Справа №523/3582/18
Провадження №1-кс/523/3745/21
УХВАЛА
про відмову у наданні дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
(повний текст)

20 вересня 2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001703, внесеного до ЄРДР 09.10.2017 року,

в с т а н о в и в:
17.09.2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надійшло погоджене прокурором ОСОБА_4 клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відносно останнього складено повідомлення про підозру в тому, що він 02.06.2017 року приблизно о 07:40 години, діючи за попередньою змовою групою осіб та маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючи автомобілем марки «Volkswagen», сірого кольору, прибув до КУ «Одеський обласний онкологічний диспансер», розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Нежданової, 32, де у внутрішньому дворі КУ з метою створення сприятливих умов іншій особі, під`їхав до потерпілої ОСОБА_6 , а останній вирвав у неї золотий ланцюжок англійського плетіння з Іконою Божої Матері, вартістю 25000 гривень, після чого зазначені особи зникли у невідомому напрямку.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 09.10.2017 року до ЄРДР внесено відповідні відомості за №0001703 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, виділені відносно ОСОБА_5 за постановою прокурора ОСОБА_7 з кримінального провадження №0000793 від 03.06.2017 року, а 17.08.2017 року слідчим ОСОБА_8 складено та вказаним прокурором погоджено відповідне повідомлення про підозру зазначеній особі у кримінальному провадженні №0000793, внесеному до ЄРДР від 03.06.2017 року.

В обґрунтування внесеного клопотання старший слідчий ОСОБА_4 посилається на дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , на його зникнення з місця вчинення події й застосування до нього раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутністю останнього за місцем проживання, що обумовлює, на думку сторони обвинувачення, існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, знищення або спотворення будь-якої з речей чи документів, незаконного впливу на потерпілого й свідків.
Вислухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, дослідивши матеріали внесеного клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури, а за ст.7 цього Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження.

Частина 4 ст.189 вказаного Кодексу встановлює, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого; є підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу.
Положення ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 означеного Кодексу встановлюють, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Проте, згідно обліково-статистичної інформації, яка міститься в Автоматизованій системі документообігу суду, ідентичні клопотання слідчого ОСОБА_8 від 14.03.2018, 07.11.2018 року, 19.09.2019 року про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні №0001703, були залишені без задоволення ухвалами слідчого судді від 16.03.2018, 12.11.2018 року, 30.09.2019 року, відповідно, у зв`язку із не доведенням стороною обвинувачення належного набуття вказаною особою статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні та існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування, недотриманням стороною обвинувачення порядку внесення до суду розглядуваного клопотання, невідповідності його матеріалів вимогам ст.ст.177, 188-190 означеного Кодексу.
Так, зі змісту доданого до розглядуваного клопотання повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 17.08.2017 року вкотре слідує, що вказане повідомлення складено старшим слідчим ОСОБА_8 та погоджено прокурором ОСОБА_7 в межах кримінального провадження №0000793 від 03.06.2017 року, але до внесеного клопотання слідчим ОСОБА_4 не додано витягу з ЄРДР у цьому кримінальному провадженні, в межах якого старший слідчий звернувся з означеним клопотанням.

Виходячи з наведеного, при вирішенні розглядуваного клопотання, внесеного до суду в межах кримінального провадження №0001703, слідчий суддя з огляду на існування у наданих матеріалах повідомлення про підозру в іншому кримінальному провадженні №0000793, позбавлений можливості пересвідчитися у набутті ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0001703.

Крім того, незважаючи на посилання слідчого ОСОБА_4 у розглядуваному клопотанні, наряду з іншими, на протоколи допитів потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, які до того ж датовані, відповідно, 05.06.2017, 10.06.2017 року та які отримані у кримінальному провадженні №0000793 від 03.06.2017 року, у взаємозв`язку з викладеним вище та з ненаданням до суду певних відомостей про одержання цією особою повідомлення про звернення слідчого з клопотанням про застосування запобіжного заходу, свідчить про недотримання цим страшим слідчим та прокурором ст.ст.132, 188, 189 КПК України.

