Номер провадження 11-кп/816/578/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.12.2020 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останнього разу

- 17.06.2020 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в якій вона просила вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.12.2020 року, скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність і ухвалити новий вирок, яким просила ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі. За правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання частково відбуте покарання призначене за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України просила зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання за цим вироком період попереднього ув`язнення з 13.09.2018 року по 17.09.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок строку відбування покарання просила рахувати ОСОБА_8 з моменту звернення цього вироку до виконання. В іншій частині вирок суду просила залишити без зміни.

Крім цього, прокурор просила дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого та вирок Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_8 засуджений за цим вироком, вироком Зарічного районного суду м.Суми від 25.05.2020 року, вироком Оболонського районного суду м.Києва від 17.06.2020 року шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання та зараховано у строк відбування покарання за цим вироком період перебування під вартою ОСОБА_8 з 13.09.2018 року по 17.09.2018 року включно, строк відбуття покарання з 19.10.2019 року за вироком Оболонського районного суду м.Києва від 17.06.2020 року до моменту фактичного приведення вироку Ковпаківського районного суду м.Суми від 17.12.2020 року до виконання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, залишено у виді застави.

Позовну заяву ОСОБА_10 задоволено частково та стягнуто на її користь із ОСОБА_8 2600 грн у відшкодування майнової шкоди та 1500 грн у відшкодування моральної шкоди.

Позовну заяву ОСОБА_11 також задоволено частково та стягнуто на її користь із ОСОБА_8 1800 грн у відшкодування майнової шкоди та 1500 грн у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 2505,27 грн процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначав, що фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого він не оспорює, водночас вирок суду вважав незаконним через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор звертала увагу, що ОСОБА_8 засуджений 17.06.2020 року вироком Оболонського районного суду м. Києва до 4 років позбавлення волі за вчинення відкритого, повторного, за попередньою змовою викрадення чужого майна, яке мало місце 19.10.2019 року.

Однак, суд при ухваленні вироку, призначаючи покрання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, врахував попередні вироки відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , який засуджувався 25.05.2020 року Зарічним районним судом м. Суми та 17.06.2020 року Оболонським районним судом м. Києва.

У відповідь на вказане прокурор зауважував, що з правил призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, визначених ч.4 ст. 70 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупніст кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком. Тобто, при призначенні покарання за цим правилом судом має враховуватись лише один попередній вирок.

Натомість Ковпаківський районний суд м. Суми при призначенні покарання ОСОБА_8 врахував два вироки, що суперечить нормам ч. 4 ст. 70 КК України. З огляду на викладене прокурор переконаний, що існують підстави для скасування вироку суду в частині призначення ОСОБА_8 покарання та ухвалення в цій частині нового вироку.

Інші учасники кримінального провадження обвинувачений, захисник, потерпілі та представник потерпілої апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції 08.03.2017 року приблизно о 13:30 год ОСОБА_8 знаходився біля ринку, який розташований по пр. Курський у м. Суми. Перебуваючи біля даного ринку, ОСОБА_8 побачив раніше йому незнайому неповнолітню ОСОБА_12 , яка в цей час йшла по тротуару і в кармані куртки якої знаходився мобільний телефон «Leagoo Z5». Після цього ОСОБА_8 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії є непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, заліз рукою до лівого карману куртки ОСОБА_12 та дістав звідти мобільний телефон «Leagoo Z5» сірого кольору, вартістю, згідно висновку експерта №19/119/9-3/3545е від 10.11.2017, - 1250 грн., та пішов у невідомому напрямку. В подальшому ОСОБА_8 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Не зупинившись на вчиненому, 12.07.2017 року приблизно о 15:20 год. ОСОБА_8 перебував на Центральному ринку м. Суми. Перебуваючи на території ринку, ОСОБА_8 побачив раніше йому незнайому ОСОБА_13 , яка в цей час здійснювала покупки, і в кишені рюкзака, який висів на дитячому візочку, знаходився мобільний телефон «Nokia Lumia 630». Після цього ОСОБА_8 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії є непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, заліз рукою до карману рюкзака, який висів на ручці дитячого візочка, який стояв біля ОСОБА_13 та дістав звідти мобільний телефон «Nokia Lumia 630», вартістю, згідно висновку експерта №19/119/9-3/3546е від 09.11.2017, - 1500 грн, та пішов у невідомому напрямку. В подальшому ОСОБА_8 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 13.07.2017 року приблизно о 15:15 год. ОСОБА_8 перебував біля хлібного кіоску по вул. Засумська, тобто у районі Центрального ринку у м.Суми. Перебуваючи біля цього кіоску, ОСОБА_8 побачив раніше йому не знайому ОСОБА_11 , яка в цей час здійснювала покупки і в кармані сумки якої знаходився мобільний телефон «іРhone 4S 16Gb». Після цього ОСОБА_8 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії є непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, заліз рукою до карману сумочки ОСОБА_11 та дістав звідти мобільний телефон «іРhone 4S 16Gb» чорного кольору, вартістю, згідно висновку експерта №19/119/9-3/3548е від 10.11.2017 1800 грн та пішов у невідомому напрямку. В подальшому ОСОБА_8 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Не зупинившись на вчиненому, 03.08.2017 року приблизно об 11:00 год. ОСОБА_8 перебував на «Центральному ринку», тобто по вул. Засумська у м.Суми. Перебуваючи біля однієї із торгових точок м`ясного павільйону, ОСОБА_8 побачив раніше йому не знайому ОСОБА_14 , яка в цей час стояла в черзі, і в кармані рюкзака, що висів у неї через плече, знаходився мобільний телефон «Samsung i9060». Після цього ОСОБА_8 шляхом вільного доступу, заліз рукою до карману рюкзака ОСОБА_14 та дістав звідти мобільний телефон «Samsung i9060», вартістю, згідно висновку експерта №19/119/9-3/3541 від 09.11.2017 1650 грн та пішов у невідомому напрямку. В подальшому ОСОБА_8 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

