Провадження 1-кп/522/2181/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

провівши судовий розгляд у кримінальному провадженні за №0002153 від 23.03.2015 року на підставі обвинувального акту стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калантарлі Бардинського району Республіки Азербайджану, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з неповною середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого, ч.5 ст.185 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Одеси, громадянина України,курсанта ІІІ курсу морського училища ім О.І. Маринеска НУ «ОМА», мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого, ч.5 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисники - ОСОБА_10 , ОСОБА_11
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обвинувачений - ОСОБА_6
обвинувачений - ОСОБА_7 ,
представник потерпілого - ОСОБА_14 ,

У С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, кваліфікація вчиненого злочину, докази, аналіз досліджених судом доказів.
ОСОБА_7 і ОСОБА_6 у період часу з 19.12.2014 по 23.03.2015 (більш точний час в ході досудового слідства встановити не вдалося), маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів, таємно викрали із кімнати потерпілої ОСОБА_15 у будинку АДРЕСА_3 , каблучку з білого золота, з діамантами вартістю 97200 гривень, браслет з білого золота з діамантами «Cartier» вартістю 14 тисяч 300 доларів США, що станом на момент купівлі становило 114 400 гривень по курсу НБУ, сережки з білого золота з перлами та діамантами вартістю 46679 гривень.

Викраденим майном ОСОБА_6 і ОСОБА_7 розпорядилися на власний розсуд, завдавши власнику потерпілій ОСОБА_15 , майнову шкоду у розмірі 258 279 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за наведених обставин вчинили злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.
Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , свою винуватість у вчинені інкримінованого злочину, передбаченого ч.5 ст.185 України, не визнали та відмовилися давати показання на підставі ст. 63 Конституції України.
Така поведінка обвинувачених під час судового розгляду розцінюється судом як реалізація права на захист, гарантованого Конституцією і Законами України, згідно із приписами яких, ніхто не може бути примушений давати показання та пояснення проти себе, членів своєї сім`ї, які можуть бути покладені в основу обвинувачення у вчиненні злочину.
Суд, дослідивши та проаналізувавши під час повного та всебічного судового розгляду надані сторонами докази, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 і ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, повністю доведена дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами:

