Справа № 754/30/22
У Х В А Л А
Іменем України

12 січня 2022 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0002695 від 10.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, про скасування повідомлення про підозру від 11.10.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м. Києва 10.01.2022 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0002695 від 10.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, про скасування повідомлення про підозру від 11.10.2021 року.

Обґрунтовуючи скаргу, захисник зазначив, що СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002695 від 10.10.2021. по підозрі ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК
України.
10жовтня 2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КПК України.
11жовтня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Згідно тексту повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 11.10.2021 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, підставою для повідомлення про підозру було «наявність достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення».

Тобто підставою для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, був п. З ч. 1 ст. 276 КПК України.

Так. наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, сторона обвинувачення обгрунтовувала зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.10.2021року;
- протоколом огляду місця події від 09.10.2021року;
- протоколом обшуку від 10.10.2021 року;
- протоколом затримання ОСОБА_6 від 10.10.2021 року;
- протоколом затримання ОСОБА_5 від 10.10.2021 року;
- показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 10.10.2021 року;
- показаннями свідка ОСОБА_8 від 10.10.2021 року;
- показаннями свідка ОСОБА_9 від 10.10.2021 року:
- показаннями свідка ОСОБА_10 від 10.10.2021 року;
- показаннями свідка ОСОБА_11 від 10.10.2021 року;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання з потерпілим ОСОБА_12 від 10.10.2021 року;
Ознайомившись з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0002695 від 10.10.2021, сторона захисту повідомляє, що станом на 11.10.2021 року сторона обвинувачення не мала достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а отже не мала підстав для повідомлення про підозру, тобто повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 11.10.2021 здійснено з порушеннями вимог, передбачених п. З ч 1 ст. 276 та ст.277 КПК України.
Так, згідно фактичної складової повідомлення про підозру стороною обвинувачення нібито встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , 09.10.2021 о 20 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку 69 по вул. Володимира Маяковського в м. Києві, переслідуючи мету заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з застосуванням газового балончику, здійснив напад на громадянина ОСОБА_7 та заволоділи його майном, а саме мобільним телефоном «RedМі 9С NFС Міdnight Gгау ЗGВ RАМ 64 GВ RОМ» та грошовими коштами в сумі 200 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Так, захисник аналізую кожний вищезазначений доказ, який сторона обвинувачення вважала, як доказ винуватості ОСОБА_5 :

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.10.2021 року не свідчить про те. що саме ОСОБА_5 вчинив злочин. Дана заява є підтвердження лише того, що злочин було вчинено. Дана заява не являється доказом винуватості ОСОБА_5 ;

- протокол огляду місця події від 09.10.2021 року. Об`єктом огляду місця події була місцевість де приблизно було вчинено злочин. Під час ОМП ніяких речей та доказів не вилучалось. Даний протокол не являється доказом винуватості ОСОБА_5 ;

- протокол затримання ОСОБА_6 від 10.10.2021 року. Під час особистого обшуку ОСОБА_6 було вилучено мобільний телефон, в якому встановлено дві сім-карти мобільних операторів, якими користувався потерпілий ОСОБА_7 . Даний протокол не являється доказом винуватості ОСОБА_5 ;

- протокол затримання ОСОБА_5 від 10.10.2021року. Під час особистого обшуку ОСОБА_5 у останнього було вилучено його мобільний телефон з двома сім картами, якими він користувався. Даний протокол не являється доказом винуватості ОСОБА_5 , так як телефон та сім - карти належать останньому і станом на 11.10.2021 не містили будь-яких даних, які б вказували на причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину. В подальшому в ході досудового розслідування мобільний телефон та сім-карти стали доказами, які спростовують висновки сторони обвинувачення про причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину.

- показання свідка ОСОБА_8 від 10.10.2021 року. ОСОБА_8 являється дружиною ОСОБА_7 та не була на місці вчинення злочину в час його вчинення. Всю інформацію, яка була повідомлена ОСОБА_8 під час допиту, останній стало відомо від ОСОБА_7 . В показаннях ОСОБА_8 не зазначається про осіб, їх прикмети які вчинили злочин відносно її чоловіка. Даний протокол не являється доказом винуватості ОСОБА_5 ;

- показання свідка ОСОБА_9 від 10.10.2021 року. ОСОБА_9 приймав участь в якості понятого при проведенні незаконного обшуку кв. АДРЕСА_1 , в ході якого по місцю мешкання ОСОБА_6 вилучено куртку останнього в якій знаходився газовий балончик, його мобільні телефони з сім-картами, банківські картки та інші речі. Даний протокол не являється доказом винуватості ОСОБА_5 ;

- показання свідка ОСОБА_10 від 10.10.2021року. ОСОБА_10 являється матвр`ю ОСОБА_5 хворіє на психічну хворобу «шизофренія», перебуває на диспансерному обліку. Даний протокол не являється доказом винуватості ОСОБА_5 та не містить жодних відомостей, які б вказували на винуватість ОСОБА_5 ;

