233 № 233/5718/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка, Донецької області клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000792 від 05 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Костянтинівка, Донецької області, українець, громадянин України, має неповну середню освіту, студент Костянтинівського індустріального технікуму ДВНЗ «ДонНТУ», не одружений, не працює, є особою з інвалідністю з дитинства, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-19.12.2019 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.ст.75,76,104КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,

відносно якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000864 від 22 жовтня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185КК України направлено до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, рішення у кримінальному провадженні не прийнято;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків передбачених п.п.1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

20 грудня 2021 року о 14 годині 00 хвилин неповнолітньому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України та вручено копію повідомлення про підозру, а також пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному ОСОБА_7 20 грудня 2021 року о 14 годині 43 хвилин, що підтверджується розпискою останнього.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні, посилаючись на доводи зазначені в клопотанні і матеріали додані до нього, просив застосувати до ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені п.п.1,2,5 ч.1 ст.177КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання та доповнення до нього підтримала, просила його задовольнити з підстав його обґрунтованості та наявності ризиків, зазначених слідчим, вважаючи, що інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_7 , не визнаючи своєї провини у інкримінованому, в судовому засіданні вказав, що ризики, на які посилається в клопотанні слідчий є безпідставними, підозра є необґрунтованою і була вручена йому з порушенням вимог КПК України. Просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, вважаючи, що відносно нього достатньо буде застосувати більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт, а то й навіть не застосовувати запобіжний захід взагалі.

Законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні просила застосувати відносно її сина запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем їх мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Захисник ОСОБА_5 ,, підтримуючи думку свого підзахисного та його законного представника, посилаючись на безпідставність ризиків та необґрунтованість підозри, яка на його думку є передчасною та складена без проведення певних слідчих дій, звертаючи увагу на практику ЄСПЛ, а також на сирість доказів, доданих до клопотання, зважаючи на те, що ОСОБА_7 потребує лікування, просив застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вислухавши позиції та думки сторін, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За обставинами інкримінованого підозрюваному в клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено:
- в період часу з 06.00 год. 04.12.2021 по 04.00 год. 05.12.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було, у неповнолітнього ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке знаходиться в приміщенні кв. АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, в період часу з 06.00 год. 04.12.2021 по 04.00 год. 05.12.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було, неповнолітній ОСОБА_7 прийшов до кв. АДРЕСА_3 , яка була зачинена на врізний замок.
Далі неповнолітній ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи біля вказаної квартири, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, невстановленим в ході досудового розслідування предметом, пошкодив врізний замок, яким було зачинено вхідні двері квартири та проник до неї.
В період часу з 06.00 год. 04.12.2021 по 04.00 год. 05.12.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було, неповнолітній ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у кв. АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, а саме: грошові кошти у розмірі 7000 грн.; золоті прикраси: хрестик та ланцюжок, проби 585, загальною вагою 14 г.; срібні прикраси: дві каблучки, сережки та кулон; блендер марки «Bosh»; міксер; телевізор марки «Samsung», чим спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 40 600 грн., після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд;
- в період часу з 05.00 год. 25.11.2021 по 14.00 год. 07.12.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було, у неповнолітнього ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке знаходиться в приміщенні кв. АДРЕСА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, в період часу з 05.00 год. 25.11.2021 по 14.00 год. 07.12.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було, неповнолітній ОСОБА_7 прийшов до кв. АДРЕСА_4 , яка була зачинена на врізний замок.
Далі неповнолітній ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи біля вказаної квартирі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, невстановленим в ході досудового розслідування предметом, пошкодив врізний замок, яким було зачинено вхідні двері квартири та проник до неї.
В період часу з 05.00 год. 25.11.2021 по 14.00 год. 07.12.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було, неповнолітній ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у кв. АДРЕСА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, а саме: кабель ПВС 2,5 х 3 бухта 100 м.; ланцюжок позолочений; IQOS; шуруповерт; станок заточний; світлодіодний світильник «E Next», чим спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 2500 грн., після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд;
- в період часу з 16.00 год. 08.12.2021 по 10.00 год. 09.12.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було, у неповнолітнього ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке знаходиться в приміщенні кв. АДРЕСА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, в період часу з 16.00 год. 08.12.2021 по 10.00 год. 09.12.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було,неповнолітній ОСОБА_7 прийшов до кв. АДРЕСА_5 , яка була зачинена на врізний замок.
Далі неповнолітній ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи біля вказаної квартирі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, невстановленим в ході досудового розслідування предметом, пошкодив врізний замок, яким було зачинено вхідні двері квартири та проник до неї.
В період часу з 16.00 год. 08.12.2021 по 10.00 год. 09.12.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було, неповнолітній ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у кв. АДРЕСА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, а саме: золоті прикраси; срібні прикраси; блендер марки «Bosh»; кавомолку;набір ножів, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 5000 грн., після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд;
- в період часу з 20.00 год. 09.12.2021 по 09.50 год. 10.12.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було, у неповнолітнього ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке знаходиться в приміщенні кв. АДРЕСА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, в період часу з 20.00 год. 09.12.2021 по 09.50 год. 10.12.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було,неповнолітній ОСОБА_7 прийшов до кв. АДРЕСА_6 , яка була зачинена на врізний замок.
Далі неповнолітній ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи біля вказаної квартирі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, невстановленим в ході досудового розслідування предметом, пошкодив врізний замок, яким було зачинено вхідні двері квартири та проник до неї.
В період часу з 20.00 год. 09.12.2021 по 09.50 год. 10.12.2021, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було, неповнолітній ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи у кв. АДРЕСА_6 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, а саме: телевізор марки «Digital 1623», чим спричинив ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 10000 грн., після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185КК України.

