Провадження № 11-сс/4823/205/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

слідчої ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Корюківського районного відділу поліції ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 03 жовтня 2022 року. Заборонено ОСОБА_8 цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; та покладено на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні. Слідчий суддя зазначив, що для запобігання ризику ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є достатнім застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Вважав, що ухвала слідчого судді є незаконною, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Вказав, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має постійного джерела доходу, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, створювати штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження його захисних версій.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, котрі просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, 28 липня 2022 року до ЄРДР за №0000291 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України.

Згідно протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_8 був затриманий, у порядку статті 208 КПК України, 28 липня 2022 року о 18 год. 17 хв.

29 липня 2022 року кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000291 перекваліфіковано з ч.3 ст.309 КК України на ч.2 ст.309 КК України та органом досудового розслідування 29.07.2022 року ОСОБА_8 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

03 серпня 2022 року кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000291 перекваліфіковано з ч.2 ст.309 КК України на ч.3 ст.309 КК України та 03.08.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Зі змісту ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на певний строк, усвідомлюючи можливе настання якого підозрюваний може вжити заходів для переховування від органів досудового розслідування та суду; а також продовжувати вчиняти інше кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів; незаконно впливати на свідків в кримінальному правопорушенні.

Також слідчий суддя взяв до уваги, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, проживає разом з батьками (батько - інвалід І-ї групи, мати - обмежена в рухах в нижніх кінцівках), які потребують сторонньої допомоги.

Отже, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Колегія суддів вважає, що обраний ОСОБА_8 вид запобіжного заходу цілодобовий домашній арешт, є співмірним з існуючими ризиками; тяжкості пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, а покладені слідчим суддею, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обов`язки забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Відповідно до рішення за скаргою № 12369 від «26» червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», у п. 51 вказано, що попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути "формою очікування" обвинувального вироку.

При цьому, вимога прокурора про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є необґрунтованою, не підтверджена доказами, які вимагають такого обмеження свободи підозрюваного, не зазначено з яких підстав прокурор вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .

А тому, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2022 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4