Справа №463/2470/22
Провадження №1-кс/463/1633/22
У Х В А Л А

19 травня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 07.04.2022 року, -

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з вказаною скаргою.
Скаргу мотивує тим, що ним було подано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, заяву про кримінальне правопорушення (злочин) від 07.04.2022 року. Згідно вказаної заяви просив внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.382 КК України, залучити його до провадження як потерпілого та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також надати витяг з ЄРДР. Вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.382 КК України, на думку скаржника, проявилось в умисному невиконанні Уповноваженою особою Відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, вимог ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_3 №154 від 17.02.2022. Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин, з моменту отримання заяви, питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення не вирішив. А тому скаржник звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просить задоволити.
Скаржник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої просив вказану скаргу слухати у його відсутності, подану скаргу підтримує у повному обсязі, просить таку задоволити.
Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав заперечення на скаргу.
У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.1ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 подано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, заяву про кримінальне правопорушення (злочин) від 07 квітня 2022 року. Згідно вказаної заяви просив внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.382 КК України, залучити його до провадження як потерпілого та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також надати витяг з ЄРДР. Вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.382 КК України, на думку скаржника, проявилось в умисному невиконанні Уповноваженою особою Відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, вимог ухвал слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області.
Як вбачається з матеріалів скарги та було встановлено, ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 24.03.2022 року у справі №447/2493/17 (провадження №1-кс/447/157/22) за заявою ОСОБА_3 від 17.02.2022 зобов`язано слідчого Відділлу поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого у кримінальному провадженні №0000797, з прийняттям процесуального рішення про задоволення або відмову в задоволенні такого та з подальшим обов`язковим інформуванням особи, яка подала таке клопотання, про результати розгляду клопотання.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявник вказував, що, на його думку, зазначені в заяві дії посадових осіб підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 382 КК України.

При цьому заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину вказаною у заяві особою, оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

При цьому жодних фактичних даних заява про вчинення кримінального правопорушення не містить, що не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

Без зазначення відповідних відомостей у заяві про вчинення кримінального правопорушення така розцінюється слідчим суддею як позапроцесуальний спосіб впливу на оцінку доказів в іншому кримінальному провадження, що знаходиться на розгляді органу досудового розслідування чи в провадженні суду. При цьому слідчим суддею враховується, що кримінальне провадження №0000797, в межах якого, на думку заявника, був вчинений злочин, заявник в праві повторно звернутися до слідчого з клопотанням про проведенням слідчих дій, окрім цього при винесенні негативного рішення в його сторону він вправі оскаржувати такі процесуальні рішення в порядку та у спосіб, визначений КПК України.

Окрім цього постановою Верховного суду від 30.09.2021 по справі № 556/450/18 роз`яснено, що за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Відповідно доводи заявника у заяві від 07.04.2022 є його особистою оцінкою щодо посадових осіб і ґрунтуються лише на припущенні щодо можливого кримінально-караного характеру дій, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України. Незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 07.04.2022 повідомленням про вчинення вищевказаними службовими особами злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, проте останнє за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину, а тому таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Львові, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 07.04.2022 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1