28.04.2017 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_8 перебував у салоні маршрутного таксі № 59 у м.Суми. Перебуваючи в салоні вищевказаного маршрутного таксі, ОСОБА_8 побачив раніше йому не знайому ОСОБА_10 , яка в цей час зайшла до маршрутного таксі та розплачувалася за проїзд, і в кармані пальто якої знаходився мобільний телефон «Lenovo Р70». Після цього, ОСОБА_8 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, по його дії є непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, заліз рукою до правого карману пальто ОСОБА_10 та дістав звідти мобільний телефон «Lenovo Р70», вартістю, згідно висновку експерта №19/119/9-3/3542е від 14.11.2017 2600 грн., вийшовши на зупинці та пішов у невідомому напрямку. В подальшому ОСОБА_8 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку травня 2017 року (точної дати та часу у ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не видалося за можливе) ОСОБА_8 гуляв в районі кінотеатру «Дружба» у м. Суми. Перебуваючи на пішохідній доріжці біля кінотеатру «Дружба» у м.Суми, ОСОБА_8 побачив раніше йому не знайому ОСОБА_15 , яка в цей час йшла у сторону школи № 10 і в кармані кардигану якої знаходився мобільний телефон «LG G4». Після цього ОСОБА_8 таємно, шляхом вільного доступу, заліз рукою до лівої кишені кардигану ОСОБА_15 та дістав звідти мобільний телефон «LG G4», вартістю, згідно висновку експерта №119/119/9-3/3538е від 10.11.2017 2666 грн. 33коп. та пішов у невідомому напрямку. В подальшому, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Не зупинившись на вчиненому, 06.07.2017 року приблизно о 17:15 год. ОСОБА_8 перебував у салоні маршрутного таксі № 18 у м.Суми. Перебуваючи в салоні вищевказаного маршрутного таксі, ОСОБА_8 побачив раніше йому не знайомого ОСОБА_16 , який в цей час сидів на одиночному сидінні, і в кишені сорочки якого знаходився мобільний телефон «Аstro - А200 RX». Після цього ОСОБА_8 умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, переконавшись, що його дії є непомітними для оточуючих, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, заліз рукою до нагрудної лівої кишені сорочки ОСОБА_16 та дістав звідти мобільний телефон «Аstro - А200 RX» чорного кольору, вартістю, згідно висновку експерта №19/119/9-3/3625е від 15.11.2017, - 1117 грн та вийшовши на одній із зупинок, пішов у невідомому напрямку. В подальшому ОСОБА_8 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

18.01.2018 року близько 18:45 год. ОСОБА_8 стояв на зупинці громадського транспорту біля ПАТ «Укртелеком» що по вул. Іллінська 2 у м. Суми. Перебуваючи на вищевказаній зупинці, ОСОБА_8 побачив раніше йому не знайому ОСОБА_17 , в жіночій сумочці якої знаходився мобільний телефон «Samsung Galaxy J7». Після цього ОСОБА_8 умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, заліз рукою до жіночої сумочки ОСОБА_17 та дістав звідти мобільний телефон «Samsung Galaxy J7», вартістю, згідно висновку експерта №19/119/9-3/631 є від 19.02.2018, - 5146 грн, та пішов у невідомому напрямку, тим самим покинув місце злочину.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який поклався на розсуд суду, думку захисника ОСОБА_7 , яка проти задоволення вимог скарги прокурора заперечила, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, дослідивши дані, вирок Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року та дані що стосуються притягнення особи до кримінальної відповідальності, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачється зі скарги прокурора вирок суду в частині фактичних обставин справи, доведеності вини обвинуваченого та правильності правової кваліфікації його дій, прокурор не оскаржував, а наголошував на тому, що суд, призначаючи обвинуваченому покарання, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому вирок суду в цій частині підлягає зкасуваню.

