Справа № 640/8203/19
н/п 1-в/953/220/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" вересня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за поданням начальника Чугуївського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Чугуївського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про звільнення засудженої вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2019 ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ч.1 ст.80 КК України, в зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2019 ОСОБА_4 засуджена за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
Вирок набрав законної сили 27.05.2019 року.
Для виконання вирок направлено до Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області. З матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що вирок не виконаний, оскільки засуджена за місцем реєстрації не мешкала, за даними АІС АРМОР у період часу з 26.04.2019 по теперішній час до адміністративної чи кримінальної не притягалась, серед затриманих чи померлих не значиться. В червні 2021 року було встановлено, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Після встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 особова справа 15.06.2021 була направлена для виконання до Чугуївського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Начальник Чугуївського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду з поданням про звільнення засудженої вироком Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2019 ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ч.1 ст.80 КК України, в зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Згідно вимог пункту першого частини першої статі 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Частиною третьою статті 80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Частиною четвертою статті 80 КК України встановлено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 24.12.2015 у справі №5-324кс15, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженої від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України, та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2019 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що подання начальника Чугуївського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.539 КПК України, ст.80 КК України, ст.152 КВК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання начальника Чугуївського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2019 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у виді штрафу у розмірі 850 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи діб з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст. 395 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

СУДДЯ