- Потерпіла ОСОБА_15 показала суду, що обвинувачених вона раніше не знала. У грудні в 2014 р. вона разом із сім`єю поїхала до США, старші сини залишилися дома. У 2015 році, вони повернулися до дому та виявили, що з сейфу зникли гроші. Перевіривши схоронність зберігання у спальні власних коштовностей, встановила, що вони також зникли. Вимушена була звернутися до поліції із відповідною заявою. Окрім цього, чоловік запросив детектива, який через деякий час повідомив, що особи із кола друзів зізналися в крадіжці. Викрадене майно їм не повернули, тому вони наполягають на притягненні винних до кримінальної відповідальності. Грошові кошти зберігалися у сейфі, а коштовності в кімнаті. У неї викрали 10 тисяч доларів США, 860 євро, обручку з діамантами, 2 пари сережок та браслет. У домі жили діти, батько їм заборонив запрошувати друзів. Будинок був під охоронною сигналізацією. Також у сейфі було приблизно 900 фунтів. Зі слів сусіда вона дізналася, що будинок відвідували друзі.
- Свідок ОСОБА_16 показав суду, що знає обвинувачених, вони раніше дружили. У 2015р. його батько повернувся з США та повідомів що зникли гроші та коштовності. Коли він поїхав до Америки, його та брата він залишив дома щоб вони спостерігали за домом. Вони жили у батька 5 місяців з братом та друзями. Всього біля 7 чоловік. Гроші були у сейфі, він мав до нього доступ, там були гроші на крайній випадок. Сейф знаходився у підвалі. Він знав код від сейфу, його дав батько, перед від`їздом до США. Із сейфу він брав фунти 600-800, з дозволу батька. Із грошей він бачив у сейфі 2500 доларів США, 1500 євро, та 600 фунтів. Батько повідомив, що зникло 10 000 доларів США. Де були коштовності йому не було відомо. Батько звернувся до поліції та до приватного детектива. Він бачив, як у ОСОБА_17 з`явилися великі суми грошей, казав що ці гроші він виграв на ставках. Друзі знали де знаходиться сейф. У них була домогосподарка. Одного разу коли він брав гроші біля нього був ОСОБА_18 , він бачив де знаходиться сейф, можливо він побачив код від сейфу. Від батька він дізнався, що обвинувачені зізнались у крадіжці.
- Свідок ОСОБА_19 показав суду, що у кінці 2014 р. він з братом жив у батька у домі 5 місяців, вони жили з ОСОБА_17 , ОСОБА_20 та іншими друзями, біля 5-7 чоловік. Коли батько повернувся, то повідомив, що зникли гроші та коштовності. Батько звернувся до поліції та до детектива. Було розслідування, дійшли до двох хлопців. Володін йому зізнався, що саме ОСОБА_18 вкрав коштовності та здав іх до ломбарду, він бачив як ОСОБА_18 був у спальні та брав коштовності. Де знаходиться сейф йому було відомо, він мав до нього доступ. Цього разу він не відкривав його, ним користувався його брат ОСОБА_21 , він сейфом не користувався. Володіна він знає з першого курсу університету, ОСОБА_22 знає зі школи. Спочатку він нікого не підозрював, потім у нього з`явилися певні міркування. Так, у ОСОБА_17 з`явилися гроші, він казав що виграв на ставках. Батько йому зателефонував та повідомив що пропали 10 тисяч доларів. Володін після того поспілкувався з ним, повідомив, що він здійснив крадіжку ювелірних прикрас.
- Свідок ОСОБА_23 показав суду, що знає обвинувачених, це колишні друзі його дітей, потерпіла є його дружиною. Він з дружиною у 2014 р. від`їжджав до іншої країни, дома вони залишили дітей. Повернулися в березні 2015 року, коли розкладали речі, він побачив що у сейфі відсутні гроші, він зателефонував своїм дітям, вони повідомили, що їм не чого не відомо. Потім його дружина повідомила, що також відсутні коштовності. Він викликав поліцію, так як вони довго проводили розслідування, він найняв приватного детектива. Через деякий час детектив повідомив, що один із друзів його дітей визнав провину. Він призначив зустріч з родичами ОСОБА_17 . До зустрічі він зустрівся з ОСОБА_17 , який зізнався у скоєному та повідомив, що хоче усе компенсувати. У сейфі були долари, євро. Його діти мали доступ до сейфу, вони знали пароль від сейфу. У сейфі було 10 тисяч доларів США, у конверті були євро та були фунти. Викрали 10 тисяч доларів США та 800 Євро. Діти не могли брати долари та євро без його дозволу. Коли він виявив, що грошей не було, то зателефонував дітям, вони сказали що брали лише фунти, інші гроші вони не брали.
- Свідок ОСОБА_24 , показав суду, що до нього звернувся ОСОБА_25 з проханням, щоб він допоміг йому знайти злодіїв, які викрали у нього з дому гроші та коштовності. У цей час він дізнався, що ОСОБА_25 був у відпустці, а дома були його діти. Йому також стало відомо що у цей час у його дітей постійно хтось був вдома. Він запропонував ОСОБА_25 щоб він запросив друзів його дітей пройти детектор брехні. ОСОБА_20 відмовився пройти детектор, Володін у перший раз не зміг пройти так як він нервував, він запропонував йому пройти наступного дня. На наступний день ОСОБА_17 прийшов та повідомив, що це він здійснив крадіжку разом з ОСОБА_20 та здали ювелірні вироби в ломбард. Потім він запросив ОСОБА_25 і матір ОСОБА_17 , в присутності яких Володін усе розповів, сказав, що взяв ювелірні вироби в спальні. Тест на детекторі брехні проводив чоловік на ім`я ОСОБА_26 . Бесіду проводив він з ОСОБА_27 , у присутності якого Володін зізнався у вчиненні крадіжки, вони удвох спілкувалися. Володін вказав у якому ломбарді вони здали прикраси.
- Свідок ОСОБА_28 показала суду, що працює в ломбарді «Скарбниця». Для того щоб оцінити майно їм потрібен документ особи яка принесла дане майно. Ідентифікація клієнта відбувається за його зовнішнім оглядом та по документам. Договір №31015000/332 від 10.01.2015 року підписувала вона. Вона не має права дописувати вагу майна більше або меншу. Якщо на майні відсутня бірка то вони пишуть, що дане майно деформоване. На договорі підпис її. Даний договір укладала вона. У ньому усе зазначено вірно.
- Свідок ОСОБА_29 показав суду, що декілька разів бачив обвинувачених, потерпілу знає, так як працював у неї. Обвинувачених він бачив у агентстві коли було розслідування, тоді він дізнався про обставини подій. Він чув як намагалися вирішити питання, була мати одного з обвинувачених, обвинувачений провину визнавав. У цій бесіді приймав участь ОСОБА_23 , ОСОБА_30 , його мати, адвокат та агент. Він був у приміщенні, коли вони спілкувалися. Володін казав «що ми це зробили у двох, ми це здали». Під час бесіди ОСОБА_17 казав про ОСОБА_20 . Володін казав, що здали до ломбарду. Мова йшла про гроші та коштовності з сейфу. Золото потерпілої, перстні, діаманти. У агентстві вони були приблизно 2 години, спілкувалися, як це питання вирішити. Він був охоронцем ОСОБА_23

