Справа № 209/2394/21
Провадження № 1-кп/209/286/21
03 вересня 2021 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
- 27.05.2021 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська за ст. 185 ч.1, ст. 190 ч.2, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_6 , ПОВТОРНО, 29.10.2020 р. приблизно о 12:45 годині, перебуваючи біля будинку № 23 по пр. Перемоги у м.Кам`янське, побачив раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який тримав свій мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 6А» у руці. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення зазначеного мобільного телефону. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення майна малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, з корисливим мотивом, цілковито усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до малолітнього ОСОБА_4 , та попросив передати йому вищезазначений мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, при цьому не маючи наміру повертати малолітньому ОСОБА_4 його мобільний телефон. Малолітній потерпілий ОСОБА_4 , не будучи обізнаним про справжні наміри ОСОБА_6 , довіряючи останньому, погодився та передав йому зазначений мобільний телефон. В цей час ОСОБА_6 , тримаючи вищезазначений мобільний телефон у руці, почав відходити від малолітнього потерпілого ОСОБА_4 та незважаючи на оклики останнього, який зрозумів злочинний характер його дій та намагався його зупинити, вимагав повернути викрадене, ОСОБА_6 з мобільним телефоном з місця злочину зник, таким чином повторно відкрито викрав майно малолітнього ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі 6А», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4906-21 від 29.01.2021, складає 1799 грн. 10 коп. Далі ОСОБА_6 , утримуючи при собі мобільний телефон малолітнього потерпілого, залишив місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнової шкоди на суму 1799,10 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив те, що він 29.10.2020 року знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де побачив раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_4 , у якого побачив мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 6А», яким він вирішив незаконно заволодіти. Для цього він підійшов до малолітнього ОСОБА_4 , та попросив передати йому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, отримавши телефон він втік з місця злочину. Згодом він продав викрадений мобільний телефон своєму знайомому, грошові кошти витратив на власні потреби. Просив суд суворо його не карати, шкодує про вчинене, розкаюється.
Законний представник потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовилася від заявленого нею цивільного позову про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 1799,10 гривень, у зв`язку із повним відшкодуванням завданої майнової шкоди, про що надала письмову заяву. Будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не має.
Право на захист в ході досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) від відмовився, оскільки може захищати себе самостійно.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним повністю, а також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на вивченні інших доказів по справі, - у суду немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, обвинувачений ОСОБА_6 розуміє неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, законного представника потерпілого, які не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним, і суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого і дослідженням даних, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Згідно висновку досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_6 , складеної старшим інспектором Дніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_8 , враховуючи середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Вважають доцільним покладення на обвинуваченого обов`язків на підставі ч.3 ст. 76 КПК України.
Щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, суд відносить до обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, беручи до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем мешкання характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисте відношення обвинуваченого до скоєного злочину, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів можливе без відбування призначеного судом покарання у межах санкції частини 2 статті 186 КК України у вигляді позбавлення волі.
Кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинив до засудження за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.05.2021 року, тому суд вважає за необхідне остаточне покарання призначити із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.05.2021 р., більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України судом не встановлено.
Вирішуючи цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1799,10 грн., завданої кримінальним правопорушенням, заявлений законним представником потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , яка відмовилася від позову у зв`язку з повним відшкодуванням майнової шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Враховуючи, що законний представник потерпілого відмовилася від позову та відмова прийнята судом, провадження в частині цивільного позову підлягає закриттю.
Відповідно до положень статті 174 КПК України, вирішити питання щодо скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.06.2021 року.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі частини другої статті 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати по справі на залучення експерта.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.05.2021 року у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, більш суворим, призначеним цим вироком, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 не обирати.
Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.06.2021 року на мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 6А» імей: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
Речові докази: мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 6А» імей: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 повернути за належністю ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи у сумі 326,88 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1