Також, ані слідчим ОСОБА_4 в розглядуваному клопотанні, ані прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні не наведені обставини та до суду не надані відповідні процесуальні документи, що свідчать про належне виконання або про неможливість виконання ухвал слідчих суддів від 18.08.2017 року, невизначеної дати 2018 року, 20.12.2018 року, 04.02.2020 року, 19.11.2020 року, протягом строку їх дії, що у контексті ненадання певних відомостей щодо виникнення нових обставин, підтверджуючих необхідність тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, у контексті ст.ст.188, ч.4 ст.190 КПК України, свідчить про недотримання стороною обвинувачення вищенаведених вимог закону.

Необхідно також зауважити на тому, що всупереч приписам ч.3 ст.188, ч.4 ст.189 КПК України, слідчим ОСОБА_4 до розглядуваного клопотання не додані в розумінні ст.99 цього ж Кодексу будь-які процесуальні документи, окрім копії постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 17.08.2017 року, на підтвердження нібито переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або вчинення цією особою дій, які є підставою для застосування запобіжного заходу і визначені у ст.177 зазначеного Кодексу.

Між тим, наявний в матеріалах клопотання рапорт оперуповноважених СКП Хаджибеївського ВП від невизначеної дати належним чином не зареєстровані та згідно з «Інструкцією з оформлення документів в системі МВС України» (затверджено наказом Міністра внутрішніх справ України №650 від 27.07.2012 року), є лише документом внутрішнього обігу в системі МВС, письмовим зверненнями працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання, та не уявляє належного підтвердження переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, а відтак не може бути взятим слідчим суддею до уваги та ним не може бути обґрунтоване відповідне процесуальне рішення в силу ст.ст.84-86, 94, 188 КПК України.

Сукупність наведених обставин у причинному взаємозв`язку з ненаданням до суду зазначених вище доказів на підтвердження обґрунтованої підозри у конкретному випадку та законодавчо визначеного порядку набуття особою статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0001703, унеможливлює в теперішній час задоволення розглядуваного клопотання.

Попри наведеного, згідно з положеннями ст.ст.86, 87 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Критеріями допустимості доказів є, зокрема, належні джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової основи. При цьому, в аспекті належного суб`єкта необхідно розглядати, у тому числі, й слідчого та прокурора.
У випадку вчинення певних дій слідчим (дізнавачем) чи прокурором, які не визначені відповідно до вимог кримінального процесуального закону як такі, що проводитимуть досудове розслідування та виконують функції процесуального керівництва у конкретному кримінальному провадження, згідно вимог статей 36, 40 КПК, то вони здійснюються неналежними суб`єктами.

Разом із тим, за змістом ст.ст.36, 37, 110 вказаного Кодексу, рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим означеним Кодексом вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у тому числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.
Однак, прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні не надано і до матеріалів клопотання не додано постанов про призначення (визначення) групи прокурорів і слідчих у кримінальному провадженні №0001703, зокрема вказаного прокурора та слідчого ОСОБА_4 , що обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування цього кримінального провадження, як таких, що зібрані неуповноваженими на те особами (органами), а відтак унеможливлює обґрунтування такими доказами процесуального рішення слідчого судді та перешкоджає слідчому судді переконатися у внесенні і погодженні зазначеного клопотання належними суб`єктами.
Тотожні правові позиції висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року (справа №754/7061/15, провадження №51-4584 кмо 18) та Третя судова палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 року (справа №759/833/18, провадження №51-5977 кмо 20).
На підставі наведеного, оцінюючи доводи клопотання слідчого ОСОБА_4 й позицію прокурора ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо підтримки внесеного до суду клопотання та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, незважаючи на викладені в ухвалах висновки іншого слідчого судді, у взаємозв`язку із сумнівним існуванням ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, а також виходячи з невідповідності матеріалів клопотання вимогам ст.ст.132, 188-190 означеного Кодексу, з огляду на його безпідставність й необґрунтованість, слідчий суддя доходить висновку про те, що єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання є його залишення без задоволення, в порядку ч.4 ст.189 цього ж Кодексу.

Аналогічні висновки, що обумовлюють відмову у задоволенні клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, викладені в Розділі 1, п.11 Розділу 3.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, обговорених на засіданні Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 року.

Керуючись ст.ст.2, 3, 7, 26, 111, 132, 136, 177, 188-190, 276-278, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 17.09.2021 року, погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0001703, внесеного до ЄРДР 09.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, залишити без задоволення.

Копії ухвали надати заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1