Справа № 159/1298/21
Номер провадження 1-кп/167/112/21
У Х В А Л А

29 вересня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000713, щодо ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Чопірне Ємельянівського району Краснодарського краю Російської Федерації, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, інваліда ІІ групи інвалідності, раніше судимого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі КК) до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна, зареєстроване місце проживання у

АДРЕСА_1 ), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115,
ч. 2 ст. 15 п.п.1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК,
в с т а н о в и в :

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 6 серпня 2021 року кримінальне провадження № 0000713 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК, передано на розгляд до Рожищенського районного суду Волинської області.
До суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акту через його невідповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Клопотання обгрунтовується тим, що в обвинувальному акті у порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК відсутній розділ «фактичні обставини кримінального правопорушення», а фабули кримінальних правопорушень, викладені лише у формулюванні обвинувачення.
У свою чергу формулювання обвинувачення не містить ознак, невід`ємних від складів інкримінованих злочинів, а описані слідчим обставини вказують на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК і повну непричетність до кримінальних правопорушень, кваліфікованих за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК. Крім цього, опис обставин інкримінованого діяння за ч. 4 ст. 187 КК є неконкретним з огляду на те, що слідчим не розкрито змісту способу заволодіння чужим майном, не наведено розподілу ролей між співучасниками злочину та кваліфікуючих ознак норми ч. 4 ст. 187 КПК, не вказано дій обвинуваченого відносно ОСОБА_8 та про його перебування в кімнаті під час погроз та завдання насильства останньому. У фабулі діяння за п. 6 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК мета інкримінованого злочину про позбавлення життя потерпілих в разі вчинення ними активного опору не співвідносить з викладеною в обвинувальному акті метою діяння за ч. 4 ст. 187 КК. Виклад обставин щодо вбивства ОСОБА_9 свідчить про його повне виконання невстановленою органом досудового розслідування особою одноособово, а обвинувачений лише надав мовчазну згоду. Не міститься й в обвинувальному акті чіткого описання обставин інкримінованого діяння за ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК. Тому, у зв`язку з неконкретністю обвинувачення, суперечливістю у викладенні суті інкримінованих злочинів, на думку сторони захисту, особа, яка притягається до кримінальної відповідальності, позбавлена права на справедливий суд.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали таке клопотання. Захисник ОСОБА_6 давав пояснення близькі за змістом до обгрунтувань клопотання. Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що суть обвинувачення, викладена в даному обвинувальному акті йому не зрозуміла.
Прокурор ОСОБА_7 заперечив проти клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту. Покликався, що обвинувальний акт відповідає вимогам норми ст. 291 КПК, до нього долучені всі передбачені кримінальним процесуальним кодексом додатки, тому просив відмовити в задоволенні цього клопотання.
Суд, заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, прокурора, дослідивши зміст клопотання, обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Тобто, виключною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме, наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
За змістом ч. 4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, перелік відомостей, що має містити обвинувальний акт, а також тих процесуальних документів, які в обов`язковому порядку мають бути долучені до нього, наведено у ст. 291 КПК.
Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого; 3) анкетні відомості кожного потерпілого; 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється(частини 2-4 ст. 291 КПК).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження:

- обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні підписано слідчим і затверджено прокурором;

- до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом та дотичні до цього кримінального провадження додатки;

- обвинувальний акт містить усі відомості, які передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК, релевантні до цього кримінального провадження.

Доводи сторони захисту зводяться до того, що підставами для повернення обвинувального акта прокурору є: невідповідність обвинувального акту п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК, неконкретність та неповнотавикладених у ньому обставини кримінального провадження, неправильність кваліфікації діяння ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК та непричетність обвинуваченого до кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п.1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК
Положенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК визначено, що обвинувальний акт повинен містити: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) формулювання обвинувачення.
З аналізованого обвинувального акта вбачається, що вимоги, передбачені вказаною нормою дотримані. Так, обвинувальний акт містить, зокрема й, виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими.
Водночас, суд звертає увагу, що обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є предметом дослідження під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Також суд враховує, що за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються в обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість співставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

До цього ж, як прямо передбачено законом, фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому обсязі, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування.

З клопотання захисника ОСОБА_6 вбачається, що у якості підстав для повернення обвинувального акта прокурору ним зазначаються фактичні обставини кримінального провадження, зокрема, обставини присутності чи відсутності обвинуваченого
ОСОБА_5 в приміщенні, де вчинявся напад, відсутність чи наявність зброї в самого обвинуваченого, обставини її застосування іншими співучасниками відносно потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Тобто клопотання захисника ОСОБА_6 містить доводи, які стосуються суті обвинувачення, та за своїм змістом полягають у запереченні ним вини обвинуваченого ОСОБА_5 .
У цьому контексті суд наголошує, що в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування, при цьому суд позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати чи не вказувати ті обставини, які були чи не були, відповідно, нею встановлені. Суд виходить з того, що формулювання обвинувачення викладено в обвинувальному акті так, як це вважав за необхідне прокурор, при цьому суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання, під час якого фактичні обставини справи не досліджуються.

Крім того, судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, а вирішується виключно питання щодо можливості або неможливості призначення судового розгляду на підставі цього акта. Кримінальний процесуальний кодекс України не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором формулювання обвинувачення, зобов`язувати його змінювати це формулювання, оскільки, як вже зазначалося вище, визначення форми та обсягу обвинувачення належить виключно до дискреційних повноважень прокурора.

Суд відхиляє також доводи адвоката ОСОБА_6 щодо неправильності кваліфікації інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 діянь, як підставу для повернення обвинувального акта, оскільки правова кваліфікація кримінальних правопорушень є предметом дослідження під час судового розгляду кримінального провадження по суті, а не на стадії підготовчого провадження.

Отже, при розгляді клопотання судом не встановлено таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд. Водночас розгляд судом відповідних доводів сторони захисту можливий на стадії судового розгляду, під час якої суд, за участю сторін, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.

З огляду на перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт відповідно до ст. 291 КПК, та підставу для повернення обвинувального акта прокурору, яка зазначена в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, суд дійшов висновку, що вказані стороною захисту обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 314-316, 372 КПК, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під
№ 0000713, щодо ОСОБА_5 .
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3