Справа № 462/1375/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/281/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 31 березня 2022 року про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_10 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали по 28.05.2022 року включно.

Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 103560 /сто три тисячі п`ятсот шістдесят/ гривень.

У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі на ОСОБА_7 покладено такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися за межі населеного пункту проживання, а саме: м. Львова, без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 31 березня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою звільнити з-під варти ОСОБА_7 або застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або зменшити розмір застави до 20 розмірів мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що ґрунтується на неповному з`ясуванні обставин справи.

На переконання апелянта, слідчий суддя був зобов`язаний звільнити підозрюваного ОСОБА_7 без застосування запобіжного заходу, оскільки зі слів останнього він був затриманий о 17 год. 29 березня 2022 року, а повідомлення про підозру йому вручено 18 год. 15 хв. 30 березня 2022 року.

Як зазначає захисник підозрюваного, реальних доказів, які підтверджують ризики протиправної поведінки підозрюваного, слідчому судді не надано, натомість існують лише припущення.

Окрім цього, на переконання адвоката, слідчим суддею не взято до уваги той факт, що розмір визначеної застави є непомірним для підозрюваного, він взагалі не має будь-якого майна.

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 не з`явились. 18 квітня 2022 року на адресу суду надійшла заява адвоката ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 вніс визначену слідчим суддею заставу. Зазначив, що через зайнятість в іншому судовому засіданні просить провести розгляд апеляційної скарги у його відсутності та відсутності підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
За частиною першою та п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані.

Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 з визначенням останньому розміру застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, за викладених в клопотанні слідчим обставин та доданих до нього матеріалів є обґрунтованою. Враховано, що підозрюваний раніше не судимий, однак офіційно не працевлаштований, не має постійного законного джерела доходів, не одружений, що свідчить про відсутність у нього істотних соціальних факторів стримуючого характеру та існують ризики того, що перебуваючи на волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів зважає на те, що в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства ).

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника в частині незаконності утримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки останній був затриманий о 17 год. 29 березня 2022 року, а повідомлення про підозру йому вручено 18 год. 15 хв. 30 березня 2022 року, адже в силу ч. 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Відповідно до положень ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Згідно з матеріалами клопотання, 29 березня 2022 року о 19 год. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 30 березня 2022 року о 18 год. 15 хв., відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя, на переконання колегії суддів апеляційного суду, вірно, на законних підставах визначив розмір застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.

Доводи захисника, що визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_7 , колегія суддів апеляційного суду не приймає до уваги, оскільки слідчим суддею суму застави визначено з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного та обставин кримінального правопорушення в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. Крім того, як повідомлено самим захисником, ОСОБА_7 вніс заставу у визначеному слідчим суддею розмірі.

Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою, та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, при апеляційному перегляді не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 31 березня 2022 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4