- Свідок ОСОБА_31 показав суду, що знає обвинувачених та потерпілу. ОСОБА_20 давно знає, вони жили у одному дворі, з ОСОБА_17 вони познайомилися через братів ОСОБА_25 . Знає, що була крадіжка, з цього приводу його допитували в поліці.

Наведені покази потерпілої ОСОБА_15 та свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_19 ,, ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , у суду не викликають сумнівів, оскільки є послідовними, узгоджуються між собою та іншими доказами, є джерелами, на яких ґрунтуються встановлені фактичні обставини справи. Викладені показання свідків та потерпілої є логічними, послідовними та взаємно доповнюваними, узгоджуються між собою і іншими доказами, а тому суд розцінює їх як належні та достовірні докази, які прямо підтверджують обставини, що підлягають встановленню під час кримінального провадження.

Крім того, винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування:
Так відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0002153 від 23.03.2015 року, ОСОБА_15 23.03.2015 року просить прийняти заходи правового характеру до невстановленої особи, яка у проміжок часу з 19.12.2014 року по 23.03.2015 року, шляхом проникнення у її житло за адресою: АДРЕСА_3 таємно заволоділа її особистим майном на загальну суму близько 1 млн. гривень. Особи, яких повідомлено про підозру: ОСОБА_7 та ОСОБА_6

- Згідно із протоколом огляду місця події та фототаблиці до нього від 23.03.2015 року, а саме: будинку АДРЕСА_3 , слідчим СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області було оглянуто місце вчинення злочину у присутності понятих та потерпілої ОСОБА_15 . Вхідні двері без пошкоджень. Після огляду всіх кімнат будинку, встановлено, що загальна обстановка ніде не порушена, в ході огляду підвального приміщення будинку потерпілої та наявної там комори в одному із відділень шафи виявлений сейф в закритому положенні, на поверхні якого виявлено та вилучено 7 слідів пальців рук та три сліди тканинних структур, які були вилучені. Відомостей про експертні дослідження вилучених слідів під час досудового розслідування суду не надано.

- Згідно повідомлення, зареєстрованого в ЖЄО Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області за вх№11864 від 23.03.2015 року, ОСОБА_23 повідомив про здійснення крадіжки за адресою: АДРЕСА_3 .

- Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення злочину від 23.03.2015 року, ОСОБА_15 просила прийняти міри до невстановленої особи, яка у період часу з 19.12.2014 по 23.03.2015 року таємно викрала у будинку АДРЕСА_4 гроші та коштовності.
- Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 16.02. 2016 року, у ломбарді «Скарбниця» розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Преображенська, 85, вилучено договір №31015000/332 від 10.01.2015 року про викуп золотих виробів та документів, що містять інформацію про заставу та викуп золотих виробів, що були закладені до ломбарду ОСОБА_32
- Згідно довідки генерального директора «Ломбард скарбниці» №6587/10 від 26.10.2015 року ОСОБА_33 , зазначена у запиті особа ОСОБА_30 , 10.01.2015 р. дійсно звертався, до ломбардного відділення ПТ «Ломбард-Скарбниця», з приводу закладу пари сережок деформованих за реактивом 750 золото, загальною вагою 4, 42 чистою вагою 4,02.

- Відповідно до довідки генерального директора «Ломбард скарбниці» №6485/10 від 26.10.2015 року ОСОБА_33 , зазначена у запиті особа ОСОБА_34 , 10.01.2015 р. дійсно звертався, до ломбардного відділення ПТ «Ломбард-Скарбниця», з приводу закладу пари сережок деформованих за реактивом 750 золото, загальною вагою 4, 42 чистою вагою 4,02, на які 13.01.2015 року звернено стягнення та реалізовано.

- Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 16.02.2016 року, у ломбарді ПТ «Ломбард Експерт» розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Коблевська, 21 вилучено оригінали договорів займу №018-669, 018-670, 018-671 від 10.01.2015 року та оригінали договорів викупу №018-669, 018-670, 018-671, укладених з ОСОБА_7 ;
- Згідно із довідкою начальника юридичного відділу ПТ «Ломбард-Експерт», ТОВ «Фінспорт і Компанія» №773/10 від 03.11.2015 року ОСОБА_35 , зазначена у запиті особа ОСОБА_7 , 10.01.2015 р. дійсно користувався послугами ПТ «Ломбард-Експерт» та укладав договори фінансового кредиту та договори закладу майна до відокремленого підрозділу, а саме 11.01.2015 року уклав договір закладу каблучки з/камкам-80, з золота Т2750, вагою 6.06, на суму кредиту 2870 гривень, договір закладу браслету з камкам-15, з золота Т2750, вагою 4.63, на суму кредиту 2192 та договір закладу сережок з/камкам-8 з золота Т2750, вагою 3.32 на суму 1572 гривень.

- Відповідно до довідки адміністрації магазину Crystal Group Ukraine, 28.08.2012 року в магазині «Crystal» за адресою: м.Одеса, вул.Варламова, 28 були придбані ОСОБА_23 сережки Clan de Vega ref: A 2557/AD, опис: white gold -4,75; 2+18=12di-0,16 сt+0,92+0,26 ct, H-I/VS. Вартість яких на 28.08.12р. склала 46679 12 коп.;

- Згідно листа директора роздрібної мережі ТОВ «Ноблесс» ОСОБА_36 , на даний час в роздрібній мережі OB «Ноблесс» каблучка HAFNER 19094 RG Clouds (7.50g-2.50) діам. не представлена, 20 грудня 2012 року в магазині «Лувр» (м.Одеса, вул. С.Варламова, буд. 28) була реалізована каблучка HAFNER 19094 RG Clouds (7.50g-2.50) діам. за ціною 97200,00 грн. (дев`яносто сім тисяч двісті грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ.

- Відповідно до копії сертифіката Cartier, індивідуальний серійний номер sy 4429, покупець ОСОБА_37 05 травня 2012 року придбав браслет, вироблений з 18 каратного білого золота разом на суму 14300 доларів США, артикул номер 6038718, серійний номер sy 4429.

Речові докази до кримінального провадження не долучались.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. У ст.ст.87-88 КПК України перелічені випадки визнання недопустимими доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і доказів та відомостей, які стосуються особи підозрюваного, обвинуваченого. З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що всі досліджені докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного та дають можливість суду дійти до однозначного висновку про те, що винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, є доведеною у повному обсязі.

Аналіз доказів, дає підстави дійти до висновку, що ОСОБА_7 і ОСОБА_6 за попередньою змовою, із корисливих мотивів таємно викрали із кімнати потерпілої ОСОБА_15 у будинку АДРЕСА_3 , каблучку з білого золота, з діамантами вартістю 97200 гривень, браслет з білого золота з діамантами «Cartier» вартістю 14 тисяч 300 доларів США, що станом на момент купівлі становило 114 400 гривень по курсу НБУ, сережки з білого золота з перлами та діамантами вартістю 46679 гривень.

Так, факт крадіжки вказаних коштовностей підтвердила в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_15 а також її чоловік ОСОБА_23 , які перед допитом були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.384 ККУ та склали присягу. Підстав не довіряти показанням вказаних осіб не встановлено.

Із показань свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_19 вбачається, що обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_6 у період часу, коли їх батьки перебували за кордоном, мали доступ до приміщення, в якому зберігалися викрадені коштовні вироби із золота, що належали потерпілій.

Приватний детектив ОСОБА_24 , відзначив, що обвинувачений ОСОБА_38 взагалі відмовився пройти перевірку із застосуванням поліграфа, а ОСОБА_39 під час першої спроби сильно нервував. Під час наступної перевірки на поліграфі ОСОБА_39 зізнався у крадіжці, зазначивши, що ювелірні вироби він викрав разом із ОСОБА_40 та у подальшому здав до ломбарду.

Свідок ОСОБА_29 , охоронець ОСОБА_19 , підтвердив, що у його присутності обвинувачений ОСОБА_39 визнав крадіжку коштовностей потерпілої разом із обвинуваченим ОСОБА_40 та пояснив, що викрадене майно було здано до ломбарду.

