування запобіжного заходу та не зможе запобігти встановленим ризикам.
Обвинучений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про застосування судом відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, вказуючи, що в обвинуваченого складна хвороба легень і, що в умовах ізоляції його неможливо належним чином лікувати. Зазначає, що прокурор обґрунтовує необхідність застосування тримання під вартою виключно тяжкістю покарання в разі ймовірного визнання ОСОБА_5 винуватим , тому це не може слугувати підставою застосування такого заходу. Посилаючись на наведене, норми законодавства та практику ЄСПЛ просить відмовити в задоволенні заявленого клопотання, вказуючи, що докази в справі вже майже всі досліджені , тому ризики на які вказує в клопотанні прокурор є невиправданими.
Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку захисника, пояснення обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.
Встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, один з яких, а саме визначений ст. 307 ч.3 КК України є особливо тяжким за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При судовому розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.
Також, зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Суд приходить до висновку, що прокурором у клопотанні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 311 КК України

Також суд приходить до переконання, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити строк обраної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 311 КК України, враховує тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зваживши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.
Враховуючи обставини кримінального провадження, дані щодо майнового, сімейного стану обвинуваченого та дані про його особу, зважаючи на існування декількох ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України визначити заставу у розмірі 110 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 261690 (двісті шістдесят одну тисячу шістсот дев`яносто ) грн. і достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Крім цього суд, застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави,вважає за необхідне відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.61,62, 314, 315, 177, 194 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 311 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 червня 2022 року включно.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 110 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 261690 (двісті шістдесят одну тисячу шістсот дев`яносто ) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Чернівці в ТУ ДСА України у Чернівецькій області, , банк одержувача: Державна казначейська служба України м.Київ, код банку отримувача: 37567646, рахунок UA0008745.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати до Шевченківського районного суду м.Чернівці за судовим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 11 червня 2022 року.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Чернівецького слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Чернівецькій області .
Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Чернівецького слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Шевченківський районний суд м. Чернівці.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» для відома та виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів після її оголошення.
Суддя : ОСОБА_1