г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/5027/21
Номер провадження 1-кп/213/119/22
У Х В А Л А
Іменем України
09 лютого 2022 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу в складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , особи, відносно якої розглядається клопотанняОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , представника служби ювенальної превенції ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000231, за клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, раніше не судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, освіта: неповна середня, проживає з матір`ю та сестрою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.125, ст.. 198 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
28.10.2021 близько 22.20 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував біля зупинки громадського транспорту «9 квартал», що по пр. Південному в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, де побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та порушував громадський порядок, на що останній зробив йому усне зауваження, в результаті чого між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, після завершення якого ОСОБА_4 направився в сторону будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 зупинив потерпілого та продовжив словесний конфлікт, в ході якого у останнього раптово виник кримінально протиправний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 28.10.2021 близько 22.40 год., ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий кримінально протиправний умисел направлений на заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, завдав один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_4 з лівої сторони, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді садна правої лобово-виличної області, яке згідно висновку судово-медичного експерта №1657 від 11.11.2021 відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6. Після чого ОСОБА_5 , довівши свій кримінально протиправний умисел до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Крім цього, під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000450 від 29.10.2021 за фактом відкритого викрадення мобільного телефону марки «XiaomiRedmi 9» CarbonGrey 4Gb RAM 64 Gb ROM; SN НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України за фактом заздалегідь не обіцяного зберігання майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних кримінально протиправним шляхом. Вказані відомості внесено до ЄРДР за №0000502 від 10.12.2021. Так, 28.10.2021 близько 23.30 год., ОСОБА_5 перебував неподалік адмінбудівлі КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-сад) №83 комбінованого типу» КМР (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Подлєпи, 30а) разом зі знайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який незадовго до цього відкрито викрав мобільний телефон марки «XiaomiRedmi 9» CarbonGrey 4Gb RAM 64 Gb ROM; SN НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 оглядав викрадений ним мобільний телефон потерпілого ОСОБА_4 . Так, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на придбання майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом, а саме мобільного телефону ОСОБА_4 , реалізуючи який останній запропонував ОСОБА_10 придбати викраденим ним мобільний телефон за грошові кошти в сумі 250 грн., на що останній погодився та передав ОСОБА_5 викрадений мобільний телефон потерпілого. Так, ОСОБА_5 , не даючи заздалегідь яких-небудь обіцянок на придбання майна завідомо одержаного злочинним шляхом, за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержанихкримінально протиправним шляхом, незаконно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що мобільний телефон належить потерпілому ОСОБА_11 та здобутий ОСОБА_10 внаслідок вчинення грабежу, свідком якого був ОСОБА_5 , умисно придбав мобільний телефон марки «XiaomiRedmi 9» CarbonGrey 4Gb RAM 64 Gb ROM; SN НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 та в подальшому розпорядився придбаним завідомо одержаним кримінально протиправним шляхом майном на власний розсуд.

ОСОБА_10 визнаний винним вироком Інгулецького районного суду за ч.1 ст. 186 КК України, затверджено угоду про визнання винуватості та призначено покарання.

Зібрані у справі докази свідчать про те, що органом досудового розслідування суспільно небезпечне діяння неповнолітнього ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст. 125 ч. 1 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження; за ст. 198 КК України за ознаками заздалегідь не обіцяного придбання майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) майна, одержаного кримінально протиправним шляхом.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 вину визнав, підтвердив обставини викладені в клопотанні. Зазначив, що розкаюється у скоєному.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 просила задовольнити клопотання прокурора та застосувати заходи виховного характеру.

Потерпілий суду підтвердив правильність обставин викладених в клопотанні. Зазначив, що претензій до ОСОБА_5 не має.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_9 зазначила, що неповнолітній ОСОБА_5 та його родина на обліку у службі у справах дітей не перебували, надала звіт про неповнолітнього обвинуваченого.

Представник ювенальної превенції зазначила, що неповнолітній ОСОБА_5 у них на обліках також не перебуває, до відповідальності не притягувався.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_5 підлягає задоволенню, як законне та обґрунтоване, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 КК України ОСОБА_5 на час вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, оскільки на час вчинення суспільно небезпечного діяня йому виповнилось 15 років.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Відповідно до ч. 2 вказаної статті Кодексу, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, зокрема як застереження.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує суспільну небезпечність діяння, особу неповнолітнього, який добре характеризується за місцем проживання, за місцем навчання - теж добре, не перебуває на обліку у службі у справах дітей виконкому, у скоєному щиро кається.

Згідно з вимогами ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст.105 КК України, суд вважає необхідним застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 застереження, оскільки метою застосування такого примусового заходу виховного характеру є забезпечення інтересів неповнолітнього, а також цей захід виховного характеру за своєю суттю сприяє встановленню контролю, посилення позитивного впливу на неповнолітнього.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України . Витрати на залучення експерта відсутні. Цивільні позови не заявлялись. Запобіжні заходи не обирались.

Керуючись ст. ст. 498-501 КПК України, ст. ст. 22, 97, 105 КК України, суд -

У Х В АЛ И В:

клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 від 10.12.2021 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ст. 198 КК України - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Копії документів на 43 аркушах залишити в матеріалах кримінального провадження. Копію довідки №1637 КНП Криворізька МЛ №11 КМР залишити в матеріалах провадження.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1