Працівник ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_28 підтвердила факт прийняття прикрас від ОСОБА_41 на підставі договору №31015000/332 від 10.01.2015 року. За описом, кількісними та скісними характеристиками вказані коштовні прикраси імовірно належали потерпілій ОСОБА_15 . Вказаний договір було укладено у період вчинення злочину. Суд вважає, що несуттєві розбіжності у вазі ювелірних прикрас пов`язані із недоліками системи зважування та обліку виробів у ломбарді «Скарбниця».

Показання вказаних свідків узгоджуються із письмовими доказами, а саме:

- договором №31015000/332 від 10.01.2015 року про викуп золотих виробів та документів, що містять інформацію про заставу та викуп золотих виробів, що були закладені до ломбарду ОСОБА_42 ;

- Довідкою адміністрації магазину Crystal Group Ukraine про те , що 28.08.2012 року в магазині «Crystal» за адресою: АДРЕСА_5 були придбані ОСОБА_23 сережки Clan de Vega ref: A 2557/AD, опис: white gold -4,75; 2+18=12di-0,16 сt+0,92+0,26 ct, H-I/VS. Вартість яких на 28.08.12р. склала 46679 12 коп. Дана довідка підтверджує походження та особу набувача викрадених у потерпілої ювелірних виробів.

- Листом директора роздрібної мережі ТОВ «Ноблесс» ОСОБА_36 про те, що 20 грудня 2012 року в магазині «Лувр» (м.Одеса, вул. С.Варламова, буд. 28) була реалізована каблучка HAFNER 19094 RG Clouds (7.50g-2.50) діам. за ціною 97200,00 грн. (дев`яносто сім тисяч двісті грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ. Дана довідка підтверджує походження та особу набувача викрадених у потерпілої ювелірних виробів.

- Сертифікатом Cartier, індивідуальний серійний номер sy 4429, покупець ОСОБА_37 05 травня 2012 року, згідно із яким останній придбав браслет, вироблений з 18 каратного білого золота разом на суму 14,300 доларів США, артикул номер 6038718, серійний номер sy 4429. Дана довідка також підтверджує походження та особу набувача викрадених у потерпілої ювелірних виробів.

Наведені і проаналізовані судом письмові докази та показання потерпілої і свідків у сукупності дають підстави прийти до висновку, що обвинувачені ОСОБА_39 і ОСОБА_43 за попередньою змовою таємно заволоділи майном потерпілої ОСОБА_15 у вигляді коштовних ювелірних виробів, яким розпорядилися на власний розсуд.

При цьому суд не враховує показання свідка ОСОБА_44 , який показав , що його син ОСОБА_39 скаржився йому на тиск з боку потерпілих, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Надані стороною захисту відомості щодо руху грошових коштів на банківському рахунку ОСОБА_41 суд також не враховує, оскільки вони не спростовують та не підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно із положеннями ст. 2 КПКУ.

Даючи оцінку показам обвинувачених, які не визнали свою провину у скоєнні інкримінованого їм кримінального правопорушення, суд виходить з того, що досліджені докази по справі повністю її підтверджують. Невизнання ж обвинуваченими своєї провини, на думку суду, продиктовано їх прагненням уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Щодо мотивів зміни обвинувачення.

Стороною обвинувачення дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.5 ст.185 КК України, за ознакою вчинення крадіжки в особливо великому розмірі. Окрім заволодіння ювелірними прикрасами, обвинуваченим інкриміновано заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_15 у сумі 10 00 доларів США, що станом на 23.03.2015 року становило 230 000 гривень, 860 Євро, що станом на 23.03.2015 року становило 18 500 гривень.
Під час судового розгляду не спростовано факт крадіжки вказаних грошових коштів, утім не доведено що ними заволоділи саме ОСОБА_39 та ОСОБА_45 . Жоден із досліджених судом доказів не містить відомостей, які б вказували на причетність обвинувачених до заволодіння грошовими коштами потерпілої. При цьому суд враховує ту обставину, що грошові кошти зникли із приміщення, до якого мали вільний доступ протягом трьох місяців невизначене коло осіб. Під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено хто саме із вказаних осіб вчинив крадіжку грошових коштів. Тому суд виключає даний епізод із обвинувачення, що має наслідком зміну розміру заподіяної шкоди та правової кваліфікації діянь обвинувачених із ч.5 ст.185 ККУ на ч.4 ст. 185 ККУ.

Також судом скорегована в бік зменшення вартість викрадених ювелірних прикрас потерпілої ОСОБА_15 у відповідності до наданих під час судового розгляду письмових доказів щодо їх вартості, яка становить 258 279 гривень, що також вплинуло на кваліфікацію вчиненого злочин за ознакою розміру завданої шкоди.

Таким чином, під час розгляду справи, судом не здобуто доказів щодо причетності обвинувачених до крадіжки грошових коштів потерпілої в іноземній валюті, а також скорегована вартість викрадених ювелірних у бік зменшення, тим самим не підтверджено наявності в діях обвинувачених кваліфікуючої ознаки крадіжки «в особливо великому розмірі».

В ухвалі апеляційного суду Одеської області від 25.05.2016 року по вказаній справі також зазначалось про відсутність підстав вважати обґрунтованою підозру обвинувачених за ч.5 ст.185 КК України.

Згідно ч.4 приміток до ст.185 КК України, у статтях 185-187 та 189-191, 194 цього Кодексу в особливо великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Статтею 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна. Крадіжка є злочином із матеріальним складом, обов`язковою ознакою об`єктивно сторони якого є вартість викраденого майна. Саме вартість чужого майна як предмета злочинів проти власності є критерієм розмежування кримінально караного і дрібного викрадення чужого майна. Отже, для доведення поза розумним сумнівом винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, має бути встановлено, у тому числі, вартість викраденого майна.

Варто зазначити, що згідно зі ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Таким чином, суд не має права збільшувати обсяг обвинувачення, а тільки перевірює наявність доказів на підтвердження сформульованого обвинувачення.

Судом встановлено, що у даному випадку відбулось таємне викрадення (крадіжка) ювелірних виробів ОСОБА_15 , вчинене за попередньою змовою групою осіб у загальному розмірі 258279 гривень, що підтверджується відповідною документацію, наданою потерпілою стороною та згідно з ч.3 приміток до ст.185 КК України станом на 01.01.2015 року, є великим розміром, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину (1218 гривень).

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази по справі суд дійшов до висновку про наявність в діях обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досліджені безпосередньо в суді докази, які суд поклав в основу вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, аналіз подій, що відбувалися, поведінка обвинувачених, характер їх дій, очевидно вказують на наявність в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_46 прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд виходить з наступного.
При призначені покарання обвинуваченим суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винних, відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином проти власності.

ОСОБА_7 із середньою освітою, курсант ІІІ курсу морського училища ім О.І. Маринеска НУ «ОМА», не одружений, позитивно характеризується за місцем навчання, зареєстрований та мешкає у м.Одесі, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст.66 та 67 КК України судом не встановлено.

ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, з неповною середньою освітою не одружений, зареєстрований та мешкає у м.Одесі, раніше не притягувався до кримінально відповідальності.

Відомостей щодо перебування обвинувачених на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 та 67 КК України судом не встановлено.

Крім того суд бере до уваги, що під час розгляду кримінального провадження обвинувачені не відшкодували заподіяну потерпілій майнову шкоду, свою винуватість у скоєному не визнали.

Відповідно до роз`яснень викладених Пленумом Верховного Суду України у постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого, особи обвинувачених, їх вік, ставлення до вчиненого, суд вважає за доцільне призначити за вчинений ними злочин покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду їх виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання необхідним для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином, саме призначення покарання у вигляді позбавлення волі, в даному випадку відповідає морально-етичним і правовим нормам, та буде забезпечувати однаковий (рівний) для будь-кого із громадян обов`язок понести за вчинений злочин відповідальність в межах санкції відповідної статті кримінального закону.
Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.
Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Щодо поданого цивільного позову:
Потерпілою ОСОБА_47 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених майнової шкоди у розмірі 1119648,78 гривень та моральної шкоди у розмірі 1000000 гривень, завданої злочином.
Відповідно до письмової заяви представника потерпілої ОСОБА_47 - ОСОБА_14 від 05.10.2022 року, останній просив позовну заяву не розглядати, у звязку необхідністю уточнення позовних вимог. Враховуючи викладене, суд залишає поданий позов потерпілої без розгляду.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, речові докази не долучались.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1-379 КПК України, ст.ст.1-90 КК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років та 5 (п`ять) місяців.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 термін його попереднього ув`язнення у період з 17.05.2016 року по 01.08.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. Обмежитися відбутим покаранням.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 2 (два) місяці.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення у період з 17.05.2016 по 25.05.2016р. та з 22.07.2016 по 01.08.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі. Обмежитися відбутим покаранням.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_47 залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3

07.09.2022