12 січня 2022 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, який утримується в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор»,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні суддею одноособово за участю учасників кримінального провадження потерпілого, обвинуваченого та його захисника, підстави для повернення обвинувального акту прокурору, так як і підстави для закриття кримінального провадження відсутні.
Прокурором у підготовчому судовому засіданні було подано письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, в якому прокурор просить суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Клопотання прокурора мотивоване тим, що ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акту обвинувачується в тому, що будучи раніше судимим, останній раз 15.09.2020 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин проти власності. Зазначається, що 02.09.2021 р. приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні зали № 4 залізничного вокзалу «Центральний», що за адресою м. Київ, пл. Вокзальна, 1, помітив біля каси № 21 раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , поруч з яким знаходилась валіза з його особистими речами, яку він вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 і, скориставшись тим, що останній в цей час купував квиток на потяг, і залишив без нагляду вказану валізу, взяв валізу, в якій знаходились наступні речі: сонцезахисні окуляри, бездротові навушники марки «Celebrat A20», зарядний пристрій марки «Samsung», два кабелі типу USB, вітрозахисна куртка з написом «Nike», три футболки, лонгслів, джемпер, чашка, джинсові штани, бейсболка, двоє шортів, шльопанці, туфлі, книга «Библия для молодежи Украинское Библейское Общество Киев 2015», а також інші речі, які матеріальної цінності не представляють, та покинув з нею приміщення вокзалу, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2061 грн. 82 коп. Зі змісту клопотання слідує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно. Зазначається, що 20.12.2021 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 19.01.2022 року включно із визначенням застави у сумі 10 000 грн. Прокурор зазначає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що усвідомлюючи невідворотність та суворість покарання, що може загрожувати обвинуваченому, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, з урахуванням особи обвинуваченого, який має не зняту та не погашену судимість, під час досудового розслідування перебував у розшуку, є ризик того, що обвинувачений буде переховуватись від суду; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше вже вчиняв кримінальні правопорушення, не працевлаштований, відповідно не має постійного джерела доходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, та не заперечували проти застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обвинувачений зазначив, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України, відбував реальне покарання, звільнився з колонії 21.07.2021 року.
У підготовче судове засідання не прибув потерпілий ОСОБА_6 , був повідомлений належним чином про місце, день та час судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 325 КПК України, та думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання у відсутність потерпілого, суд на місці ухвалив провести підготовче судове засідання у відсутність потерпілого.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження стосовно можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Згідно з ч. 1 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.
Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Перешкод для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту судом не встановлено; підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.
Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності на підставі вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 15.09.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, що з великою вірогідністю може свідчити про наявність ризику, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Також, суд приймає до уваги те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, відповідно не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, раніше до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва 20.12.2021 р., та ризики, визначені в даній ухвалі слідчого судді, продовжують існувати і до тепер.
Виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має незняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, його сімейний стан (не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має), а також ту обставину, що обвинувачений офіційно не працевлаштований та не зайнятий суспільно-корисною працею, обвинувачується у кримінальному правопорушенні, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, віднесено до нетяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що вказані обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, та суд не вбачає можливості для обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого.
За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Із врахуванням положень ч. 3 ст. 183, п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого визначає суму застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 314, 315, 316, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -
Судовий розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.
В судове засідання викликати учасників кримінального провадження прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника обвинуваченого.
Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжній захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 12 березня 2022 року включно.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом,
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання,
- не відлучатись із міста Києва без дозволу суду,
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.
Ухвала суду діє до 12 березня 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1