Справа 370/899/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4429/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

30 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Макарівського районного суду Київської області від 20 вересня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Золоте Луганської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Макарівського районного суду Київської області від 20 вересня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання: - за ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років; - за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років.

Крім того, даним вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винною у вбивстві умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Так, 31.08.2020 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_7 прийшла до будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_10 . Перебуваючи на подвір`ї, ОСОБА_7 побачила, що будинок замкнений, власниця відсутня, тому в останньої виник умисел на таємне викрадення грошових коштів з вищевказаного будинку.

Цього ж дня, 31.08.2020 року близько 15 години 10 хвилин, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_3 , підійшла до вхідних дверей будинку, та зняла навісний замок разом з металевою скобою, після чого відкрила вхідні двері до будинку та увійшла в середину, де діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, таємно вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 700 гривень, після чого покинула вищевказаний будинок та територію домоволодіння, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 700 грн.

Крім того, 25.01.2021 року близько 15 години, ОСОБА_7 прийшла в будинок до ОСОБА_10 , проживаючої по АДРЕСА_3 , разом з якою у кухні сіла за стіл обідати та розпивати алкогольні напої.

Під час обіду, ОСОБА_7 звернулася до ОСОБА_10 з проханням відмовитися від раніше поданої заяви до поліції про крадіжку грошових коштів. У відповідь, ОСОБА_10 відмовила у такому проханні, після чого між ними сталась сварка, в ході якої у ОСОБА_7 виник умисел на убивство ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_10 , цього ж дня, близько 15 години 30 хвилин, під час вищевказаного конфлікту ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, з мотивів образи за відмову ОСОБА_10 в проханні забрати заяву з поліції, з метою позбавлення останньої життя, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, схопила з кухонного столу дерев`яний товкач, яким нанесла підряд два удари по голові ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_7 поряд з холодильником взяла поліетиленовий пакет та засунула його у вигляді кляпу до ротової порожнини ОСОБА_10 та відразу взяла ще один поліетиленовий пакет, який одягла на голову ОСОБА_10 , після чого притримуючи своєю лівою рукою руки потерпілої нанесла ще близько п`яти ударів дерев`яним товкачем їй по голові.

Вищевказаними злочинними діями ОСОБА_7 заподіяла ОСОБА_10 тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді перелому кісток лицевого черепу з ушкодженнями оболонок і речовин головного мозку, множинних ран голови, які супроводжувалися масивною крововтратою та шоком, внаслідок чого остання померла на місці вчинення злочину.

Після того, як ОСОБА_7 вчинила злочинні дії, остання забрала дерев`яний товкач - знаряддя вчинення злочину, який заховала до поліетиленового пакету та втекла з будинку.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості, просить вирок Макарівського районного суду Київської області від 20.09.2021 року змінити в частині призначеного покарання, пом`якшивши покарання за ч.1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі залишити без змін. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що як під час досудового розслідування, так і під час розгляду кримінального провадження обвинувачена повністю визнала себе винною, щиросердечно розкаялася, сприяла розслідуванню справи. Захисник зазначає, що щире каяття обвинуваченої враховано судом як обставина, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання.

Крім того, апелянт вказує, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася та судимостей не має, являється матір`ю неповнолітньої дитини, батьківських прав щодо якої не позбавлена.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченої та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора та потерпілого, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вбивстві умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами в їх сукупності, які досліджувались судом під час судового розгляду, та які учасниками судового провадження не оспорюються.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 , повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружена, згідно довідок Макарівської ЦРЛ за допомогою останніх 5 років до нарколога чи психіатра не зверталася, раніше не судима. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття у вчиненому, обставинами, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, в межах, установлених санкціями інкримінованих статей, відповідно до положень КК України, з яким погоджується і колегія суддів.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визначення обвинуваченій ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 являється матір`ю неповнолітньої дитини, батьківських прав щодо якої не позбавлена, то вони є неспроможними з огляду на те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ухвали Макарівського районного суду Київської області від 14.06.2021 року залишився без батьківського піклування та перебуває на первинному обліку дітей сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей Комарівської сільської ради.

Отже, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі обставини справи у їх сукупності, особу обвинуваченої, а тому підстав для пом`якшення покарання, як про це ставить питання захисник обвинуваченої,колегія суддів не вбачає.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни вироку захисником до апеляційного суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_7 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника з приводу суворості призначеного судом покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Макарівського районного суду Київської області від 20 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя