Справа № 461/9196/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/86/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

встановила:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 .
Обрано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 діб - до 21.03.2021 року включно, без визначення розміру застави.
Контроль за виконанням ухвали покладено на старшого слідчого в ОВС Відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 .
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.При винесенні ухвали слідчий суддя врахував особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 311КК України, що є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція ч. 3 ст. 311 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді позбавлення волі. А також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній відноситься до категорії особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, направлене проти здоров`я нації, вчинено умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак порушує основоположні цінності суспільства, наявність ознак справжнього інтересу, придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, що призводить до суттєвого погіршення криміногенної обстановки як в масштабах Львівської області, так і всієї держави, призводить до формування негативного іміджу держави на міжнародній арені та на шляху європейської інтеграції в контексті неспроможності держави ефективно протидіяти організованій злочинності, незаконному постачанню наркотичних засобів як в межах України, так із сусідніх з Україною держав. Слідчий суддя вважав, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 179, 184 КПК України, інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення знищити, сховати або спотворити будь-які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді змінити, обравши ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням технічних засобів контролю.

В апеляційній скарзі зокрема зазначає, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 не враховано обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України,а саме: підозрюваний ОСОБА_7 вперше притягається до кримінальної відповідальності; підозрюваний ОСОБА_7 одружений, має на утриманні малолітніх дітей; підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має батьків, міцність соціальних зв`язків у підозрюваного у місці свого проживання, з родиною.

Вважає, що підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням технічних засобів контролю, що унеможливить настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідача, виступ захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з матеріалами клопотання, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000322 від 19.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 311 КК України.

21 січня 2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 311 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, при цьому, враховано вагомість наявних доказів про підозру вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 311КК України, що є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція ч. 3 ст. 311 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді позбавлення волі. А також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній відноситься до категорії особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, направлене проти здоров`я нації, вчинено умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак порушує основоположні цінності суспільства, наявність ознак справжнього інтересу, придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, що призводить до суттєвого погіршення криміногенної обстановки як в масштабах Львівської області, так і всієї держави, призводить до формування негативного іміджу держави на міжнародній арені та на шляху європейської інтеграції в контексті неспроможності держави ефективно протидіяти організованій злочинності, незаконному постачанню наркотичних засобів як в межах України, так із сусідніх з Україною держав.
При цьому слідчий суддя обгрунтовано зазначив, що, інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення знищити, сховати або спотворити будь-які речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та прийшов до висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На переконання колегії суддів, додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даного кримінального правопорушення.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_7 повідомлено про підозру, а саме кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 311КК України, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст.183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження захисника підозрюваного.

Покликання апелянта про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, застосований слідчим суддею запобіжний захід є співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя, врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо не визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянта немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4