Справа № 161/3361/22
Провадження № 1-кс/161/1538/22
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 12 березня 2022 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000028 від 07.03.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України,

В С Т А Н О В И В

11 березня 2022 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучене 06.03.2022, а саме на автомобіль штик-ніж із маркуванням «101» та футболку сірого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору (клопотання надіслано поштовим зв`язком 07.03.2022).

У поданому клопотанні слідчий вважає, що вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому, з метою збереження речових доказів, необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, водночас, подали суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності, клопотання підтримали повністю.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки учасники судового розгляду не прибули на розгляд клопотання, тому відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 07.03.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України.

06.03.2022 лікарем-хірургом КНП «Камінь-Каширської ЦРЛ» ОСОБА_5 добровільно видано штик-ніж із маркуванням «101» та футболку сірого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору, які постановою слідчого від 07.03.2022 визнані речовими доказами.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням процесуальних норм.

Таким чином, слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було добровільно видане лікарем, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення можливих судових експертиз.

Слідчим у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на штик-ніж із маркуванням «101» та футболку сірого кольору із нашаруванням речовини бурого кольору.

Заборонити володіння, користування та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя