Справа № 1-270/2004
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2021 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі заявника ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про зняття судимості,

В С Т А Н О В И В:

09.09.2021 ОСОБА_3 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з клопотанням про зняття судимості.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що (мовою оригінала): «Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро від 19.05.2004 він був засуджений за ч. 1 ст. 309; ч. 2 ст. 307, ст. ст. 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, призначене покарання відбув повністю, та був звільнений з місця позбавлення волі 28.10.2006.
За час відбуття покарання та до теперішнього часу він здобув освіту в середній школі, почав відвідувати служіння церкви «Благодать» і був прийнятий в члени громади ЦХВЄ, відвідує Церкву «Світло Євангелія». Закінчивши повну загальну середню освіту, здав ЗНО, поступив в Дніпропетровський Національний Університет Інженерів Транспорту (ДНУЗТ), на факультет «Технічна кібернетика», у 2018 отримав ступінь «бакалавра» Автоматики, телемеханіки та зв`язку. Після здобув другу вищу освіту, «Магістр» Интероперабельности та безпеки на залізниці. Останні три роки працює в КП «Дніпровський метрополітен». Своєчасно і сумлінно виконує свої професійні обов`язки, дотримується умов праці і вимог виробничої дисципліни».

Вважає, що на теперішній час він як особа після відбуття покарання у виді позбавлення волі своєю зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, тому просить суд згідно із ст. 91 Кримінального кодексу України зняти з нього судимість до закінчення строків, передбачених ст. 89 зазначеного Кодексу, оскільки з дня звільнення його від відбування покарання пройшло більше половини строку погашення судимості, передбаченого п. 8 ст. 89 Кримінального кодексу України для осіб, які скоїли тяжкий злочин. З урахуванням його поведінки і ставлення до праці це є підставою для зняття з нього судимості.

Прокурор не прибув у судове засідання, у своєї заяві до суду просив здійснити судовий розгляд без участі прокурора.

Вирішуючи клопотання суд, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , який підтримав клопотання посилаючись на те, що він звернувся з клопотанням до суду виключно у зв`язку з декількома відмовами йому на працевлаштування у певні місця, за мотивом як особі яка раніше була судомою, хоча він знає, що його судимість вже погашена за спливу часу, письмову думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні клопотання, перевіривши доводи клопотання, вважає вказати на наступне.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.
Суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості звернутися з відповідною заявою до компетентного суду.

Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах.

Відповідно до ч.1 ст. 88 КК (2341-14) особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Положення закону про судимість поширюються на весь строк відбування як основного, так і додаткового покарання, а у випадках, передбачених пунктами 5-9 ст. 89, пунктами 2-4 ч. 2 ст. 108 КК, - і на певний строк після відбуття покарання.

При вирішенні питання про погашення судимості правове значення має не тільки наявність вироку суду, яким особу визнано винною у вчиненні злочину, а й підстави та час її звільнення від відбування покарання, оскільки саме з цього часу в передбачених законом випадках особа вважається такою, що не має судимості, або починає обчислюватися строк, протягом якого вона вважатиметься такою, що має судимість.

Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків, і що правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Суд зазначає, що погашення судимості це коли судимість особи втратила своє правове значення і така особа в подальшому не може зазнавати правообмежень кримінально-правового і загальноправового характеру.

Судом враховується, що судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави й припинення.

Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Погашення судимості є типовим і найбільш поширеним способом її припинення. При цьому особа втрачає статус судимого без будь-яких своїх додаткових зусиль, без прийняття спеціального рішення з цього приводу державним органом. Автоматичне погашення судимості випливає безпосередньо із Кримінального кодексу України.

Для того щоб судимість виявилася погашеною, необхідним є дотримання встановлених в Кримінальному кодексі України умов, які диференційовані з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, виду призначеного покарання, застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Однак неодмінно вимагається, щоб з моменту набуття чинності обвинувальним вироком, яким засудженому призначене покарання, пройшов певний строк.

Відповідно до припису статті 89 КК України (строки погашення судимості), такими, що не мають судимості, визнаються:

п.8) особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Стаття 89 із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1698-VII від 14.10.2014, № 2617-VIII від 22.11.2018\

Статтєю 90 КК України (обчислення строків погашення судимості) визначається, що

1. Строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.

2. До строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.

3. Якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).

4. Якщо невідбуту частину покарання було замінено більш м`яким покаранням, то строк погашення судимості обчислюється з дня відбуття більш м`якого покарання (основного та додаткового).

5. Якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожне кримінальне правопорушення після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останнє кримінальне правопорушення.

Стаття 90 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018\
Згідно статті 91 КК України (зняття судимості),

1. Якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.

2. Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні кримінальні правопорушення або кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією.

3. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

4. Порядок зняття судимості встановлюється Кримінальним процесуальним кодексом України.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро від 19.05.2004 ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 309; ч. 2 ст. 307, ст. ст. 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, призначене покарання відбув повністю, та був звільнений з місця позбавлення волі 28.10.2006.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України в редакції Закону від 05.04.2001 № 2341-III, в редакції Законів № 4025-VI від 15.11.2011, №2617-VIII від 22.11.2018, є тяжким злочином.

Таким чином, враховуючи припис п. 8 статті 89 КК України (строки погашення судимості), ОСОБА_3 визнається таким, що не не має судимості за умови, що він протягом шести років, у період часу з дня відбуття покарання (основного і додаткового), тобто, з 28.10.2006 до 20.10.2012, не вчинить нового кримінального правопорушення.

Суд враховує, що суду не надано докази, що ОСОБА_3 протягом шести років, у період часу з дня відбуття покарання (основного і додаткового), тобто, з 28.10.2006 до 20.10.2012, вчинив нове кримінальне правопорушення, а суд за своєю ініціативою не має права, враховуючи принцип змагальності, відшукувати, витребувати докази на користь будь якої сторони.

Погашення і зняття судимості є різними формами припинення стану судимості. Воно можливе лише за наявності передбачених статтями 89, 108 КК 2001 р. ( 2341-14 ) підстав і за умови, що особа протягом строку погашення судимості не вчинить нового злочину. Погашення судимості не потребує посвідчення спеціальним рішенням суду чи іншим документом.

З огляду на викладене суд наголошує та звертає увагу, що, якщо перебіг строків, зазначених у статті 90 КК України (обчислення строків погашення судимості в редакції Закону від 05.04.2001 № 2341-III) обчислювався без їх переривання вчиненням нового злочину, то особа, зокрема ОСОБА_3 , вважається такою, що не має судимості, втрачає статус судимого автоматично, причому, оскільки погашення судимості випливає із закону, то ніяких документів для посвідчення цього факту, або встановлення даного факту окремим, спеціальним судовим рішенням, непотрібно.

Тобто, погашення судимості настає автоматично (без будь-якого рішення) за збігом визначеного в законі строку (ст. 89 ККУ) після фактично відбутого покарання, але за умови, що особа протягом такого строку не вчинить нового злочину.

З огляду на викладене, суд вважає, що на теперішній час у зв`язку із спливу строку погашення судимості, відсутності фактів переривання перебігу строку погашення судимості за кримінальне правопорушення, правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про зняття судимості не має.

Керуючись ст.ст.89, 90 Кримінального кодексу України в редакції Закону від 05.04.2001 №2341-III, ст.538 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зняття судимості - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Копію ухвали вручити заявнику та прокурору негайно.

Суддя: ОСОБА_1