Перевіривши такі доводи апелянта, колегія суддів встановила наступне.

Так, оскільки висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 185 КК України, були доведені в судовому засіданні і в скарзі прокурора не заперечуються, тому колегія суддів не вбачає підстав перевірять правильність кваліфікації та фактичних обставин інкримінованого злочину .

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема суд врахував дані про особу обвинуваченого, який не працює, має сім`ю, на утриманні є малолітня дитина, за місцем проживання характеризується посередньо, а також обставини, що пом`якшують покарання повне визнання обвинуваченим своєї вини, каяття у вчиненні злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Також суд звернув увагу на досудову доповідь органу пробації який зазначив, що є доцільним застосувати до ОСОБА_8 покарання, пов`язане із ізоляцією від суспільства.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі. З урахуванням особи ОСОБА_8 , який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, суд вважав, що менш суворі види покарання у виді арешту чи обмеження волі за ч.2 ст.185 КК України будуть недостатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням зазначено суд призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, з чим прокурор погодився та в апеляційній скарзі цей вид і міру покарання не оскаржував.

Водночас, оскільки ОСОБА_8 винен у вчиненні злочину, вчинених до постановлення попереднього вироку Оболонського районного суду м.Києва від 17.06.2020 року, вироку Зарічного районного суду м.Суми від 25.05.2020 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що при призначенні покарання ОСОБА_8 слід застосовувати ч.4 ст.70 КК України.

Вказане прокурор і вважав порушенням, оскільки при призначенні покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України суд врахував не лише останній вирок, а два вироки, тобто вирок Зарічного районного суду м.Суми від 25.05.2020 року був врахований судом безпідставно, що є неправильним застосуванням судом закону України та, на переконанн прокурора, виступає підставою для скасування цього вироку та ухваленням нового вироку.

З такими доводами прокурора колегія суддів погоджується частково.

Так, з матеріалів справи вбачається, що дійсно ОСОБА_8 був засуджений, як 25.05.2020 року вироком Зарічного районного суду м.Суми за крадіжки, що відбувалися в період з 05.03.2017 року по 09.09.2017 року, так і 17.06.2020 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за викрадення чужого майна, яке мало місце 19.10.2019 року. цей вирок Оболонського районного суду м. Києва набрав законної сили, та ніким не оскаржувався, тому давати оцінку правильності призначеного покарання цьому вироку, колегія суддів не має правових підстав.

Суд першої інстанції при ухваленні останнього (оскаржуваного) вироку, і призначаючи остаточне покрання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, врахував два попередні вироки відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , який засуджувався 25.05.2020 року Зарічним районним судом м. Суми та 17.06.2020 року Оболонським районним судом м. Києва.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що з правил призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, визначених ч.4 ст. 70 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Тобто, при призначенні покарання за цим правилом судом має враховуватись лише один попередній вирок.

Разом з тим, Ковпаківський районний суд м. Суми при призначенні покарання ОСОБА_8 врахував два вироки, що суперечить нормам ч. 4 ст. 70 КК України, і є неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, про що правильно зазначив прокурор в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування чи зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.

Водночас, визначених ст. 420 КПК України підстав для ухвалення нового вироку, як того просив прокурор, в апеляційній скарзі не наведено і колегія суддів їх такох не вбачає, та вважає, що вказані недоліки можливо виправити шляхом зміни судового рішення з виключенням з його мотивувальної та резолютивної частини вказівку суду про врахування вироку Зарічного районного суду м.Суми від 25.05.2020 року при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.70 КК України, оскільки при цьому не погіршується становище обвинуваченого.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний ним вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.12.2020 року, відносно ОСОБА_8 на підставі п.4 ч.1 ст.408 КПК України - зміні у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.12.2020 року, відносно ОСОБА_8 , в частині призначення покарання, змінити у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.12.2020 року, відносно ОСОБА_8 , вказівку суду про врахування вироку Зарічного районного суду м.Суми від 25.05.2020 року при призначенні покарання ОСОБА_8 за ч.4 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України із призначеним йому покаранням у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року, вважати призначеним ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання частково відбуте покарання призначене за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання за цим вироком період попереднього ув`язнення з 13.09.2018 року по 17.09.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4