Номер справи137/583/22
1-кп/137/46/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_3 у червні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту психотропних речовин, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом електронного листування із невідомою особою, яка розмістила оголошення в мережі Інтернет про продаж психотропних речовин, домовилася про їх купівлю. Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, у невстановлений досудовим розслідуванням час, після домовленості із невстановленою особою, ОСОБА_3 за грошову винагороду у розмірі 650 гривень, у АДРЕСА_3 , отримала поштове відправлення від невстановленої в ході досудового розслідування особи. В подальшому ОСОБА_3 продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропних речовин без мети збуту, 09.06.2022, проходила біля буд. АДРЕСА_3 , де була зупинена працівниками УБН у Вінницькій області ДБН Національної поліції України. 09.06.2022 з 13 год. 29 хв. по 13 год. 37 хв., слідчо-оперативною групою, біля буд. АДРЕСА_3 , в ході огляду місця події було запропоновано ОСОБА_3 видати наявні заборонені в обігу предмети та речовини, після чого остання добровільно видала працівникам поліції із рюкзака чорного кольору, який був одягнений у неї на плечах, полімерний пакет всередині якого знаходилася кристалічна речовина, ззовні схожа на психотропну.
Згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України № СЕ- 19/102-22/8316-НЗГІРАП від 24.06.2022 в наданій на експертизу кристалічній речовині, масою 0,9934г, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РУР, масою 0,6822г.
Вказаними діями, ОСОБА_3 , скоїла незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та з відповідною заявою обвинуваченої із захисником.
Судом встановлено, що до обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченої ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , згідно з якою вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.309 КК України, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження.
А тому суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.
Зазначені в обвинувальному акті обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку.
Таким чином суд, вивчивши обвинувальний акт, матеріали досудового розслідування, у тому числі заяву обвинуваченої, яка підтверджує беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості, вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного в обвинувальному акті доведена та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Відповідно до змісту ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Денісова і Моісєєва проти Росії» (рішення від 14 червня 2011 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
Так, ОСОБА_3 вчинила умисний закінчений кримінальний проступок.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченої, яка повністю визнала вину у вчиненому, раніше судима, перебуває на диспансерному обліку в КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» з 18.11.2016 з діагнозом «поєднане вживання наркотичних речовин з шкідливими наслідками», суд вважає за можливе для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 призначити їй покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі.
Однак, оскільки обвинувачена повністю визнала вину у вчиненому, щиро розкаялася, враховуючи, що за місцем останнього проживання заяв, скарг та будь-яких компрометуючих матеріалів на ОСОБА_3 не надходило, інкримінований їй кримінальний проступок вчинила через півтора роки після звільнення з місць позбавлення волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових злочинів без відбування основного покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинувачену від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 1510,24грн, відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченої витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 2, 7, 100, 124, 174, 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 392-395 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1510,24(одну тисячу п`ятсот десять гривень 24 копійки)грн.
Речові докази у кримінальному провадженні: прозорий полімерний пакет з кристалічною речовиною, яку поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP 1108783, а також первинне пакування із логотипом «Нової пошти», яке поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP 1108782, які передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_1