Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/758/1475/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2021 року м. Київ
Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні в спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0001974 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Білопілля Сумської обл., громадянин України, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
12.10.2021 приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував поруч із закладом «Чік-Чірік», за адресою: м.Київ, Контрактова Площа, 2/1. У цей час до закладу під`їхало 4 екіпажі патрульної поліції на першочергове вияснення обставин щодо виклику по гарячій лінії «102» (грабіж), серед яких був присутній екіпаж «Рубін - 706» на службовому автомобілі марки «Renault» моделі «Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , у складі поліцейських роти 4 батальйону 1 полку 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Під час відпрацювання виклику працівниками поліції, ОСОБА_3 , діючи всупереч встановлених етичним правилам поведінки у суспільстві, взаємоповаги, засади моральності почав голосно розмовляти, кричати, шуміти, та виражатись нецензурною лайкою, чим порушував громадський порядок та заважав працівникам поліції нормально виконувати свої функціональні обов`язки та не реагував на зауваження працівників поліції.
Після чого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він перебуває в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, демонструючи свою зверхність і зневагу до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил та норм поведінки, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження працівників поліції, перебуваючи поруч із закладом «Чік-Чірік», на вулиці Петра Сагайдачного в м. Києві, за адресою: м. Київ, Контрактова Площа, 2/1, о 01 год. 19 хв. виражаючись нецензурною лайкою кинув у їх сторону пусту пластикову пляшку, після чого продовжуючи виражаючись нецензурною лайкою в сторону останніх о 01 год. 20 хв. підняв із асфальту тротуарну плитку та жбурнув її у службовий автомобіль марки «Renault» моделі «Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , чим спричинив пошкодження передньої правої дверці авто у вигляді вм`ятини, після чого намагався втекти, однак був зупинений працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у грубому порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, (хуліганство), тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченому ч. 1 ст. 296 КК України.
Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання ним вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати із співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року).
Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, тобто у грубому порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, (хуліганство), є доведеною поза розумним сумнівом.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, особливості й обставини їх вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його відношення до вчиненого; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, в той же час знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 2017 року з діагнозом розлади психологічного розвитку та за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, офіційно не працевлаштований, та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання як штраф є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 381-382, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя: ОСОБА_8