УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні № 0000251 від 19.09.2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого на утримання малолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:

21.09.2021 року старший слідчий ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000251 від 19.09.2021 року, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 18.09.2021 року, приблизно о 23 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Mazda 626», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Шкільної в с. Велика Знам`янка, Василівського району, Запорізької області зі стороні пров. Шкільного в напрямку пров. Вільного. В салоні вказаного автомобіля в якості пасажирів перебували ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Під час руху в районі будинку № 10 по вул. Шкільній в с. Велика Знам`янка, Василівського району, Запорізької області, водій автомобіля «Mazda 626», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, діючи зі злочинною недбалістю, не переконавшись що це буде безпечним, і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху вліво, виїхав на ліву обочину, де скоїв наїзд на нерухому перешкоду, придорожнє дерево, після чого допустив перекидання керованого ним автомобіля.
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 2.9 а), 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до якого водієві забороняється: керувати транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та п. 10.1., згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
В результаті даної ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП, а пасажир ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями доставлений до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 таким чином вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло смерть потерпілого.
19.09.2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КПК.
19.09.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Згідно клопотання, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тобто, на переконання слідчого, ОСОБА_5 , який усвідомлює те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий вказує, що ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, та через яку наступили тяжкі наслідків (смерть потерпілого), що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Судові засідання, призначені на 21.09.2021 року та 30.09.2021 року, були відкладені у зв`язку із тим, що стан здоров`я підозрюваного, який з 19.09.2021 року перебував у загальному хірургічному відділенні КНП «Кам`янсько-Дніпровської МЛ», не дозволяв доставити останнього до суду.
22.09.2021 року до суду надійшли письмові заперечення на клопотання слідчого від захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , в яких остання зазначає про відсутність вагомих доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КПК України, а також про те, що ризики, про які зазначає слідчий, не доведені та викладені органом обвинувачення в клопотанні у формі припущень. Вважає, що підозра не може бути підтверджена тими матеріалами, які слідчий долучив до клопотання, оскільки вони складені із порушеннями процесуального законодавства та містять значні суперечності. Зазначає про міцність соціальних зв`язків та позитивну характеристику підозрюваного в місці його постійного проживання, відсутність судимостей. Просить клопотання слідчого залишити без задоволення.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання слідчого заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях, просила клопотання слідчого залишити без задоволення та обрати відносно підозрюваного альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000251 від 19.09.2021 року, у якому ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Виходячи із тяжкості злочину, інкримінованого ОСОБА_5 , за скоєння якого педбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя доходить висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.
Разом із тим, статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови», одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя бере до уваги, що слідчим не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Так, слідчим суддею не встановлено ризиків переховування від слідства або можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).
У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів («Боротюк проти України» п. 62).
Наведені дані в своїй сукупності, як вважає слідчий суддя, дають підстави вважати, що застосування до ОСОБА_5 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом.
У зв`язку з цим слідчий суддя приходить до переконання, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає. Крім того, при здійсненні вибору між залишенням під вартою та звільненням презумпція залишається за звільненням («Биков проти Російської Федерації» п. 61).
Відтак, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав для застосування, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, та покладення на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, є достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони протягом строку досудового розслідування залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 04.10.2021 року по 19.11.2021 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
з`являтися до слідчого, прокурора, суду на його виклик у встановлений термін;
не відлучатися із Василівського району Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;
утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 04.10.2021 року.
Повний текст ухвали виготовлений 05.10.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1