На підтвердження провини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185КК України, слідчий посилається на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол огляду місця події від 05.12.2021 року, за адресою: АДРЕСА_7 , в ході якого зафіксовано обстановку на місці скоєння кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_7 як особу, яку він зустрів 05.12.2021 року приблизно о 03 годині, виходячи з квартири АДРЕСА_3 ; протокол огляду речей за участю потерпілої ОСОБА_8 в ході якого остання впізнала свої речі, які були вилучені в ході обшуку від 20.12.2021 року за місцем мешкання матері ОСОБА_7 ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол огляду місця події від 07.12.2021 року за адресою: АДРЕСА_8 , в ході якого зафіксовано обстановку на місці скоєння кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протокол огляд місця події від 09.12.2021 року, за адресою: АДРЕСА_9 , в ході якого зафіксовано обстановку на місці скоєння кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протокол огляду місця події від 10.12.2021 за адресою: АДРЕСА_10 , в ході якого зафіксовано обстановку на місці скоєння кримінального правопорушення; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 11.12.2021 року; протокол обшуку від 20.12.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого були вилучені викрадені речі; протокол обшуку від 20.12.2021 року за адресою: АДРЕСА_11 , під час якого були вилучені викрадені речі.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184КПК України слідчим, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1,2,5 ч.1 ст.177КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може спробувати:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185КК України, які за ступенем тяжкості є тяжкими злочинами, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, у зв`язку з чим наслідки і ризик втечі для підозрюваного можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування, а також враховуючи те, що м. Костянтинівка, Донецької області знаходиться у безпосередній близькості до тимчасово неконтрольованої окупованої території України, а тому вказана обставина унеможливить розшук підозрюваного ОСОБА_7 ;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що до теперішнього часу, незважаючи на проведений обсяг слідчих дій не були встановленні всі речі, які викрав підозрюваний ОСОБА_7 та останній, користуючись своїм Конституційним правом, відмовився давати свідчення щодо місцезнаходження іншого викраденого майна, а тому, зважаючи на викладені обставини є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки на шлях виправлення не став та у період іспитового строку знову вчинив ряд кримінальних правопорушень проти власності, а саме крадіжок майна мешканців м. Костянтинівка, Донецької області, про що свідчить та обставина, що відносно останнього 16.12.2021 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області спрямовано обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000864 від 22.10.2020 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185КК України, що свідчить про не бажання ОСОБА_7 припиняти свій злочинний намір та свою схильність до вчинення нових злочинів проти власності.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.492КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, враховуючи обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги зазначені стороною обвинувачення ризики, а також заперечення сторони захисту із посиланням на можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, які належним чином не обґрунтовані, детально вивчивши характеризуючи матеріали відносно підозрюваного, вік та стан здоров`я ОСОБА_7 , який є особою з інвалідністю з дитинства, навчається у Костянтинівському індустріальному технікумі ДВНЗ «ДонНТУ», не одружений, за медичною допомогою у КНП «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м. Костянтинівка не звертався, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, знаходиться під наглядом у лікаря психіатра, відповідно до висновку судово психіатричного експерта №162 від 26.11.2021 року, може брати участь у досудовому розслідуванні та у судовому засіданні, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, за місцем мешкання та місцем навчання характеризується посередньо, а також враховуючи, що ОСОБА_7 вже притягувався до кримінальної відповідальності та в період іспитового строку, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень, що в сукупності свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та високий ризик вчинення ним у подальшому інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що на даний час, прокурор та слідчий в судовому засіданні довели наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177КПК України та застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе у повному обсязі забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з такого.

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку, коли така особа підозрюється у вчиненні злочину: ризик того, що особа не з`явиться до суду; ризик того, що підозрюваний (обвинувачений), у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (справа «Пірузян проти Вірменії»).

Метою застосування запобіжних заходів до неповнолітніх є забезпечення нормального ходу кримінального провадження, попередження та усунення реальних та можливих перешкод з боку підозрюваного щодо здійснення цього провадження, забезпечення участі підозрюваного в процесуальних діях, в яких така участь необхідна, і якнайшвидшого прибуття його до місця їх проведення, недопущення вчинення підозрюваним нових злочинів, необхідність нейтралізувати намагання підозрюваного створити перешкоди з виконання прийнятих процесуальних рішень, а також виховний вплив на неповнолітнього.

Тож зазначені та встановлені судом ризики виправдовують обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо неповнолітнього слідчим суддею враховується не тільки загальні положення закону, але й норми кримінального та кримінально-процесуального законодавства, які застосовуються в цьому конкретному випадку ті, що регулюють умови відповідальності неповнолітнього і порядок здійснення кримінального провадження. Поряд з віковими особливостями слідчим суддею досліджено обставини, які стосуються особистості неповнолітнього, та обставини, які утворюють кримінологічну характеристику інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Враховуючи наявність кваліфікуючих ознак тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що сторона кримінального провадження (слідчий та прокурор) довела, що існує обґрунтована підозра у вчиненні неповнолітнім кримінального правопорушення, передбаченого конкретною частиною, конкретної статті Кримінального кодексу, а також те, що поведінка ОСОБА_7 свідчить про намагання продовжувати злочинну діяльність.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею ретельно перевірено обґрунтованість викладених у ньому мотивів необхідності застосування саме такого запобіжного заходу і неможливості застосування іншого, більш м`якого.

Так, дійсно, слідчий суддя погоджується із стороною захисту в тому, що з поміж усіх запобіжних заходів, тримання під вартою є найсуворішим, таким, що максимально обмежує свободу та особисту недоторканість особи підозрюваного, однак, в цьому конкретному випадку, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який потребує постійного візуального контролю.

Звертаючи увагу на заперечення сторони захисту, слідчий суддя впевнено вважає, що рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЧ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім того, слідчим суддею взято до уваги, правову позицію Європейського суду з прав людини викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Враховуючи, що згідно п.5 ч.2 ст.183КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а більш м`який запобіжних захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, зазначені у ч.1 ст.177КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне, клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
При цьому застосування даного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, постала перед компетентними органами, що дозволить підтвердити суспільну обґрунтованість таких дій.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 , слідчим суддею на теперішній час не встановлено.

Відповідно до вимог ч.3 ст.182КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.182КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 124050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень, поклавши на ОСОБА_7 певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.
Застосовуючи, як винятковий, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 , з урахуванням положень ст.197, п.2 абз.3 ч.1 ст.219КПК України, слід встановити строк застосування запобіжного заходу з визначенням якомога коротших термінів такого тримання із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).
Звертаючи увагу на посилання захисника щодо стану здоров`я ОСОБА_7 , слід зобов`язати завідувача медичної частини в умовах ізоляції - повідомляти слідчого суддю, прокурора та/або старшого слідчого про стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , періодично, кожен тиждень, у строк утримування в умовах ізоляції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176-178, 182-185, 193, 194, 196-198, 492КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185КК України задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185КК України, по матеріалам досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000792 від 05 грудня 2021 року, з урахуванням строків досудового розслідування та віку підозрюваного, строком на 50 днів, терміном з 22 грудня 2021 року до 09 лютого 2022 року включно, взявши під варту в залі суду.
Відповідно до ч.3 ст.492КПК України, про взяття під варту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 - негайно сповістити його мати ОСОБА_6 ..

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тримати під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області.
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 124050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) тисяч гривень 00 копійок).
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, органів прокуратури і поліції; не відлучатися із населенного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває: Донецька область, м. Костянтинівка, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, терміном до 09 лютого 2022 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних, покладених на нього обов`язків, а саме, що в цьому випадку застава буде звернена в дохід держави, а відносно нього може бути знову застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В разі внесення застави іншою особою, роз`яснити заставодавцю те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185КК України і, що у випадку невиконання підозрюваним зазначених обов`язків застава буде звернена в дохід держави.

Зобов`язати завідувача Бахмутської міської медичної частини - повідомляти слідчого суддю, прокурора та/або старшого слідчого, про стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , періодично, кожен тиждень, у строк утримування в умовах ізоляції.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_7 , його законному представнику ОСОБА_6 , захиснику ОСОБА_5 , старшому слідчому ОСОБА_4 та прокурору ОСОБА_3 , а також направити начальнику ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» та завідувачу Бахмутської міської медичної частини.

Контроль за виконанням ухвали покласти на ст. слідчого ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 .
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1