ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4314/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
підозрюваної ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ангарськ, Російської Федерації, громадянка України, українка, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима, підозрювана у кримінальному провадженні № 0003224 від 31.10.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно підозрюваної ОСОБА_5 , враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України.
Суд, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думки підозрюваного, захисника та прокурора, встановив наступне.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві розпочато кримінальне провадження № 0003224, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_5 будучи раніше судимою, маючи не зняту та не непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробила на шлях виправлення не стала, тобто визначивши для себе вчинення корисливих злочинів як засіб для існування, повторно, вчинила злочин проти власності при наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 визначивши вчинення таємного викрадення чужого майна, як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ, керуючись раптово виниклим умислом, вирішила викрасти чуже майно, 31.10.2021 приблизно о 13 годині 15 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо», що розташований ТРЦ «Нью Вей» за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 1 з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вирішила повторно, таємно, викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» (), вартістю 1826 гривень 95 копійки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , 31.10.2021 приблизно о 13 год. 15 хв., знаходячись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за її злочинними діями ніхто з відвідувачів та обслуговуючого персоналу магазину не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяла товар, що належить ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», а саме: масло вершкове «Golden White» в кількості 10 упаковок загальною вартістю 466 грн. 58 коп. (без ПДВ), шоколад молочний «Orion Studentska» арах-шмат желе/малини в кількості 3 шт., загальною вартістю 168 грн. 73 коп. (без ПДВ), шоколад молочний «Orion Studentska» арах-шмат груші в кількості 5 шт., загальною вартістю 281 грн. 21 коп. (без ПДВ), ковбаса «Премія Московська» в/к вагою 1 кг. 284 грн. вартістю 432 грн. 28 коп. (без ПДВ), ковбаса «Премія Московська» с/к вагою 710 грн. вартістю 341 грн. 98 коп. (без ПДВ), ковбаса «Премія Брауншвейгська» с/к вагою 356 грн. вартістю 136 грн. 17 коп. (без ПДВ), а всього на загальну суму 1826 гривень 95 копійки, які остання заховала до власної сумки яка була при ній.
В подальшому, ОСОБА_5 , пройшла касу не розрахувавшись за товар який вона мала при собі, та направився до виходу з магазину, де була виявлений працівниками магазину разом з неоплаченим товаром. Своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_5 , могла завдати матеріального збитку ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» на загальну суму 1826 гривень 95 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_7 ; змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ; - змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; - змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; - змістом протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_5 ; - змістом протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, та іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею тяжкого злочину, а також ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого вона підозрюється та можливість призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, остання, усвідомлюючи суворість покарання, яке їй загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , не має постійного місця роботи, що свідчить про відсутність роботи та заробітку на проживання, а також неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладене, менш суворі запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення належної кримінально-процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 та запобігання зазначеним ризикам.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи характеристику особу підозрюваної та її соціальний статус.
Підозрювана вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала, шкодує про вчинок, пояснивши, що знаходиться у тяжкому матеріальному стані, та просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки не має наміру приховатись від органів досудового розслідування.
Захисник заперечив про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у такому вигляду, обґрунтувавши тим, що ризики зазначені у клопотанні не обґрунтовані, підозрювана не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки має на утриманні двох дітей та постійне місце проживання, що вказує на міцні соціальні зв`язки, у зв`язку із чим, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.
За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).
При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
В цьому випадку, вимоги ч.ч. 1, 2, 6 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинуваченою, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1-п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як вбачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування прокурор обґрунтовує тим, що підозрювана об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим остання будучи обізнаною з мірою покарання за вчинене діяння може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.
Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування підозрювана підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України за викладених у підозрі обставинах.
За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого 01.11.2021 ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження № 0003224 від 31.10.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та наступного дня подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує наступне.
На час розгляду порушеного у клопотанні питання вивченням особи підозрюваного судом встановлено наступні відомості.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ангарськ, Російської Федерації, громадянка України, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима: 18.07.2013 Придніпровським районним судом м. Черкас за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України до 6 року 6 місяців позбавлення волі; 04.11.2013 Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.07.2013, та остаточно призначено покарання у виді 6 років 7 місяців позбавлення волі; Притягнута до кримінальної відповідальності; 29.06.2021 Дарницькою окружною прокуратурою м. Києва скеровано обвинувальний акт до Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України; 21.07.2021 Дарницькою окружною прокуратурою м. Києва скеровано обвинувальний акт до Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України.

Підозрювана, на час вирішення даного питання, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу.
А тому, слідчий суддя аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність ризиків, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в неї утриманців; репутація; майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.
Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу, а тому слідчий суддя не сприймає, як об`єктивні доводи сторони захисту про можливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу на даний час.
Враховуючи, що ОСОБА_5 знаючи, що наразі відносно неї скеровано до суду обвинувальні акти, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та вчинила новий умисний злочин, а також беручи до уваги тяжкість можливого покарання, відсутність у підозрюваної законного джерела доходу, позитивних характеристик, наявність неодноразових судимостей, суд приходить до висновку про обґрунтованість ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.
Таке обмеження права ОСОБА_5 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою (Idalov проти Росії § 140; Tase проти Румунії, § 40; Castravet проти Молдови, § 33; Belchev проти Болгарії, § 82).
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 2 зазначеної статті строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Водночас, з огляду на той факт, що досудове розслідування розпочато нещодавно, і залишається невиконаним значний об`єм необхідних слідчих дій, доцільно визначити строк дії ухвали та строк тримання під вартою - 60 днів з моменту фактичного затримання підозрюваного.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Зважаючи на кваліфікацію дій підозрюваної, слідчий суддя заставу підозрюваному не визначає.
Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до «13» год. «18» хвил. 29 грудня 2021 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: