Справа № 676/5184/21
Провадження № 1-кс/676/1398/21
УХВАЛА
2 вересня 2021 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подiльського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю прокурора Кам`янець-Подiльської окружної прокуратури ОСОБА_2 , секретаря судового засідання ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про арешт майна, -

встановив:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна земельної ділянки з урожаєм сої. У клопотанні зазначає, що всупереч ст.ст. 93, 122-126, 211 Земельного кодексу України, за відсутності будь-яких підстав - набуття права на землю, без відповідних правовстановлюючих документів, що посвідчують його право власності, або право користування земельною ділянкою, невстановлені особи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку, шляхом механічного обробітку ґрунту, посіву, вирощування та збору урожаю сільськогосподарської культури весною 2021 року самовільно зайняли та використали земельну ділянку державної форми власності з кадастровим номером :06:006:0043, загальною площею 5 га., яка розташована за межами населених пунктів на території Кам`янець-Подільської об`єднаної територіальної громади Хмельницької області та перебуває на підставі державного акту серії ЯЯ №9337776 в користуванні Ходоровецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, чим завдали шкоди її законному володільцю. Постановою заступника начальника СД Кам`янець-Подільського РУП ГУНП України в області ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :06:006:0043 та посів сої визнано речовими доказами. В обґрунтування клопотання прокурор надав копії матеріалів кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив арештувати земельну ділянку та урожай сої.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В силу приписів ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З витягу ЄРДР за № 0000004 від 14 квітня 2021 року, вбачається, що сектором дізнання розслідується провадження про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Під час проведення огляду місця події встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :06:006:0043 на час огляду оброблена одним масивом та на ній проростає культура сої у фазі гілкування і появи бобів. Згідно державного акту серії ЯЯ № №9337776, земельна ділянка з кадастровим номером :06:006:0043, площею 5 га, надана в постійне користування Ходоровецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, правонаступником якої є Ходоровецький ліцей Кам`янець-Подільської міської ради. Тобто навчальний заклад, як володілець ділянки вправі нею користуватись і володіти. У слідчого судді відсутні підстави перешкоджати навчальному закладу реалізовувати право володіння вказаною ділянкою. Підстав арештовувати земельну у слідчого судді немає, оскільки ділянка протиправно з власності не вибула, вона залишається у володінні навчального закладу, арешт земельної ділянки, володіння нею у законний спосіб навчальним закладом не може негативно вплинути на хід дізнання. У кримінальному провадженні відсутні докази, що службові особи навчального закладу причетні до самовільного захоплення земельної ділянки. Орган дізнання з відповідним спеціалістом (агрономом) під час огляду вже зафіксували і визначили площу незаконного заволодіння і незаконного вирощування сої. Таким чином, місце злочину чітко окреслено і має визначені координати, а тому немає підстав тимчасово позбавляти навчальний заклад володіти земельною ділянкою.

Водночас, факт незаконного заволодіння земельною ділянкою доводиться проведеним оглядом та допитом керівника навчального закладу. Директор Ходоровецького ліцею ОСОБА_5 будь-яких договорів оренди згаданої земельної ділянки не укладав, хто здійснив обробіток вказаної земельної ділянки йому не відомо. Внаслідок вчинення злочину незаконного заволодіння ділянкою утворились матеріальні об`єкти урожай сої, який може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідуваного кримінального провадження, оскільки набутий кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Такі об`єкти урожай сої слід арештувати, як майно, що може бути конфісковано, оскільки є продуктом злочинної діяльності винної особи, ними доводяться обставини, які підлягають доказуванню. Крім цього, арешт сої може бути конфіскований в рахунок збитків спричинених незаконним землекористуванням. Таким чином, клопотання прокурора слід задоволити частково, арештувавши урожай сої, який незаконно вирощений на земельній ділянці кадастровий номер :06:006:0043.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив :
Клопотання прокурора задоволити частково.

Накласти арешт на сільськогосподарську культуру сою, яка вирощена на земельній ділянці кадастровий номер :06:006:0043, загальною площею 5 га, яка перебуває в постійному користуванні Ходоровецького ліцею Кам`янець-Подільської міської ради.

Ухвала про арешт виконується негайно прокурором.

Копію ухвали вручити учасникам.

Арешт може бути скасований повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, власника чи володільця майна, якщо ними буде доведено, що у застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду ОСОБА_1