ВИРОК
іменем України

Справа № 569/26422/21

04 березня 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000028 від 23 липня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Магдебург Федеративної Республіки Німеччина, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, з 06.08.2021 утримується поза штатом ІНФОРМАЦІЯ_2 і перебуває у розпорядженні Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », майора, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та виконуючи обов`язки за посадою старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 , діючи у порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби України, ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 до Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, та п. 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, у невстановлений досудовим розслідуванням час та в місці, реалізуючи злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів, без передбаченого Законом дозволу, придбав, шляхом привласнення знайденого, бойові припаси калібру 5,45х39мм в кількості 18 одиниць, які у подальшому переховав за місцем свого фактичного проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_3 , де зберігав до 05 серпня 2021 року, тобто до часу їх виявлення і вилучення працівниками правоохоронного органу.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

03 березня 2022 року між керівником Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000028 від 23 липня 2020 рокубула укладена угода про визнання винуватості.

В угоді про визнання винуватості від 03 березня 2022 року прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.263 КК України, які ніким не оспорюються.

Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем служби характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вчинив тяжкий злочин та його діями порушені лише інтереси держави, а відтак можливо призначити покарання, яке не пов`язане із позбавленням волі.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням положень ст.ст. 50, 58 , 69 Кримінального кодексу України, сторони узгодили покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинений злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме враховуючи наявність кількох пом`якшуючих обставин та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, із врахуванням особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання та служби характеризується позитивно, слід застосувати ст.ст. 58, 69 КК України та перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, яке не зазначене в санкції статті і призначити основне покарання у вигляді службового обмеження строком на 1 (один) рік із відрахуванням в дохід держави 10% із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 .

За таких обставин сторони узгодили покарання ОСОБА_3 із застосуванням ст.ст. 58, 69 КК України та перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, яке не зазначене в санкції статті і призначити основне покарання у вигляді службового обмеження строком на 1 (один) рік із відрахуванням в дохід держави 10% із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 .

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між керівником Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000028 від 23 липня 2020 року угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України із ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути 1029, 72 грн. витрат на залучення експерта.

Долю речових доказів у справі вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 369-371, 374, 376, 472, 475, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 березня 2022 року між керівником Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000028 від 23 липня 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді службового обмеження строком на 1 (один) рік із відрахуванням в дохід держави 10% із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 1029 (одну тисячу двадцять дев`ять) гривень 72 копійок витрат на залучення експерта.

Речові докази по справі, а саме 18 (вісімнадцять) боєприпасів до стрілецької вогнепальної зброї у спецпакеті ЕС МВС України №4115633, частини копії посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_3 на 1 арк. знищити;

мобільний термінал модель HTC Desire 620G (IMEI: НОМЕР_1 ); мобільний телефон «Nokia» з наявною на ньому під батареєю наклейкою, на якій наявний запис: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Nokia» з наявною на ньому під батареєю наклейкою, на якій наявний запис: ІМЕІ НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Nokia» з наявною на ньому під батареєю наклейкою, на якій наявний запис: ІМЕІ НОМЕР_4 ; мобільний телефон «HTC» з наявною на ньому під батареєю наклейкою, на якій наявний запис: ІМЕІ НОМЕР_5 ; чохол зеленого кольору у якому флеш-носій червоного кольору (місткість 7,19Гб), microSD 16Gb «Toshiba», МНІ (чорна флешка) 16Гб, серійний номер 07016403AF585200), флеш-носій Generic Flash Disk USB Device; планшет «Huawei» у чохлі; мобільний телефон «Хiaomi Redmi» IMEI: НОМЕР_6 із сім-карткою НОМЕР_7 ; мобільний термінал модель М1903С3EG (Redmi 7A) IMEI НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , S/N: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «Хiaomi Redmi» ІМЕІ НОМЕР_11 із сім-карткою НОМЕР_12 , 3 (три) аркуша із рукописними написами; довіреність на ОСОБА_3 від 11.04.2018 на 1 арк.; повідомлення від 04.06.2019 на 1 арк.; наказ МОУ від 29.01.2015 №44 на 13 арк.; акт прийому-передачі майна зв`язку на 6 арк. 4 (чотири) CD-R диски, НЖМД Samsung SP0812N, s/n: S00MJ10YA04138, 80 Gb; НЖМД «WD», WD1600BEVT-00ZCT0, s/n: WXE808PX5617; ноутбук Dell Inspiron 5520 та адаптер живлення; ноутбук HP Proook 4430s, serial CNU230006W та адаптер живлення повернути ОСОБА_3 .

На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_7