Справа № 172/311/22
Провадження № 1-кп/191/80/22
У Х В А Л А

іменем України

20 вересня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря -Омельченко К.В.

прокурора Слончак М.В.

потерпілої ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

захисника Скороход А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальне провадження відносно

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Васильківка Дніпропетровської області, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В проваджені суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Прокурор Синельниківської окружної прокуратури Слончак М.В.надав до суду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 , посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні і продовженні обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, оскільки, будучи на свободі, останній має можливість переховуватися від суду у зв`язку з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_2 просив вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого адвокат Скороход А.О. просила вирішити питання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_1 проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала.

Вислухавши учасників судового провадження щодо доцільності продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України суд до спливу продовжуваного строку зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовжування тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

10 квітня 2022 обвинуваченому ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 08 червня 2022 року включно.

Вказаний запобіжний захід було обрано у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

26 липня 2022 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2 продовжено на строк 60 днів до 23 вересня 2022 року, оскільки не зменшилися ризики, які враховувались при обранні ОСОБА_2 даного запобіжного заходу.

Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченому ОСОБА_2 такого виду запобіжного заходу, на даний час не зникли і не зменшилися, оскільки ОСОБА_2 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, а тому може переховуватися від суду у зв`язку з тяжкістю вчиненого ним злочину, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час розгляду клопотання судом розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_2 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі особистого зобов`язання, однак, на переконання суду, такі запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також можуть мати негативні наслідки для кримінального провадження.

Враховуючи викладене, існування ризиків, доведених стороною обвинувачення, оцінюючи сукупність обставин, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_2 кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_2 строку тримання під вартою на 60 днів.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177,178, 197, 331, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 листопада 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Я. Ю. Костеленко