печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001473 від 25.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

У клопотанні вказано, що Національна академія аграрних наук України та наукові установи, організації, підприємства, що перебувають у її віданні, здійснюють управління нерухомим майном державної форми власності, загальна вартість якого станом на 01.01.2020 становила 5,6 млрд. грн., у тому числі земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площею 432,3 тис. га. При цьому службовими особами наукових установ, організацій, підприємств, що перебувають у віданні Національної академії аграрних наук України систематично укладаються господарські договори, виконання яких пов`язане з фактичною передачею у володіння та користування комерційних підприємств земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, що призводить до фактичної втрати прав держави як власника таких земельних ділянок та збитковості відповідних державних установ, організацій, підприємств.

Зазначає прокурор, що Національна академія аграрних наук України та наукові установи, організації, підприємства, що перебувають у її віданні, здійснюють управління нерухомим майном державної форми власності, загальна вартість якого станом на 01.01.2020 становила 5,6 млрд. грн., у тому числі земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площею 432,3 тис. га. При цьому службовими особами наукових установ, організацій, підприємств, що перебувають у віданні Національної академії аграрних наук України систематично укладаються господарські договори, виконання яких пов`язане з фактичною передачею у володіння та користування комерційних підприємств земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, що призводить до фактичної втрати прав держави як власника таких земельних ділянок.

Зокрема встановлено, що між Донецькою дослідною станцією ННЦІГА ім. О.Н. Соколовського УААН () та Малим приватним виробничо-комерційним підприємством «Бета» () укладено договорів про спільну діяльність від 21.11.2006.

В подальшому, на підставі Додаткових угод, сторони за вищевказаним договором було замінено, їх права та обов`язки передано їх правонаступникам ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» () та ТОВ «Бета-Агро-інвест» (). На даний час правонаступниками останніх є ННЦ «ІГА ІМЕНІ О.Н. СОКОЛОВСЬКОГО» () та ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» ().

Умови договору, з урахуванням додаткових угод до договору, свідчать про те, що у спільну діяльність передані дві земельні ділянки, що розташовані в Ясинуватському районі Донецької області, яким присвоєно наступні кадастрові номери: :04:000:0881 загальною площею 215,1698 га та :04:000:0882 загальною площею 533,1118 га.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підставою для реєстрації права власності на вищевказані земельні ділянки, правокористувачем яких є ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» () вказано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, серія та номер: НОМЕР_1 , що виданий 06.05.2010 Ясинуватською районною державною адміністрацією Донецької області.

Зібрані в ході досудового розслідування докази вказують на те, що посадові особи ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» укладають завідомо збиткові договори на обробку землі та збір урожаю поза встановленою Земельним кодексом України процедурою. Таким чином, комерційній структурі ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» фактично надано можливість здійснювати свою виробничу діяльність на землях сільськогосподарського призначення, що закріплені в постійному користуванні наукової установи НААН - ННЦ «ІГА ІМЕНІ О.Н. СОКОЛОВСЬКОГО», внаслідок чого держава фактично втрачає свої права як власника відповідних земельних ділянок.

Вказані земельні ділянки, яким присвоєно наступні кадастрові номери: :04:000:0881 загальною площею 215,1698 га та :04:000:0882 загальною площею 533,1118 га та які передано на праві постійного користування ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001473 від 25.08.2020.

Таким чином, земельні ділянки, правокористувачем яких є ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського», є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, передані ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» внаслідок вчинення службовими особами наукових установ, організацій, підприємств, що перебувають у віданні Національної академії аграрних наук України кримінального правопорушення, являють собою речові докази у кримінальному провадженні № 0001473, а відтак підлягають арешту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення їх збереження, запобігання їх пошкодженню, знищенню, перетворенню, відчуженню тощо.

Незаконна передача службовими особами ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» земельних ділянок за договором про спільну діяльність вказують на існування високого ризику вчинення дій, що може мати наслідком втрату цих речових доказів, їх приховування, приховування обставин вчинення злочину та складу осіб, за участю яких злочин вчинено.

Окрім того зазначені об`єкти нерухомого майна підпадають під критерії майна, яке відповідно до норм чинного кримінального закону підлягає спеціальній конфіскації.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та відповідають ознакам визначеними ст. 98 КПК України.

У судове засідання прокурор не з`явився. До суду прокурор ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положенням до ч. 4 ст. 170 КПК України, випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Пунктами 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно відповідає наступним ознакам:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

30.09.2021, органом досудового розслідуванням винесена постанова про визнання речовими доказами майна на арешті якого наполягає прокурор.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальній конфіскації.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування земельними ділянками, які належать на праві постійного користування ННЦ «Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського» () на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 06.05.2010 Ясинуватською районною державною адміністрацією Донецької області, а саме:

земельну ділянку, кадастровий номер :04:000:0882 площею 533,1118 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 55, місце розташування: Донецька обл., Ясинуватський р., с/рада Розівська;

земельну ділянку, кадастровий номер :04:000:0881 площею 215,1698 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 55, місце розташування: Донецька обл., Ясинуватський р., с/рада Розівська.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1