Справа № 362/1215/22
Провадження № 1-кп/362/408/22
ВИРОК
Іменем України
20.04.2022 м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000066 від 05.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарка Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.04.2022 приблизно о 12 годині ОСОБА_5 , будучи службовою особою, постійно здійснюючи функцію представника влади та виконуючи організаційно-розпорядчі функції, разом з іншими працівниками поліції прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де вони здійснювали профілактичне спілкування з особами, які схильні до вчинення кримінальних правопорушень.

В подальшому близько 12 год. 30 хв. за вказаною адресою прибув ОСОБА_6 , рухаючись на транспортному засобі BMW 320і, номерний знак НОМЕР_1 . Під час перевірки поліцейський ОСОБА_5 встановив факт того, що вказаний транспортний засіб не зареєстрований у встановленому законодавством порядку та ОСОБА_6 керує транспортним засобом , будучи позбавленим прав керування.

Зважаючи на такі обставини, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за повернення належного йому транспортного засобу після його вилучення. Для реалізації цього злочинного умислу ОСОБА_5 незаконно, всупереч передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення порядку вилучив у ОСОБА_6 документи та ключі від автомобіля BMW 320і, а сам транспортний засіб перемістив, здійснивши рух під своїм керуванням з місця його зупинки під керуванням ОСОБА_6 до місця неподалік приміщення СПД № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області за адресою: вул. Центральна, 57Г, смт. Калинівка Фастівського району Київської області, чим умисно створив умови для пропозиції неправомірної вигоди на власну користь.

Після цього ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що той може забрати свій автомобіль через два дні після вилучення, надавши грошові кошти у сумі 10000 грн., звернувшись до нього біля приміщення СПД № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

ОСОБА_6 , зрозумівши, що для повернення свого автомобіля BMW 320і він повинен надати неправомірну вигоду ОСОБА_7 , та, бажаючи викрити останнього у вчиненні кримінального правопорушення, звернувся до правоохоронних органів і з цього часу діяв під їх контролем.

Так, 08.04.2022 близько 08 год. ОСОБА_6 прибув до приміщення СПД № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області за адресою: вул. Центральна, 57Г, смт. Калинівка Фастівського району Київської області, де до нього звернувся невстановлений працівник поліції, який повідомив про можливість ОСОБА_6 повернути свій транспортний засіб наступного дня у той самий час, так як працівник поліції, який буде його повертати, на даний час відсутній.

Так, 09.04.2022 приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_6 прибув за адресою: АДРЕСА_3 , де до нього підійшов ОСОБА_5 , який, будучи службовою особою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів з метою власного незаконного збагачення, зловживаючи службовим становищем, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 8000 гривень за повернення транспортного засобу BMW 320і, номерний знак НОМЕР_1 та його подальше безперешкодне використання, після чого був відразу затриманий працівниками правоохоронних органів.

Після закінчення досудового розслідування і до початку підготовчого судового засідання між прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000066 від 05.04.2022 з, з одного боку, та обвинуваченим з іншого боку 13.04.2022 у присутності захисника ОСОБА_4 на підставі статей 468-470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами вказаної угоди про визнання винуватості, враховуючи те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, сторони погодилися на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 368 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, визнав повністю, просив затвердити угоду, укладену між ним та прокурором, призначаючи йому штраф із розстрочкою, оскільки він у зв`язку з даним кримінальним правопорушенням втратив роботу і тепер не має можливості сплатити штраф одним платежем.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь . Також обвинувачений в повній мірі розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, а саме: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України та відмову від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим.
Захисник не заперечував проти затвердження вказаної угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право зокрема затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі пояснень обвинуваченого, прокурора, захисника, письмових матеріалів провадження суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, умови угоди відповідають вимогам КПК України, а саме: угода про визнання винуватості укладена у провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, прокурором при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховано ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, те, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся, характер і тяжкість обвинувачення.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, зокрема вона містить беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
З огляду на викладене, а також те, що умови угоди відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; укладення угоди було добровільним; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні всі фактичні підстави для визнання винуватості, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання у виді штрафу із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням організаційно-розпорядчих функцій.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Обвинувачений ОСОБА_5 на час розгляду справи звільнений з посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, вказує, що в змозі оплатити штраф частинами. Приймаючи рішення про необхідність розстрочення штрафу, суд також враховує, що покарання не має на меті завдати страждань, а лише здійснює виховний вплив. Наведені обставини свідчать, що сплату узгодженого ОСОБА_5 штрафу слід розстрочити на 10 (десять) місяців, шляхом сплати щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст. 50 КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не застосовувалися, витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, ст. 314, ст. 374, ст. ст. 468-469, ст. ст. 472-475 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.04.2022 між ОСОБА_5 та прокурором, який на підставі на ст. 37 КПК України здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000066 від 05.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з використанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України ОСОБА_5 розстрочити сплату штрафу на десять місяців рівними частинами по 3400 (три тисячі чотириста) гривень щомісяця.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1