№ провадження 1-кп/208/289/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000772 від 29.11.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

28.11.2021, приблизно о 15:47 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (ФОП « ОСОБА_5 », ІПН НОМЕР_1 ), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебувала раніше незнайома йому продавець ОСОБА_6 , побачив на торговельному прилавку картонну коробку, в якій знаходилися грошові кошти, які належали ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме вищевказаних грошових коштів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у вищевказаному місці в означений час, діючи умисно, відкрито, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, викрав правою рукою зі торговельного прилавку картонну коробку (майнової цінності не становить) та грошові кошти в сумі 4450 грн., які належали потерпілому ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, незважаючи на вимоги ОСОБА_6 зупинитись та повернути викрадене майно, вибіг з приміщення магазину та побіг у невідомому напрямі, тим самим залишив місце вчинення злочину та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав повністю, суду вказав, що 28.11.2021 приблизно о 15:47 зайшов до магазину "Екохліб" та побачив, що біля робочого місця продавця знаходиться коробка з грошима. Коли продавець відвліклась він викрав цю коробку та побіг, Продавець кричала йому в слід, що не пям`ятає, але він не зупинився. В коробці була сума 4450 грн., яку він не повернув, але ж має намір влаштуватись на роботу та повернути. Ці грощі він витратив на власні потреби.

Щиро розкаюється, не оспорює обставини справи, просить не досліджувати докази по справі.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.66 КК України є щире каяття, повне ивзнання вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст.67 КК України судом не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_4 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення, та попередження нових злочинів з його сторони є покарання пов`язане з позбавленням волі.

В той же час, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбуття покарання, призначеного йому вироком суду, ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, при цьому суд враховував, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, щиро розкаявся, також суд враховував його відношення до скоєного, цивільних позовів по справі не заявлено, скарг за місцем проживання відносно ОСОБА_4 не надходило, він не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

На думку суду таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

По справі потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення майнової шкоди в розмірі 4450,00 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілому матеріальну шкоду в сумі 4450,00 грн., незаконно заволодівши належними йому грошовими коштами, вказана в позовній заяві сума підлягає стягненню з обвинуваченого в повному обсязі, оскільки заявлена в межах суми шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Речові докази та судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, 368,370,371,373,374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.186 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі в сумі 4450,00 грн.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1