Справа № 697/1080/19
Номер провадження 1-кп/697/7/2021
У Х В А Л А
Іменем України
29 жовтня 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.313 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт, разом з додатками, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002145 від 28.09.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.313 КК України.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством день та час, у не встановленому місці та обставинах, маючи умисел на незаконне вирощування рослин конопель для незаконно зберігання для власного вживання без мети збуту, усвідомлюючи протиправність своїх умисних дій, за місцем своєї реєстрації та проживання в господарському приміщенні по АДРЕСА_1 , придбав та встановив необхідне для цього обладнання, що має живлення електромережі, а саме: поливну систему у вигляді ємностей для води внутрішньої мережі постачання води (шланги, магістральні труби, водяні насоси, крапельні наконечники), водяні фільтри, що забезпечують постачання води з мінеральними добривами; повітряну вентиляційну систему у вигляді витяжок повітря, воздуховодів, вентиляторів повітря без системи його нагрівання, вентиляторів повітря із системою його нагрівання; освітлювальну систему з дзеркальними відображувачами прямокутної форми, для формування режиму освітлення; мати та куби з мінеральною ватою (гідропонічні системи), пластикові ємності, за допомогою яких вирощував рослини коноплі, які висушував та подрібнював.

Він же, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів для власного вживання без мети збуту, в невстановлений розслідуванням день, час та місці, виготовив на спеціально підготовленому обладнанні в господарському приміщенні домоволодіння за місцем своєї реєстрації та постійного проживання по АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав за місцем свого проживання без мети збуту до 28.09.2017.

Цього ж дня, в період часу з 10 год. 35 хв. по 14 год. 10 хв. під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , по АДРЕСА_1 та всіх надвірних споруд, працівниками поліції виявлено та вилучено, дерев`яну шкатулку із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 2/2467 від 08.11.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 5,42 г., два паперові контейнери із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 2/2465 від 10.11.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом , обіг якого заборонено канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 24,28 г., скляний бутель із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 2/2470 від 01.12.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 327 г. Загальна маса особливо небезпечного наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину, яку ОСОБА_5 зберігав за місцем свого проживання без мети збуту становить 356,7 г.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.313 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності та просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, разом з тим, просить закрити кримінальне провадження за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.313 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував .

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.313 КК України, закрити виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У відповідності до ст.49 КК України ( в редакції станом на 28.09.2017), особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: -три роки, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. -п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII. Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 309 та ч.1 ст.313 КК України, яким було пом`якшене покарання за дані кримінальні правопорушення та віднесено їх до кримінального проступку та нетяжкого злочину. У відповідності до вимог ч.ч.2, 4 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі; нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ч.1 ст.309 КК України за незаконне виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Санцією ч.1 ст.313 КК України за викрадення, привласнення, вимагання обладнання, призначеного для виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, чи заволодіння ним шляхом шахрайства, а також незаконне виготовлення, придбання, зберігання, передача чи продаж іншим особам такого обладнання передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Таким чином, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , згідно зі ст.12 КК України, ч.1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту є кримінальним проступком, а ч.1 ст.313 КК України як незаконне придбання та зберігання обладнання призначеного для виготовлення наркотичних засобів є нетяжким злочином.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції на 01.07.2020 року) визначено про те, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Застосування норм статті 49 КК України для суду є обов`язковим. Це означає, що зазначенні положення кримінального закону про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності носять імперативний характер та у разі надання згоди обвинуваченого є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, навіть якщо проти такого звільнення будуть заперечувати інші учасники судового розгляду.

Так, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Наявність зазначених умов і є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Системний аналіз зазначених положень закону дозволяє дійти висновку, що визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності власної згоди за умови роз`яснення судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Отже, невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не може бути підставою для незастосування положень статті 49 КК України, адже доведеність винуватості особи та невизнання вини не впливає на прийняття рішення про закриття провадження за строком давності. Зазначена позиція суду кореспондує з практикою Верховного Суду з аналогічних категорій справ (постанова ВС від 29 травня 2019 року у провадженні № 51-8555 км18; постанова ВС від 17 вересня 2019 року у провадженні № 51-10229 км18, постанова ВС від 04 червня 2020 у у провадженні 51-1066 км20).

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом установлено, що з моменту вилучення наркотичного засобу у ОСОБА_5 28.09.2017 три роки минуло - 28.09.2020, обвинуваченому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та їх наслідки, він надав письмову згоду на таке звільнення, тому суд приходить до переконання, що є підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.313 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні необхідно віднести на рахунок держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.284, 286, 369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.313 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.313 Кримінального кодексу України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.313 Кримінального кодексу України - закрити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Речові докази по кримінальному провадженню: сейф-пакет № 3063142 з речовиною рослинного походження (канабіс); сейф-пакет № 4027124 з речовиною рослинного походження (канабіс); сейф-пакет № 3321633 з речовиною рослинного походження (канабіс); сейф-пакет № 3063317 з двома пляшками з рідиною; сейф-пакет № 3063126 з трьома пляшками з рідиною; поліетиленовий пакет з контейнером; сейф-пакет № 3722790 з паперовою коробкою, пакетом та контейнерами із зернами; сейф-пакет № 4021143 з двома пляшками з рідинами; сейф-пакет № 2848202 з металевими коробками з зернами; сейф-пакет № 3321634 з двома каністрами, які передані до кімнати зберігання речових доказів Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1