КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/780/2022 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року,
В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення слідчого СУ ГУ Служби безпеки України у місті Києві та Київській області про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309 КК України в рамках кримінального провадження №0000004 від 10.01.2020.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваної подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року, постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 30.10.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309 КК України в рамках кримінального провадження №0000004 від 10.01.2020, зобов`язати уповноважену особу Київської обласної прокуратури, до компетенції якої віднесено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 10.01.2020 року вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про оголошення підозри ОСОБА_8 від 30.10.2020 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вказане повідомлення про підозру ОСОБА_8 належним чином не вручено, оскільки воно було залишено за місцем проживання її матері, незважаючи на те, що ОСОБА_8 проживає окремо за іншою адресою. Таким чином, при врученні особі повідомлення про підозру було порушено вимог ст.ст. 135, 278 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_8 , як вважає сторона захисту, у статусі підозрюваної не перебуває. Крім того, зазначена підозра є необґрунтованою та не доведеною, досудове розслідування проводиться поверхово, без дослідження всіх обставин у справі.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.01.2020 року за №00000004, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309 КК України.

30.10.2020 року в рамках вказаного кримінального провадження №00000004 від 10.01.2020 року старшим слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 , складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309 КК України.

12.10.2021 року захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України про скасування повідомлення про підозру, складеного у кримінальному провадженні №00000004 від 10.01.2020 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року у задоволенні вказаної скарги захисника було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, про недоведеність підстав для скасування оголошеної ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309 КК України, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а відтак доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри не заслуговують на увагу. При цьому, посилання апеляційної скарги про проведення досудового розслідування поверхово, без дослідження обставин у справі також є належним чином не доведеними.
Щодо доводів сторони захисту про порушення органом досудового розслідування при повідомленні ОСОБА_8 про підозру вимог ст.ст. 135, 278 КПК України, то вони, як вважає колегія суддів, також є необґрунтованими, крім того, вони вже були предметом розгляду в суді першої інстанції та ним слідчим суддею вже було надано правову оцінку.
З оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається наступне.
Згідно частини першої статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст. 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Отже, у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст. 135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як вбачається з наданих матеріалів, оскаржене повідомлення про підозру направлялось поштою за місцем реєстрації ОСОБА_8 та після повернення поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання», було вручено її матері.
При цьому направлення поштою повідомлення про підозру було здійснено після неявки ОСОБА_8 на виклик слідчого для здійснення відповідної процесуальної дії, про який було достеменно відомо щонайменше захиснику ОСОБА_8 , що відображено в його повідомленні про неможливість прибуття від 16.10.2020.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV громадянин України <…> зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
Відповідно до ч. 10 ст. 6 цього Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. <…> За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Кореспонденція органу досудового розслідування є офіційною, тому повинна надсилатися саме за адресою зареєстрованого місця проживання.
Одержання учасником справи належно надісланої кореспонденції перебуває поза сферою контролю слідчого. В свою чергу особа, яка зареєструвала своє місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат може, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.
Таким чином, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, що органом досудового розслідування при повідомленні особі про підозру належним чином дотримано вимоги ст.ст. 135, 277, 278 КПК України, а відтак посилання сторони захисту про порушенням органом досудового розслідування наведених вимог закону та наявність підстав для скасування оскаржуваного письмового повідомлення про підозру, матеріалами справи не підтверджено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 без задоволення, оскільки наведені ним доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 26, 42, 276-278, 303, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на повідомлення слідчого СУ ГУ Служби безпеки України у місті Києві та Київській області про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 309 КК України в рамках кримінального провадження №0000004 від 10.01.2020, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4