справа № 362/6147/21
провадження № 1-кп/362/337/22
ВИРОК
Іменем України
01.02.2022

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження № 0000506 від 01 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Василькові Київської області, громадянин України, українець, має базову загальну середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий Васильківським міськрайонним судом Київської області вироком від 23 серпня 2016 року за частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 71 КК України до 4 років позбавлення волі (далі ОСОБА_3 )

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.

У судове засідання прибули:
прокурор ОСОБА_4 ;

потерпілий ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:
23 серпня 2021 року приблизно о 14:00 ОСОБА_3 проходив поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час в нього виник прямий умисел, направлений на проникнення до вищевказаного будинку, з метою таємного викрадення чужого майна для особистого збагачення.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 шляхом відкриття металопластикового вікна проник до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , після чого таємно викрав синтезатор YAMAHA Portatone Electronic Keyboard 61 Keys PSR - E 303 Tested вартістю 3633,33 гривень та електрочайник TEFAL К0260130 вартістю 905,10 гривень, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ОСОБА_5 )

У подальшому ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зник, протиправно набутими речами розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_5 завдав матеріально збитку на загальну суму 4538,43 гривень.

Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною 3 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив встановлені в обвинувальному акті обставини та пояснив, що 23 серпня 2021 року по вулиці Селянській в м. Васильків проходив біля будинку, номера якого не пам`ятає, та в нього виникло бажання щось із нього вкрасти. Він відчинив вікно та заліз у будинок, де взяв синтезатор YAMAHA та електричний чайник, після чого покинув будинок. Вказані речі він намагався спочатку здати в ломбард, потім продати таксисту, але в нього не вийшло. Де зараз ці речі йому невідомо.

ОСОБА_3 щиро розкаявся, зазначив, що на той час у нього не було грошей і не було що їсти, а також повідомив, що ним у повному обсязі відшкодовані завдані збитки, потерпілий до нього претензій не має.

Потерпілий ОСОБА_5 надав пояснення, відповідно до яких 23 серпня 2021 року він приїхав до будинку за вищевказаною адресою, побачив, що вікно зламане, після чого виявив відсутність синтезатора та електричного чайника. ОСОБА_5 також повідомив, що наразі обвинувачений з власної ініціативи повністю відшкодував завдані збитки, матеріальних та моральний претензій ОСОБА_5 до нього немає. Також ОСОБА_5 повідомив, що останнім часом ОСОБА_3 кардинально змінився, став на шлях виправлення, просив суд не позбавляти його волі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого й потерпілого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 3 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із такого.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України, є тяжким злочином.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд установив, обвинувачений зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, характеризуються за місцем проживання негативно, офіційно не працює, не перебуває на обліку в лікарів нарколога чи психіатра, на утриманні нікого не має, наразі проходить адаптацію в міжнародному благодійному фонді «Допомога ближньому», де характеризується позитивно, сумлінно виконує покладені на нього обов`язки.

Суд також установив, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2015 року ОСОБА_3 засуджений за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2016 року ОСОБА_3 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання в кримінально-виконавчу установу закритого типу згідно з вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2015 року у виді 3 років позбавлення волі. Підставою для такого рішення суду стало невиконання ОСОБА_3 обов`язків, покладених на нього судом, та вчинення адміністративних правопорушень.

Відповідно до вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі частини 1 статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 жовтня 2015 року і остаточне покарання за сукупністю вироків визначено у виді 4 років позбавлення волі.

Невідбуту частину покарання за вказаним вироком 11 квітня 2018 року замінено ухвалою Ірпінського міського суду Київської області на 01 рік 09 місяців обмеження волі.

13 січня 2020 року ОСОБА_3 звільнений з місць відбування покарань.

До того ж, ОСОБА_3 після звільнення з місць відбування покарань систематично притягувався до адміністративної відповідальності (за статтею 178, частиною 1 статті 173-2, частиною 2 статті 44-3 КУпАП), внаслідок чого Васильківський міськрайонний суд Київської області постановою від 08 червня 2021 року встановив відносно нього адміністративний нагляд на строк 1 рік із застосуванням відповідних обмежень.

Крім того, Васильківський міськрайонний суд Київської області постановою від 13 жовтня 2021 року визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 187 КУпАП, щодо 15 (п`ятнадцяти) епізодів порушення правил адміністративного нагляду.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Отже, суд уважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за частиною 3 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Суд уважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

У судовому засіданні потерпілий, обвинувачений і захисник наполягали на застосуванні щодо ОСОБА_3 статті 75 КК України та звільненні його від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на те, що останній намагається змінити спосіб життя, бажає допомагати людям.

Вирішуючи дане питання, суд, зважаючи на вищевикладені обставини, бере до уваги, що ОСОБА_3 вже було звільнено судом від відбування покарання з випробуванням, але останній так і не став на шлях виправлення та продовжував вчиняти кримінальні та адміністративні правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

2. Після набрання вироком законної сили направити ОСОБА_3 для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

3. Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі обчислювати з моменту затримання ОСОБА_3 в порядку виконання вироку.

4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2231,06 (дві тисячі двісті тридцять одна) гривня 06 коп.

5. Речові докази, які знаходяться в камері зберігання ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП України в Київській області, а саме: сліди пальців рук, первинне пакування, яке поміщено до спец пакету № 5246817, одна дактилокарта та первинне пакування, які поміщено до спецпакету № 5246818 знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1