Провадження №1-кп/127/1092/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

інших учасників судового процесу: потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_8 ,

представника законного представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2021 за № 0001003,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК).

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 та потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 під час проведення підготовчого судового засідання заявили клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілих.

Прокурор проти задоволення заявлених клопотань не заперечувала, однак просила приєднати до матеріалів справи відомості щодо речових доказів, накладених у кримінальному провадженні арештів, а також щодо вартості проведених під час досудового розслідування кримінального провадження судових експертиз.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими не заперечував.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до такого висновку.

З частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) випливає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Частиною четвертою статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як суд зазначив вище, обвинувачений проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими не заперечував, зауваживши, що розуміє, що таке звільнення є звільненням з нереабілітуючих підстав.

Зі змісту статті 46 КК випливає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з обвинувальним актом, 12.07.2021 близько 08.45 год. ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автопоїздом у складі автомобіля «DAFXF 105.460», д.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Кrоne», д.н. НОМЕР_2 , рухаючись у напрямку м. Немирів, по лівій смузі автодороги «Стрий Тернопіль Кропивницький - Знам`янка», що пролягає через с. Писарівка Вінницького району Вінницької області, в районі опори лінії електропередач № 33, під час випередження та перестроювання у праву смугу попутного напрямку, не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надавши переваги, з необережності, допустив зіткнення з технічно-справним автомобілем марки Folkswagen, д.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у правій смузі попутного напрямку.

Внаслідок вищевказаного контактування транспортних засобів, автомобіль марки Folkswagen, д.н. НОМЕР_3 , перебуваючи в некерованому стані, виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулось дотичне зіткнення вказаного транспортного засобу з задньою лівою боковою частиною напівпричепа-цистерни «Vocol Venlo», д.н. НОМЕР_4 , у складі автопоїзда з технічно-справним автомобілем «DAFXF 95.480», д.н. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався по належній смузі руху у напрямку м. Вінниці.

Після вищевказаного дотичного зіткнення транспортних засобів, відбулось вторинне зіткнення автомобіля Folkswagen, д.н. НОМЕР_3 , із технічно-справним автомобілем «DAF 95 ХF», державний номерний знак НОМЕР_6 у складі автопоїзду з напівпричепом-цистерною «Beckum vellern», д.н. НОМЕР_7 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався по належній смузі руху у напрямку м. Вінниці, позаду автомобіля «DAFXF 95.480», д.н. НОМЕР_5 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: пасажир автомобіля Folkswagen, д.н. НОМЕР_3 , - ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, закритого вивиху правого стегна, закритого перелому заднього краю правої вертлюжної западини, закритого дистального епіфізілізу правої променевої кістки, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я; водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми - закритого, косого уламкового перелому п`ятої плеснової кістки правої стопи зі зміщенням уламків, забою правої реберної дуги, забійної поверхневої рани тилу лівої кисті, синця та саден на передній поверхні грудної клітки, саден на передній поверхні правого передпліччя, на передній поверхні лівого передпліччя, синця на тильній поверхні правої кисті, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, таза своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

У даній дорожній обстановці, водії ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повинні були діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), при цьому останні не мали технічної можливості попередити зіткнення транспортних засобів, та в їх діях не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які б знаходились у причинному зв`язку з наслідками події. В діях водія автопоїзда у складі автомобіля «DAFXF 105.460», д.н. НОМЕР_1 , та напівпричепа «Кrоne», д.н. НОМЕР_2 ,- ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам пункту 10.1 ПДР, яка, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригод.

Відповідно до пункту 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

Пунктом 10.1 ПДР визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Пунктом 10.3 ПДР регламентовано, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

З огляду на викладене, в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідності пунктам 1.5, 10.1, 10.3 ПДР.

Невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам зазначених пунктів ПДР знаходиться у причинному зв`язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за частиною першою статті 286 КК за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. ОСОБА_5 проти такої кваліфікації його дій не заперечував.

З наданих суду матеріалів випливає, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення вперше, з потерпілими примирився, відшкодував завдані їм збитки, і останні претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не мають. Також суд враховує, що проти звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених статтею 46 КК, ОСОБА_5 не заперечував. Тому суд вважає, що правові підстави, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження, встановлені частиною восьмою статті 284 КПК, в судовому засіданні не встановлені, а отже, клопотання необхідно задовольнити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Разом з тим, згідно з наданими стороною обвинувачення доказами, ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2021 на речові докази у кримінальному провадженні накладено арешт, який згідно з приписами частини четвертої статті 174 КПК доцільно скасувати.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

А тому, суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Крім того, суд враховує, що потерпіла ОСОБА_8 до проведення підготовчого судового засідання звернулась до суду з цивільним позовом, в якому просила визнати ТОВ «Страхова компанія «Гардіан» цивільним відповідачем та стягнути з нього на її користь 124327 грн. матеріальної шкоди і 6216 грн. моральної шкоди.

Зі змісту частини п`ятої статті 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до частини першої статті 129 КПК ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. При цьому частиною другою статті 129 КПК регламентовано, що у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. Тому, зважаючи на ту обставину, що провадження має бути закрите у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, правові підстави для розгляду поданого потерпілою цивільного позову по суті відсутні, а тому поданий потерпілою цивільний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 314-316 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2021 за № 0001003, закрити.

Цивільний позов ОСОБА_8 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Гадріан»» залишити без розгляду.

Речові докази:

- автомобіль марки Daf, д.н. НОМЕР_6 , з причепом без посилання на його марку, д.н. НОМЕР_8 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_12 , залишити останньому;

- автомобіль марки Daf, д.н. НОМЕР_5 , причіп марки Vocol, д.н. НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , залишити останньому;

- автомобіль марки Daf, д.н. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_13 , залишити останньому;

- причіп марки Krohe, д.н. НОМЕР_9 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому;

- автомобіль марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_3 , який поміщений на спеціальний майданчик ГУНП у Вінницькій області (вулиця Ботанічна, 30/32 в місті Вінниці) повернути їх законним володільцям або іншим уповноваженим особам;

- карту пам`яті Micro SD, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження, залишити у справі.

Арешт, накладений на автомобілі марки Daf, д.н. НОМЕР_1 , та марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_3 , на підставі ухвал слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2021, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3089 (три тисячі вісімдесят дев`ять) гривень 16 (шістнадцять) копійок витрат на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: