ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1879/21 Справа № 180/2781/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганці Дніпропетровської області, з середньою освітою, не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
29.11.2018 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000426,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2021 року застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 10 січня 2022 року та визначена йому застава у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 71370 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України у випадку внесення застави та звільнення з-під варти, покладені на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, не працює, не одружений, не має утриманців, має постійне місця проживання, раніше судимий, а тому наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляції:
- захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
В обґрунтування посилається на необґрунтованість підозри та те, що стороною обвинувачення не доведені ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вказує, що ОСОБА_5 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки (дружину), постійне місце проживання, працює, відсутність будь-яких порушень за час досудового слідства. Один тільки факт тяжкості злочину, у скоєні якого особі повідомлено про підозру, не є визначальним фактом і безумовною обставиною застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вважає, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є співмірним з існуючими ризиками, які є мінімальними, забезпечить дієвість кримінального провадження і зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення її вимог, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що 12.11.2021 року до ЄРДР за № 0000426 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України.
12 листопада 2021 року ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України було затримано, 13 листопада 2021 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, а саме у незакінченому замаху на грабіж, тобто замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, коли особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 12.11.2021 року; протоколом огляду місця події від 12.11.2021 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 12.11.2021 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій від 12.11.2021 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 12.11.2021 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідкам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 12.11.2021 року, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.
Перевіряючи доводи щодо наявності ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та який відносяться до категорії тяжких злочинів і за який передбачене покарання у виді позбавлення волі понад 5 років, особу підозрюваного, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, не одружений, не працює, утриманців не має, має постійне місце проживання, а тому, на переконання колегії суддів, на даний час наявні ризики, переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить факт вчинення підозрюваним аналогічного злочину та відсутність у нього легального джерела доходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, щодо необхідності визначення ОСОБА_5 застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 71370 гривень, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а застава в меншому в розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Посилання захисника на наявність у підозрюваного позитивних характеристик, міцних соціальних зв`язків (дружина), постійного місця проживання, що він працює, не допускав будь-яких порушень за час досудового слідства не є само по собі достатньо переконливими підставами для стверджень про наявність обставин, які істотно зменшують визначені судом ризики, та у зв`язку з чим потребують застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Крім того, належні та допустимі докази в підтвердження вищенаведених доводів захисником не надані ні слідчому судді, ні під час апеляційного перегляду.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4