КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 03 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , накладено арешт на майно, що вилучене у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ( проживають за адресою: АДРЕСА_1 ), а саме на мобільні телефони IPhone Fyb CiPhone12 Pro Max, серійний номер НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 та IPhone12 Pro Max imei: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , серійний номер НОМЕР_6 .
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, а майно вилучене всупереч ухвалі слідчого судді.
З протоколу обшуку від 19 вересня 2021 року вбачається, що на мобільних телефонах відсутнє програмне забезпечення, яке б перешкоджало доступу до інформації без подалання системи логічного захисту, окрім того власниками майна слідчому ДБР надано відповідні паролі доступу програмного забезпечення телефонів, що свідчило про наявність можливості у слідчого в ході обшуку здійснити роздруківки відповідних документів або записів.

Також, захисник наголошує на тому, що призначена слідчим телекомунікаційна експертиза мобільних телефонів не відповідає вимогам ч. 1 ст. 258 та ч. 1 ст. 264 КПК України.
На думку сторони захисту, слідчий суддя постановляючи рішення не переконався в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення та безпідставно залишив поза увагою письмові заперечення ОСОБА_10 .
Окрім того постанова слідчого про визнання мобільних телефонів речовими доказами є формальною, оскільки вказане майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, відтак накладений арешт є незаконним.

В судове засідання представник ОСОБА_5 ,-адвокат ОСОБА_6 не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності представника ОСОБА_6 , що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних висновків.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 09 грудня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000982, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 в своїх інтересах, інтересах своєї дружини ОСОБА_9 та тещі ОСОБА_11 , погрожував ОСОБА_12 кримінальним переслідуванням, проведенням податкових перевірок тощо.
Усі погрози ОСОБА_5 висловлював ОСОБА_12 з метою примусити працевлаштувати своїх родичів на підприємства, власником яких є потерпілий, та змусити додатково сплачувати ОСОБА_10 щорічно 50000 доларів США. У цьому разі ОСОБА_12 міг розраховувати на його сприяння у безперешкодному функціонуванні його підприємств. Розуміючи реальний характер погроз, ОСОБА_12 ввів в засновники приватного підприємства «РІА Медіакомпас Україна» тещу ОСОБА_10 ОСОБА_11 та дружину ОСОБА_9 .
В липні 2020 року ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_12 остаточно сплатити йому 70000 доларів США. Після відмови ОСОБА_12 . ОСОБА_5 особисто та через невстановлених осіб почав погрожувати у створенні штучних перешкод та знищенням майна.
26.11.2020 на даний час невстановлені особи здійснили підпал автомобіля ОСОБА_12 «Wolkswagen Touareg». За вказаним фактом слідчими поліції в місті Одесі здійснюється досудове розслідування у провадженні № 0001717.
Крім того, ВП № 2 Одеського РУП № 1 ГУ НП в Одеській області розслідується кримінальне провадження № 0001481, яке зареєстровано на підставі заяви ОСОБА_9 за фактом невиплати їй керівництвом ПП «РІА Медіакомпас Україна» в особі ОСОБА_12 заробітної плати.
Також, СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001107 від 17.04.2020 за ч. 1 ст. 358 КК України. Вказане кримінальне провадження також розслідується відносно ОСОБА_12 та його підприємницької діяльності.
19.09.2021 слідчими Державного бюро розслідування на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено, серед інших речей, мобільні телефони останніх iPhone Fyb CiPhone 12 Pro Max, серійний номер НОМЕР_1 imei: НОМЕР_2 imei2: НОМЕР_3 , та iPhone 12 Pro Max imei: НОМЕР_4 imei2: НОМЕР_5 , серійний номер НОМЕР_6 .
Постановою слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 від 20 вересня 2021 вказані телефони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000982.

30 вересня 2021 року старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду з клопотанням про накладення арешту на вказані телефони.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000982про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, оскільки зазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 від 20 вересня 2021 року (т. 1 а.с. 160-161).

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з потребами кримінального провадження, тому з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172КПК України, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням, а відтак доводи апелянта про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Твердження апелянта про те, що матеріали провадження не містять правових підстав, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки метою накладення арешту є збереження речових доказів, про що зазначено як в клопотанні прокурора, так і в ухвалі слідчого судді.

Окрім того, постановою старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 23 вересня 2021 року у вказаному кримінальному провадженні призначена телекомунікаційна експертиза систем та засобів, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, предметом якої є вказані вилучені телефонні засоби.
Інші доводи на які посилаються апелянти також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , накладено арешт на майно, що вилучене у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ( проживають за адресою: АДРЕСА_1 ), а саме на мобільні телефони IPhoneFyb CiPhone12 ProMax, серійний номер НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 та IPhone12 Pro Max imei: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , серійний номер НОМЕР_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 757/52642/21-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14
Провадження № 11сс/824/6135/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК