справа № 462/7233/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000006 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 19.10.2020 року Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.309 КК України, протягом року після засудження за цією статтею, а саме 20.07.2021 року приблизно о 21.35 год., проходячи по вул.Каховській у м.Львові, побачив в корі стовбура дерева схований прозорий поліетиленовий пакет із паперовим згортком, діставши який, виявив в ньому один паперовий згорток із ще чотирьма поміщеними всередину паперовими згортками. Розмотавши їх, він виявив в двох паперових згортках порошкоподібну речовину білого кольору, а в інших двох паперових згортках - кристалоподібну речовину білого кольору. Після чого, усвідомивши, що ці речовини являються наркотичними, вирішив зберігати їх при собі з метою власного вживання, без мети збуту, заховавши ці речовини в свою сумку (бананку), яка була одягнута через плече. Того ж дня, приблизно о 23.40 год. ОСОБА_4 , зберігаючи при собі вказані речовини та знаходячись неподалік будинку №6 на вул.Ряшівській у м. Львові навпроти АЗС «ОККО», був зупинений працівниками поліції, які виявили та в подальшому після приїзду слідчо-оперативної групи вилучили в нього вказані 4 паперові згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору та невідомою кристалоподібною речовиною білого кольору.

Згідно висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/114-21/12607-НЗПРАП від 09.09.2021 року в наданій на дослідження порошкоподібній речовині бежевого та світло-жовтого кольору, яка знаходиться в двох паперових згортках, виявлено амфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено, загальною масою 0,0597 грам, а в кристалічній та порошкоподібній речовині білого кольору, яка знаходиться в двох паперових згортках, виявлено метадон, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою 0,0778 грам.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, визнав повністю, підтвердив, що не оспорює фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. При цьому, від давання показань відмовився.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу і психотропної речовини без мети збуту, вчинених протягом року після засудження за ст.309 КК України, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.309 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення та обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, вчиненим умисно; особу винного, який в силу ст.89 КК України вважається несудимим (матеріали кримінального провадження, арк.49), розлучений, працює без офіційного працевлаштування, на обліку щодо узалежнень та в психоневрологічному диспансері не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк. 51, 53), негативних характеризуючих даних з місця проживання відносно нього не встановлено.

Виходячи з наведеного, враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення,суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.309 КК України.

Між тим, суд, приймаючи до уваги вищенаведене, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття та характеризуючі дані, відсутність обтяжуючих обставин, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 2745,92 грн., а саме: за проведення Львівським НДЕКЦ МВС України експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/114-21/12607-НЗПРАП від 09.09.2021 року (матеріали кримінального провадження, арк.23), оскільки проведення вказаної експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Цивільний позов не заявлено.

Підстав, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 , відповідно до ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2745,92 грн.

Речові докази: чотири паперові згортки з амфетаміном та метадоном, які поміщені у полімерний пакет Експертної служби №3051670 та передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області (матеріали кримінального провадження арк.41, 42), - передати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) з метою використання для тренування службових собак.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1