- показання свідка ОСОБА_11 від 10.10.2021року. ОСОБА_11 приймав участь в якості понятого при проведенні незаконного обшуку кв. АДРЕСА_1 , в ході якого по місцю мешкання ОСОБА_6 вилучено куртку останнього в якій знаходився газовий балончик, його мобільні телефони з сім-картами, банківські картки та інші речі. Даний протокол не являється доказом винуватості ОСОБА_5 ;

- протокол обшуку від 10.10.2021 року. В ході обшуку кв. АДРЕСА_1 , по місцю мешкання ОСОБА_6 вилучено куртку останнього в якій знаходився газовий балончик, мобільні телефони з сім-картами, банківські картки та інші речі. Даний протокол не являється доказом винуватості ОСОБА_5 так як вилучене майно не належить та ніколи не належало ОСОБА_5 .

Також, посилатись на речі, які було вилучено 10.10.2021 року під час обшуку кв. АДРЕСА_1 , як на докази, сторона обвинувачення не мала права, так як обшук проведено з порушеннями вимог ч. З ст. 233 КПК України.

Згідно ч. З ст. 233 КПК України передбачено, що «слідчий, дізнавач, прокурор мас право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи пішого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення....».

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були затримані в порядку ст. 208 КПК України 10.10.2021 року на вулиці, в той час, коли вони знаходились поза межами кв. АДРЕСА_1 та останніх працівники поліції не переслідували, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не тікали від працівників поліції.
Згідно протоколу обшуку, останній проводився не з метою врятуванням життя людей чи майна, а здійснювався з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, тобто у відповідності до ч. 1 ст. 234 КК України «обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб».
Частиною 2 ст. 234 КПК України передбачено, що «обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді».

Таким чином обшук кв. АДРЕСА_1 проведено з порушенням порядку, встановленого КПК України.

Посилання сторони обвинувачення на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_13 від 11.10.2021 року по справі № 754/15522/21, якою («легалізовано проведений обшук») надано дозвіл на проведення обшуку кв. АДРЕСА_1 , є неправомірним так як, остання постановлена з порушеннями вимог КПК України, а також в зв`язку з тим, що клопотання про проведення обшуку кв. АДРЕСА_1 від 11.10.2021 року подано до Деснянського районного суду м. Києва після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, а саме: 11.10.2021 року о 12 год. 34 хв., а повідомлення ОСОБА_5 про підозру вручено 11.10.2021 року о 10 год. 15 хв.

Тобто станом на 10 год. 15 хв. 11.10.2021 року сторона обвинувачення не мала законних підстав посилатись на протокол обшуку та речі, які були вилучені під час обшуку кв. АДРЕСА_1 , як на доказ будь-чиєї винуватості.

Показання потерпілого ОСОБА_7 від 10.10.2021 року. Останні не можуть бути доказом винуватості ОСОБА_5 , так як в ході допиту ОСОБА_7 не повідомляв про вчинення 09.10.2021 року відносно нього злочину, саме ОСОБА_5 . Більш того 03.12.2021 року потерпілий ОСОБА_7 , під час додаткового допиту відмовився від своїх показань в частині особи, яка розпилювала в його обличчя газ, а саме щодо можливості його впізнання (обличчя нападаючого він не бачив), так і щодо впізнання ОСОБА_5 серед інших осіб. Даний протокол не являється доказом винуватості ОСОБА_5 .

Сторона захисту звертає увагу суду на те, що сторона обвинувачення, в тому числі прокурор ОСОБА_3 , слідчі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 вже були обізнані з нижчевикладеною інформацією станом на 10.10.2021 року, тобто до початку пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання потерпілому ОСОБА_7 , а також перед підписанням повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину.

В матеріалах досудового розслідування наявний:
- протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.12.2021року, згідно якого ОСОБА_7 повідомив про те, що він не може стверджувати той факт, що саме ОСОБА_5 09.10.2021 року вчинив відносно нього розбійний напад та заволодів з іншою особою його мобільним телефоном та грошовими коштами, так як його обличчя - нападаючого, який розпиляв йому в обличчя газ, він не бачив, так як було темно і він не дивився на його обличчя, а бачив лише в темноті тіло будову цієї особи в той час коли останні йшли йому на зустріч.
Також, ОСОБА_7 повідомив, що перед проведенням впізнання ОСОБА_5 , він бачив двох осіб, які заходили в відділ поліції, і які в подальшому були статистами під час впізнання ОСОБА_5 . Крім того, працівники поліції повідомляли йому про те, що серед осіб, які будуть пред`явлені йому для впізнання є особа, яка вчинила злочин відносно нього. При впізнанні він неумисно вказав на ОСОБА_5 , виходячи виключно з його тіло будови, та не міг впізнавати його по рисам обличчя, яких не бачив. Також всі інші статисти були більш крупнішої тіло будови.
Як було встановлено стороною захисту, сторона обвинувачення 10.10.2021 року залучила до проведення впізнання ОСОБА_5 потерпілим ОСОБА_7 , у якості трьох статистів - працівників Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які здійснювали та здійснюють супроводження вказаного кримінального провадження, та яких перед впізнанням бачив потерпілий.

