Справа № 133/2004/21
Ухвала
Ім`ям України

"16" грудня 2021 р. Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Калинівка Вінницької області, клопотання учасників судового провадження в рамках об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 від 14.04.2021р. та №0000236 від 06.07.2021р., стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває на розгляді об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 14.04.2021р. та № 0000236 від 06.07.2021р., стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 залишив вирішення цього питання на розсуд суду, просив його розглянути у відсутність його захисника.

Відповідно до ч.2 ст.46 КПК України, неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою.

Обвинувачений ОСОБА_10 залишив вирішення цього питання на розсуд суду. Захисник адвокат ОСОБА_11 просив зменшити розмір застави виходячи з матеріального становища його підзахисного.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що згідно матеріалів даного кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 28.10.2021р. у справі № 133/2004/21, продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 терміном на 60 (шістдесят) днів, до 26.12.2021р. включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 28.10.2021р. у справі № 133/2004/21, продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 терміном на 60 (шістдесят) днів, до 26.12.2021р. включно, із визначенням розміру застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400,00грн.

В обґрунтування клопотань прокурор зазначила, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, за вчинення найтяжчого з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 10 (десяти) років із конфіскацією майна, а ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, за вчинення найтяжчого з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 (чотирьох) до 6 (шести) років. Конкретні підстави, за яких було обрано найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених не змінились, в матеріалах кримінального провадження наявні обставини, що дають достатні підстави вважати наявність ризиків, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а отже про їх підвищену суспільну небезпечність. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде співрозмірним особам обвинувачених та суспільній небезпечності вчиненого ними діяння.

Згідно статті 29 Конституції України, ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За частиною третьою статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно пунктів 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, 5) вчинити інше кримінальне правопорушеня.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до частини першої статті 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом установлено, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, строк тримання ОСОБА_7 згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 28.10.2021р. під вартою було обрано до 26.12.2021р. включно, без визначення розміру застави, а строк тримання ОСОБА_8 згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 28.10.2021р. під вартою було обрано до 26.12.2021р. включно, із визначенням розміру застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400,00грн.

При вирішенні питання щодо продовження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із наявності пред`явленого їм обвинувачення та необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, зокрема, що останні можуть переховуватися від суду, вплинути на потерпілих, свідків, які ще не допитані у судовому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду, суд вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Доведений і ризик того, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останні офіційно не працевлаштовані, не мають належного та постійного джерела доходу (прибутку).

Ймовірним є й те, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 можуть незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадження, які ще не допитані в судовому засіданні.

При вирішенні питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до вимог ч.1 ст.178 КПК України, судом враховуються такі обставини як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватими у їх вчиненні, відсутністю сталих соціальних зв`язків та стосунків, а також вільний вибір місця знаходження та проживання, що може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, за вчинення найтяжчого з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 10 (десяти) років із конфіскацією майна, а ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, за вчинення найтяжчого з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 (чотирьох) до 6 (шести) років, а також беручи до уваги те, що у суду відсутні докази, які б свідчили про те, що ризики передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зникли, а тому оскільки підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно них строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені ризики виправдовують продовження відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно продовжити на 60 (шістдесят) днів, до 13 лютого 2022 року.

Конкретні обставини обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, поєднаного із застосуванням насильства відносно потерпілої сторони, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду, його особи, також дають підстави суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, обставини справи, майновий, сімейний стан обвинуваченого, суд прийшов до висновку про необхідність залишення йому без змін визначеного розміру застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що складає 45400,00грн.), із покладенням на них певних обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність залишення ОСОБА_8 без змін визначеного йому розміру застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що складає 45400,00грн.), підстав для задоволення клопотання про зменшення розміру застави не має, а тому у його задоволенні заявнику необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_12 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Козятин Вінницької області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, до 13 лютого 2022 року включно, якого утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», без визначення розміру застави.

Клопотання прокурора ОСОБА_12 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Комсомольське Козятинського району Вінницької області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених .ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, до 13 лютого 2022 року включно, якого утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)».

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_15 про зменшення розміру застави залишити без задоволення.

Залишити без змін визначений обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави у межах двадцятим розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що складає 45400,00грн.), яка може бути внесена як обвинуваченим(ми), так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцем) на рахунок отримувача: UA0000401, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава, номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Обвинувачений(ні) або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого(их) наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому(им) положення п. п. 8, 10 ст. 182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 13.02.2022р.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого(их) з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений(ні) зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений(ні) вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя