Справа № 130/1372/21
Провадження №11-кп/801/1412/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2021 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
представника потерпілого адвоката ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000093 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.11.2021, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 18.01.2022 із визначенням розміру застави у розмірі 681 000грн. відносно обвинуваченого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується за ч. 4 ст. 190 КК України.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції дійшов висновку, що ризики заявлені прокурором не зменшились та слід провести ряд слідчих дій.
В апеляційній скарзі адвокат просить суд скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та обрати запобіжний захід у виді застави, у розмірі 70 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 173 670грн.

На думку адвоката судом не враховано те, що обвинувачений ОСОБА_7 не причетний до вчинення злочину, про що підтвердила свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні, тобто підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою.

Вважає, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, а визначений розмір застави є занадто великим та непомірним для ОСОБА_7 .

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні батьків та цивільну дружину із 3 дітьми, під час перебування під вартою у нього погіршився стан здоров`я та не має наміру переховуватись від суду перешкоджати кримінальному провадженню чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому слід обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисту з викладених у ній підстав, представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги адвоката, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.
Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, тобто, у вчиненні тяжкого злочину, що вказує на те, що останній перебуваючи на волі зможе переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України та містить суть обвинувачення, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які доведені прокурором в судовому засіданні.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги адвоката з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної, а також підтверджуються матеріалами справи.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

Зокрема обвинувачений ОСОБА_7 є мешканцем іншої області, не має стабільного та легального джерела доходів, ніде не працює, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину який передбачає покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, тому вказане свідчить про наявність ризику переховування від суду, судове дослідження доказів по справі не проведене, потерпілий та свідки у цьому кримінальному провадженні не допитані, що свідчить про наявність ризику незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_7 на потерпілого та свідків.

Також, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до Херсонського міськрайонного суду 13.06.2018 направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України і він наразі притягується до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні, що свідчить про схильність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень та наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень та про його кримінальну спрямованість.

Суд першої інстанції визначив розмір застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 681 000 грн.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, як про це зазначає адвокат в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави.

На думку колегії суддів, запропонований захистом розмір застави не зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не є завадою підозрюваному отримати медичну допомогу у разі погіршення його стану здоров`я.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду по справі не встановлено, тому враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу адвоката, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.11.2021, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 18.01.2022 із визначенням розміру застави у розмірі 681 000грн. відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_11