ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/541/22 Справа № 206/4004/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баландине Кам`янського району Черкаської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року ОСОБА_7 було визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України, та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 .
Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2021 року, яким ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 204 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Також разом з апеляційною скаргою прокурором було подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України.
Розглянувши клопотання прокурора про поновлення строку апеляційного оскарження вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2021 щодо, заслухавши прокурора, яка підтримала клопотання та просила його задовольнити, прийнявши апеляційну скаргу до розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Правило дотримання тридцятиденного строку на оскарження вироків суду першої інстанції з дня їх проголошення, передбачене ст. 395 ч. 2 п. 1 КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
Отже, початок обчислення строку на подачу апеляційної скарги виникає з дня проголошення судового рішення.
При цьому, з моменту отримання копії рішення початок строку на апеляційне оскарження виникає лише у осіб, які перебувають під вартою, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У відповідності до ст. 116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків, зазначені вимоги є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.
Лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, у відповідності до ст. 117 КПК України є підставою для поновлення пропущеного строку.
Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Обгрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року прокурор зазначила, що у встановлений ст. 395 КПК України строк, а саме 05 листопада 2021 року нею було подано апеляційну скаргу на вказаний вище вирок суду, що підтверджується печаткою Самарського районного суду м. Дніпропетровська на першому листі тексту апеляційної скарги з вхідним номером №21713/21 від 05.11.2021 року та довідкою голови Самарського районного суду м. Дніпропетровська про подачу апеляційної скарги прокурором 05 листопада 2021 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.11.2021 року апеляційну скаргу прокурора на вказаний вище вирок суду щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору у зв`язку з пропуском, на думку судді, строку апеляційного оскарження незаконного рішення суду та одночасно роз`яснено право на повторне подання апеляційної скарги із заявою про поновлення строку апеляційного оскарження. Прокурор вважає, що суддею апеляційного суду помилково визначено дату подачі апеляційної скарги на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2021 щодо ОСОБА_7 як 8 листопада 2021 року та повернуто вказану апеляцію, і вона оскаржила рішення суду першої інстанції в межах встановленого ст. 395 ПК України строку.
Такі доводи прокурора колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з матеріали кримінального провадження містять суперечливі докази стосовно дотримання стороною обвинувачення строку апеляційного оскарження вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року, і з наявних матеріалів неможливо достеменно встановити дату подання прокурором апеляційної скарги з огляду на її декілька різних варіацій, а саме 05.10.2021 року, 05.11.2021 року та 08.11.2021 року.
Відповідно до п. 9 Розділу II Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, яка затверджена Наказом Державної судової Адміністрації № 814 від 20.08.2019 року, зокрема - на першому аркуші вхідного документа у правому нижньому куті або вільному від тексту місці проставляється реєстраційна позначка (штамп), в якому зазначаються дата реєстрації, реєстраційний номер (та за необхідності - найменування суду) і підпис особи, яка здійснила реєстрацію документа, а в разі необхідності - і час подання документа.
У своєму клопотанні прокурор посилається на штамп Самарського районного суду м. Дніпропетровська на першому листі тексту її апеляційної скарги з вхідним номером № 21713/21 від 05.11.2021 року та довідку голови Самарського районного суду м. Дніпропетровська про подачу апеляційної скарги прокурором 05 листопада 2021 року. Разом з цим, зазначені доводи прокурора не відповідають доказам, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема, апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_6 (Т.4, а.п. 211), на першому аркуші якої проставлений штамп реєстрації вхідної кореспонденції Самарського районного суду м. Дніпропетровська, відповідно до якого апеляційну скаргу було подано 08 листопада 2021 року за реєстраційнним номером 21713/21, а не як зазначив прокурор - 05 листопада 2021 року.
До цього ж, зазначені обставини узгоджуються з даними, які містяться на сторінці Самарського районного суду м. Дніпропетровська на сайті Судової влади України в розділі «список апеляційних справ» про те, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_6 надійшла 08 листопада 2021 року, що цілком узгоджується з пунктом 2.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. № 30, згідно з яким дата реєстрації та вхідний номер документа, що складається з номера за порядком у відповідному році та року реєстрації, формуються автоматизованою системою автоматично.
Посилання ж прокурора на довідку Голови Самарського районного суду м. Дніпропетровська також є безпідставними, тому що довідка та витяг з реєстру не є реєстраційною карткою та не містять інформації відповідно до пункту 2.2.2. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. № 30, таким чином не може підтверджувати дату надходження та реєстрації апеляційної скарги. До того ж, ані Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, ані Положенням про автоматизовану систему документообігу суду не передбачено можливості підтвердження факту надходження апеляційної скарги довідкою голови суду.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зі змісту клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження убачається, що поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження прокурором наведено не було, не зазначено підстав для його поновлення та не представлено даних на підтвердження факту неможливості оскарження стороною обвинувачення вироку суду протягом відведеного 30-денного строку з дня його проголошення.
Відповідно до п.4 ч.3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження прокурору слід відмовити, а апеляційну - повернути апелянту.
Керуючись ст. 395, 398 , 399 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України - відмовити.
Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали та апеляційну скаргу разом з додатками невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4