УХВАЛА

10 січня 2022 року
м. Київ
справа № 355/1748/18
провадження № 51-5755 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 17 листопада 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року щодо нього,

встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13 грудня 2021 року касаційну скаргу засудженого, у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

У межах наданого судом строку ОСОБА_4 надав уточнену касаційну скаргу, проте недоліків, зазначених у вказаній ухвалі в повній мірі не усунув.

Так, засуджений не усунув порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до якого в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Як зазначалось в ухвалі Суду від 13 грудня 2021 року, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, якими передбачено підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є підставою для перегляду судових рішень в касаційному порядку. При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Як слідує із уточненої касаційної скарги, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 повторно не вказує жодної норми процесуального права, порушеної судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, з наведенням відповідних аргументів у чому такі порушення полягають.
Натомість, доводи касаційної скарги в цій частині зводять до неповноти судового розгляду, що є підставою для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом касаційного розгляду.
Разом з цим, засудженим в порушення положень ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути засудженому ОСОБА_4 касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.

Що стосується клопотання засудженого про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, то в силу ч. 1 ст. 430 КПК України, дане питання вирішується після відкриття касаційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 17 листопада 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року щодо нього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3