Справа № 359/4538/21
Провадження № 1-кс/359/765/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області без технічної фіксації судового засідання скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області від 31.03.2021, про закриття кримінального провадження №0000553, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 192, ст.356 КК України,

в с т а н о в и в :
В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що у провадженні СВ Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000553 від 31.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 192, ст.356 КК України.

31.03.2021 року слідчим СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000553.

Копію постанови потерпілий ОСОБА_4 отримав в канцелярії Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області особисто лише 11.05.2021, про що свідчить відмітка потерпілого про отримання.

З вказаною постановою слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області про закриття кримінального провадження № 0000553 від 31.03.2021 року потерпілий ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_3 не згодні з наступних підстав.

Постановою Бориспільської місцевої прокуратури від 16.07.2020 року кримінальне провадження за №0001700 від 12.10.2019 та кримінальне провадження №0001858 від 14.11.2019, об`єднано в одне кримінальне провадження №0000553.

З часу винесення постанови Бориспільської місцевої прокуратури від 16.07.2020 року у вказаному кримінальному провадженні №0000553, слідчим не проведено жодної процесуальної дії, не вжито заходів щодо всебічного повного дослідження обставин кримінального правопорушення і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, не надано їм належну правову оцінку.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України вбачається, що кримінальні правопорушення передбачені ст. 190, ч.1 ст. 192 КК України (кримінальне провадження №0001700) та кримінальні правопорушення передбачені ст. 356 КК України (кримінальне провадження №0001858), об`єднані в одне провадження, що є порушенням ч.2 ст. 217 КПК України.

При винесенні постанови про закриття кримінального провадження №0000553 слідчим СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, лейтенантом поліції ОСОБА_5 не враховано норми ч.6 ст. 219 КПК України, ч.2 ст. 12 КК України та зроблено хибний висновок про те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000553 закінчується 31.03.2021. Крім цього, слідчим зроблено хибний висновок про те, що в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення та проступків за ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 192, ст. 356 КК України і присутній лише факт цивільно-правових відносин.

Згідно з ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Як вже зазначалось вище, копію вказаної постанови про закриття кримінального провадження №0000553 ОСОБА_4 отримав в канцелярії Бориспільського РУП ГУНП в Київській області лише 11.05.2021. Тому строк подання скарги на постанову слідчого скаржником не не пропущено.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. Уповноважена особа Бориспільського РУП ГУНП в Київській області матеріали кримінального провадження до суду не надала. Разом з цим, скаржник та його адвокат через канцелярію суду надали заяву якою просять розглядати скаргу у їх відсутність, та задовольнити скаргу у повному обсязі з підстав зазначених в ній. Їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Фіксування судового засідання під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалася.

Врахувавши думку скаржника дослідивши матеріали скарги та документи, приєднані до скарги, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено зі змісту скарги, у провадженні СВ Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області перебувало кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000553 від 05.07.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 192, ст.356 КК України.

31.03.2021 за результатами досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000553 на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України (у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування).

Відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Згідно з ч. 3 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

На слідчого суддю, відповідно норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, він зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення дізнавача, слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилося, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey), заява № 23763/94, пп. 104, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Відповідно п. 2 ч. 5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
За таких обставин, враховуючи положення ст. 2, 9, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

З урахуванням наведених правових норм таке рішення повинно містити також аналіз слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що були проведені протягом строку досудового розслідування та на яких ґрунтується висновок про відсутність складу кримінального правопорушення.

Однак, у вказаному кримінальному провадженні не було проведено повне розслідування.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

За таких обставин, з метою виконання завдань кримінального провадження та усунення виявлених порушень, слід скасувати оскаржувану постанову та продовжити досудове розслідування кримінального провадження уповноваженою особою Бориспільського РУП ГУНП в Київській області.

Керуючись ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31.03.2021 року про закриття кримінального провадження №0000553 від 05.07.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 192, ст.356 КК України та продовжити досудове розслідування кримінального провадження уповноваженою особою Бориспільського РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає у відповідності до положень ст. 307 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1