Справа №-613/1888/21 Провадження №-1-кп/613/163/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2021 року м.Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Богодухові Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільниця Чутівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 будучи 14.07.2021 року та 12.10.2021 року, постановами Богодухівського районного суду Харківської області, притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог п.п.14,17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», знову вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що у 2021 році він вже двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного характеру і незважаючи на це, 13.11.2021 приблизно о 18 год. 00 хв., знаходячись у будинку за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході сварки, використовуючи свою фізичну перевагу, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, вчинив фізичне та психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , яке виразилось в неодноразових образах, принижуючих висловлюваннях та нецензурній лайці на адресу останньої, хапанні ОСОБА_5 правою рукою в області її правого плеча в результаті чого залишився синець, штовханні ОСОБА_5 від якого остання впала та вдарилась отримавши тілесні ушкодження у виді садна в лобній області та синця в області правої гомілки, нанесенні ОСОБА_5 одного удару долонею лівої руки в область правого вуха, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну.
Відповідно до висновку експерта № 12-14/201-БГ/21 від 17.11.2021 ОСОБА_5 були спричинені садна в лобній області, синці в області правого плеча та правої гомілки, які кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.
30.11.2021 під час досудового розслідування між потерпілою та обвинуваченим була досягнута угода про примирення.

Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до погіршення якості життя потерпілої особи. Поряд з цим, потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ст. 126-1 КК України та узгодили міру покарання у виді 180 (ставосьмидесяти) годин громадських робіт, в межах санкції зазначеної статті Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме: домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно та просили її затвердити. Потерпіла також зазначила, що наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, їй зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечував проти її затвердження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним і потерпілою була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ст.126-1 КК України у виді 180 (ста восьмидесяти) годин громадських робіт, в межах санкції зазначеної статті Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування потерпілою цивільний позов не заявлений.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ст.126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Згідно зі ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Перевіривши вказану угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла цілком розуміють їх права та обов`язки визначені ст.ст.473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, при цьому угода про примирення між ними укладена добровільно.

Згідно п.1 ч. 3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом достовірно встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке передбачає можливість укладення угоди;

2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся.

Витрати, пов`язані з експертним дослідженням у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 370, 371, 374, 376, 471, 473 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30.11.2021 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 180 (ста восьмидесяти) годин громадських робіт.

Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя