УХВАЛА

23.12.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002217 від 26.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів,
ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси звернувся слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
З клопотання слідчого вбачається, що 26.08.2020 до ЧЧ Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява громадянина ОСОБА_4 та громадянки ОСОБА_5 щодо вчинення шахрайських дій групою невстановлених осіб, відносно об`єкта нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично перебуває у статусі спадкової маси за заповітом ОСОБА_6 та був зареєстрований за заявниками.

29.03.2014 ОСОБА_6 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований у реєстрі за № 1269, відповідно до змісту якого, все майно ОСОБА_6 заповів громадянці ОСОБА_5 .

Станом на момент смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова маса, що відкрилась після смерті останнього складалась з 26/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 09.07.1983 та зареєстровано в реєстрі за № 3-7240. Право власності зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_3 15.07.1983 в книзі № 9доп, стор.116, № 11125 та земельної ділянки з площею 0,0633 га з кадастровим номером :34:004:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належала останньому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 061019 від 01.07.2004, виданого на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.09.2003 № 1762-ХХІV та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 67.

В установлений законом строк ОСОБА_5 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 і на підставі її заяви 03.06.2014 заведено спадкову справу за № 56150120. Отримати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_5 не змогла, в зв`язку з оскарженням його заповіту сином померлого ОСОБА_6 ОСОБА_8 . За результатами розгляду цивільної справи між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 укладено мирову угоду, яка була затверджена ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08.07.2015 та набрала законної сили 14.07.2015. Відповідно до ухвали спадкове майно поділено: ОСОБА_5 2/3 частини, ОСОБА_8 1/3 частина. Зареєструвати за собою право власності на вищевказане нерухоме майно ОСОБА_5 не встигла так як в подальшому довідалась що нерухоме майно, яке їй належало на праві приватної власності незаконно перейшло до третіх осіб.

08.02.2017 ОСОБА_9 земельну ділянку та 26/50 частин житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно відчужено ОСОБА_10 на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 , зареєстрованих в реєстрі за № 122 та № 123.

ОСОБА_9 діяв на підставі завідомо підробленої довіреності від імені ОСОБА_6 після смерті останнього.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Житомірської області ОСОБА_12 до Київського районного суду м. Одеси ним не посвідчувалася довіреність від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_9 від 24.07.2006 за реєстровим № 242.

20.03.2017 зареєстровано право власності за ОСОБА_13 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ОСОБА_10 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , зареєстрованого в реєстрі за № 557.

01.08.2017 зареєстровано право власності за ОСОБА_15 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ОСОБА_13 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_16 , зареєстрованого в реєстрі за № 676.

Таким чином, останнім набувачем майна став ОСОБА_15

ОСОБА_5 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_15 про витребування майна з незаконного володіння земельної ділянки площею 0,0633 га з кадастровим номером :34:004:0010, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_7 у цивільній справі № 520/12641/17 від 01.11.2017 задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_15 та на земельну ділянку площею 0,0633 га накладено арешт з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії із вказаною ділянкою, державним реєстратором внесено відповідні записи про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 104156262 від 17.11.2017, запис про обтяження земельної ділянки площею 0,0633 га внесено до спеціального розділу.

Незважаючи на даний факт, 21.09.2017, вищезазначена земельна ділянка за заявою ОСОБА_15 про поділ об`єкта нерухомого майна № 2109, засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , поділена на дві земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052 та площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, які розташовані за тією ж адресою та зареєстровані за ОСОБА_15 .

Таким чином, 11.10.2017 право власності ОСОБА_15 на земельну ділянку площею 0,0633 га з кадастровим номером :34:004:0010 погашено.

Проте, ОСОБА_15 розділивши земельну ділянку на дві із заміною одного кадастрового номеру на два, намагався створити перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_5 шляхом переробки, створення іншого нового майна, відмінного від того, що належить на праві власності останньої, яке неможливо витребувати за правилами ст. 388 ЦК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2018 замінено заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на дві окремі земельні ділянки.

Однак, 16.02.2018 ОСОБА_15 укладає фіктивні іпотечні договори з ОСОБА_18 , посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_17 за реєстраційними номерами 268 та 270, за умовами яких ОСОБА_15 передав ОСОБА_18 в іпотеку земельні ділянки.

Згідно зазначених договорів іпотеки забезпечено виконання зобов`язань ОСОБА_15 перед ОСОБА_18 , що випливають з договору позики укладеного між ними 16.02.2018.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27.06.2019, залишеною в силі постановою Верховного суду України від 24.03.2020 по цивільній справі № 520/12641/17 скасовано записи про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_15 на земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052 та площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , витребувано з незаконного володіння ОСОБА_15 на користь ОСОБА_5 та визнано за нею право власності на 2/3 частини зазначених земельних ділянок.

24.07.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень скасовано право власності ОСОБА_15 на зазначені земельні ділянки та зареєстровано право власності ОСОБА_5 на 2/3 частини зазначених земельних ділянок.

23.10.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано право власності ОСОБА_8 на 1/3 частину земельних ділянок.

07.11.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано право власності ОСОБА_4 на 1/3 частину земельних ділянок на підставі договорів дарування від 07.11.2019, реєстровий № 13637 та реєстровий № 13634, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_19

Київським районним судом м. Одеси по цивільній справі № 947/6698/20 від 19.06.2020, залишеною в силі постановою Одеського апеляційного суду від 03.06.2021, прийнято рішення, яким позов ОСОБА_5 задоволено, визнано недійсними договори іпотеки від 16.02.2018, укладені між ОСОБА_15 та ОСОБА_18 та скасовано записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження майна іпотекою.

При цьому, будучи обізнаним, що вищезазначені земельні ділянки належать на праві власності ОСОБА_5 та договори іпотеки визнані судом недійсними, 01.07.2020 ОСОБА_15 підписує нотаріальну заяву, засвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_20 , за реєстраційним номером 869, якою зазначає що не заперечує проти звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за Договорами іпотеки від 16.02.2018, реєстрові №№ 267, 269, тобто переоформлення права власності на ОСОБА_18 .

14.08.2020 ОСОБА_18 подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, розглянувши яку, в порушення п. 5 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким передбачено підставу для відмови в проведенні державної реєстрації прав, а саме наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, 18.08.2020 державний реєстратор прав на нерухоме майно ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_21 припиняє право спільної часткової власності ОСОБА_5 на 2/3 частини та ОСОБА_4 на 1/3 частину земельних ділянок кадастровий номер :34:004:0052 площею 0,0316 га, та кадастровий номер :34:004:0051 площею 0,0317 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , та протиправно проводить державну реєстрацію право власності за ОСОБА_18

21.08.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано право власності ОСОБА_22 на земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу від 21.08.2020, укладених між ОСОБА_18 та ОСОБА_22 , посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_23 , реєстрові №№ 1630, 1632.

З метою уникнення втрати протиправно набутого майна, шляхом витребування з його незаконного володіння спірних земельних ділянок, ОСОБА_22 укладає з ОСОБА_24 фіктивний договір позики, який вони умисно датують 14.08.2019, а саме бажаючи використати даний договір з метою звернення стягнення (продажу) земельних ділянок через органи ІНФОРМАЦІЯ_9 .

ОСОБА_24 звертається до ІНФОРМАЦІЯ_10 із штучним позовом до ОСОБА_22 про стягнення боргу, справа № 522/14375/20, одночасно з позовом подає заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на земельні ділянки.

Законні власники земельних ділянок, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з метою захисту своїх прав власності на спірні земельні ділянки та перешкодити реалізації умислу ОСОБА_24 і ОСОБА_22 щодо подальшого незаконного відчуження належного їм майна, в рамках вищезазначеної справи звертаються до ІНФОРМАЦІЯ_10 з позовом про визнання договору позики фіктивним, надають аргументовані доводи щодо своїх позовних вимог.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_10 від 08.09.2020, залишеною в силі постановою Одеського апеляційного суду від 12.11.2020, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_24 про забезпечення його позову та арешті земельних ділянок.

ОСОБА_22 та ОСОБА_24 розуміючи неможливість реалізації свого спільного злочинного умислу щодо незаконного подальшого відчуження земельних ділянок за допомогою рішення суду, вигадують нову схему.

08.10.2020 ОСОБА_22 та ОСОБА_24 звертаються до приватного нотаріуса і укладають нотаріально посвідчений договір позики згідно якого ОСОБА_22 нібито позичає у ОСОБА_24 1 622 500 грн. строком до 16.10.2020, тобто строк позики складає всього 8 днів.

Вже 20.10.2020 ОСОБА_22 отримує у приватного нотаріуса виконавчий напис про стягнення цього фіктивного боргу і одразу звертається до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_25 із заявою про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, в заяві просить звернути стягнення саме на земельні ділянки, незважаючи на наявність іншого майна у ОСОБА_22 . При цьому, ОСОБА_24 та ОСОБА_22 є бізнес партнерами, співзасновниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (код ЄДОРПОУ НОМЕР_1 ) зі статутним капіталом 1 980 000 грн.

22.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_25 відкрито виконавче провадження № АСВП 63392914 про стягнення боргу зі ОСОБА_22 на користь ОСОБА_24 .

У той же день, 22.10.2020 приватним виконавцем ОСОБА_25 у рамках зазначеного виконавчого провадження прийнято постанову № 63392914 про арешт всього майна належного ОСОБА_22 , в тому числі накладено арешт на земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052 та площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

18.11.2020 приватним виконавцем ОСОБА_25 виставлено на продаж на аукціон через систему електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ) земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052 та площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який призначено на 18.12.2020.

Враховуючи викладене, матеріали нотаріальної справи щодо договорів купівлі-продажу від 08.02.2017, укладених між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , посвідчених приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 , реєстрові №№ 122, 123, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, якими на сьогоднішній день слідство не володіє та які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, іншим способом довести обставини скоєння злочину неможливо, а також для дослідження оригіналів зазначених документів та записів при проведенні почеркознавчих та криміналістичних експертиз, у зв`язку з чим виникла необхідність у тимчасовому доступі до документів.

Відомості в зазначеній вище інформації можливо використати як доказ, оскільки вони містять фактичні данні, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлять наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
В судове засідання слідчий не з`явився, разом з тим слідчим до клопотання було долучено заяву, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.
Вказані документи знаходяться у володінні посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_12 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та має можливість безповоротно її змінити або знищити. З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення такої інформації вважаю, що розгляд клопотання необхідно проводити без виклику осіб, у володінні яких знаходиться ця інформація.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, зокрема ту обставину, що отримати зазначену у клопотанні інформацію без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей і документів не можливо, разом з тим, документи, до яких слідчий просить надати доступ можуть містити інформацію важливу для кримінального провадження та для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках кримінального провадження, зокрема для підтвердження події кримінального правопорушення та можливої причетності до його вчинення конкретних осіб, слідчий суддя приходить до переконання, що шляхом надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з клопотанням, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи фізичних та юридичних осіб, про який йдеться в клопотанні.
На підставі вищевикладеного, враховуючи правове обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, ту обставину, що інформація, з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування зазначеного кримінального провадження, отримання документів, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність часткового задоволення клопотання сторони обвинувачення.
В той же час слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що слідчим у клопотанні не було належним чином мотивовано та підтверджено належними доказами необхідність вилучення оригіналів документів.
Так, у клопотанні слідчий посилається на необхідність проведення почеркознавчої та криміналістичних експертиз, в той же час до клопотання не було додано копії постанови слідчого про призначення експертизи та клопотання експерта, в якому він просить надати відповідні оригінали документів для проведення експертизи.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що вилученню підлягають лише належним чином завірені копії документів.
Керуючись ст.ст. 159, 163-166 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та надати слідчому СУ ГУНП в Одеській області майору поліції ОСОБА_3 , та іншим слідчим, які входять до складу слідчої групи, в тому числі слідчим: ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , прокурорам у зазначеному кримінальному провадженні, оперативним працівникам Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області за відповідним дорученням слідчого або прокурора, слідчим відділу № 2 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області, на підставі постанови про проведення процесуальних дій на іншій території (в порядку ст. 6 ст. 218 КПК України), тимчасовий доступ до інформації та документів та вилучити належним чином завірені копії документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_12 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:
- матеріали нотаріальної справи щодо договору купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :34:004:0010, загальною площею 0,0633 га за адресою: АДРЕСА_1 , від 08.02.2017, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 за реєстровим № 122;
- матеріали нотаріальної справи щодо договору купівлі-продажу частин житлового будинку АДРЕСА_3 , від 08.02.2017, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 за реєстровим № 123.
В іншій частині клопотання - відмовити.

Визначити строк дії ухвали про тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю тридцять днів з дня постановлення ухвали
Попередити посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_12 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених документів.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1