Тобто, орган досудового розслідування, слідчий та прокурор, підписуючи 11.10.2021 року повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, усвідомлювали та знали про те, що матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0002695 від 10.10.2021 не містять достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України здійснено стороною обвинувачення 11.10.2021 в порушення вимог п. З ч. 1 ст. 276 КПК України.

В подальшому в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0002695 від 10.10.2021 року, самим же органом досудового розслідування було спростовано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину від 11.10.2021 року проведеними слідчими та процесуальними діями.

В ході досудового розслідування здійснено тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться в ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл» та стосується мобільних номерів «Лайфселл» НОМЕР_1 та «Київстар» НОМЕР_2 (їх прив`язки до місцевості), які були вилучені у ОСОБА_5 10.10.2021 під час особистого обшуку.
Так, згідно отриманої інформації вбачається, що 09.10.2021 року в час вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_12 , мобільні номера, якими користується громадянин ОСОБА_5 знаходився в зоні дії ретранслятора, який встановлений на адміністративній будівлі, яка межує з буд. АДРЕСА_2 , та фактично не міг знаходитись в 20 год. 30 хв. біля будинку 69 по вул. Володимира Маяковського в м. Києві та вчиняти розбійний напад відносно ОСОБА_12 .
Враховуючи вищевказане, в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження № 0002695 від 10.10.2021року, як станом на 10 год. 15 хв. 11.10.2021 року, так і на даний час відсутні достатні докази, які б поза розумним сумнівом, вказували на причетність ОСОБА_5 до вчинення 09.10.2021 року о 20 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. В. Маяковського, 69 кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 .

Аналіз приписів статей кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що під час розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти, зокрема, наявність достатності доказів для підозри, що повною мірою відповідає вимогам пункту 3 частини першої статті 276 КПК України про те, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Сторона захисту повідомляє, що матеріали досудового розслідування не містять жодних доказів того, що саме ОСОБА_5 діставав мобільний телефон та грошові кошти з одягу потерпілого ОСОБА_7 . Під час допиту як потерпілого, ОСОБА_7 не повідомляв слідчому про те. хто конкретно з нападаючих діставав з його одягу мобільний телефон.
Також, ОСОБА_5 не розпоряджався викраденим майном, що і було встановлено стороною обвинувачення, шляхом допиту свідка ОСОБА_20 та проведення за її участі впізнання осіб по фотографіям, в ході яких, ОСОБА_21 не впізнана ОСОБА_5 , як особу, яка збула за її допомогою, в ломбард викрадений у ОСОБА_7 мобільний телефон.
Враховуючи вищезазначене, повідомлення про підозру ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України від 11.10.2021 не містить відомостей передбачених ст. 277 КПК України, є таким, що складено з недотриманням вимог КПК України тобто є незаконним.

За таких обставин адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з даною скаргою та просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КПК України від 11.10.2021 року у кримінальному провадженні № 0002695 від 10.10.2021, яка підписана старшим слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_16 та погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та зобов`язати слідчого, прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_5 .
У судовому засіданні захисник підтримав вимоги скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Зазначив, що на момент повідомлення ОСОБА_5 про підозру, його вина підтведжувалася належними доказами. Вважає підозру на той час законною, а на сьогоднішній день перевіряються всі докази наявні в матеріалах кримінального провадження. При цьому зазначив, що вимоги щодо статистів відсутні.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, Деснянським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002695 від 10.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

10 жовтня 2021 року затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення.

11 жовтня 2021 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Як вбачається із повідомлення про підозру, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що за попередньою змовою із ОСОБА_6 09.10.2021 року приблизно о 20:30 год., знаходячись неподалік житлового багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , переслідуючи мету заволодіння чужим майном, поєднану із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу відкрито заволодів чужим майном.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України, зокрема частинами 1-3 ст.ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких у обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручити повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Згідно ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

У тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру захисник вважає те, що повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_5 без наявності достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
У скарзі адвокат ОСОБА_4 вказує, що докази на які сторона обвинувачення посилалась при врученні повідомлення про підозру є недопустими, а ухвала слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва, якою надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі кв. АДРЕСА_1 від 11.10.2021 року є такою, що постановлена з грубим порушенням вимог КПК України.
Виходячи з фактичних даних, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.
Під час розгляду скарги, слідчий суддя не дає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про дозвіл на обшук, її законності та обґрунтованості, оскільки дане питання відноситься до компетенції апеляційної інстанції, а питання щодо перевірки обґрунтованості підозри не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом.
Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлення про підозру від 11.10.2021 року ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення про підозру слідчим СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві були дотримані вимоги ст. 278 КПК України.

За таких обставин у скарзі відмовляється.

Керуючись ст.ст. 277-278, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0002695 від 10.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, про скасування повідомлення про підозру від 11.10.2021 року, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_22