Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/738/21
номер провадження 1-кп/368/170/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2021 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000042 від 20.07.2021 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стави Кагарлицького району Київської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_5
- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 приблизно 19-20 червня 2021 року, близько 13 год. - 14 год., точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, коли він перебував на території власного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на вчинення крадіжки бензопили «Stihl МS 180», яка належить ОСОБА_7 і яку останній приніс на територію його домоволодіння, щоб допомогти попиляти дерева.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 , в цей же час, скориставшись їм, що ОСОБА_7 тимчасово покинув його домоволодіння і за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав вказану бензопилу марки «Stihl МS 180» та покинув місце вчинення злочину, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта № 2823 від 21.07.2021, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість бувшої у використанні бензопили марки «Stihl МS 180», станом на 19-20 червня 2021 року складає 2022 грн. 24 коп.
Отже, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 2022 грн. 24 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України визнав повністю та пояснив, що до нього прийшов потерпілий ОСОБА_8 із своєю пилкою для пиляння дерев. Коли потерпілий відійшов, то вирішив забрати його пилку. Він її повернув потерпілому. Жалкує про вчинене та більше такого робити не буде. Просить його простити і суворо не карати.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться письмовими доказами по справі, зокрема:
?витягом з кримінального провадження № 0000042, відомості про яке внесено 20.07.2021 р., згідно якого 20.07.2021 до відділення поліції № 1 (Кагарлик) Обухівського РУП звернувся ОСОБА_7 із заявою про те, що на початку 2021 р. ОСОБА_9 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав його бензопилу «Штиль»;
?заявою ОСОБА_4 , який дозволив працівникам поліції провести огляд його будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;
?протоколом огляду місця події від 21.07.2021 р., який було проведено в присутності двох понятих та власника будинку із застосуванням фотографування, та було оглянуто місце, де знаходилася бензопила;
?копією договору купівлі продажу житлового будинку від 29.04.2021 р., згідно якого ОСОБА_4 купив житловий будинок АДРЕСА_1 ;
? копією договору купівлі продажу земельної ділянки від 29.04.2021 р., згідно якого ОСОБА_4 купив, тобто прийняв у власність земельну ділянку площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:347:0034;
?заявою ОСОБА_4 від 21.07.2021 р., згідно якої він добровільно видає органу дізнання бензопилу Штиль, яка належить ОСОБА_7 ;
?протоколом отримання і огляду речей (предметів, документів) від 21.07.2021 р., який було проведено за участю ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_7 та зафіксовано на камеру, під час якого ОСОБА_4 добровільно видав, а потерпілий ОСОБА_7 отримав бензопили «Stihl МS 180», оглянувши її, та який повідомив про те, що річ його та повернуто без ушкоджень;
?протоколом огляду від 21.07.2021 р., предметом огляду якого є цифрова відеокамера марки Samsung моделі НМХ-F 90. При огляді відеокамери в ній, в місці установки, виявлено адаптер «Kingston» з цифровим носієм - картою пам`яті «Kingston» з об`ємом пам`яті 32 Гб. При перегляді зазначеного відеофайлу встановлено, що у відеофайлі міститься безперервний відеозапис слідчої дії - проведення отримання і огляду речей від 21.07.2021 у службовому кабінеті № 8 адміністративної будівлі відділення поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, яке знаходиться за адресою: вул. Я. Мудрого, 13, м. Кагарлик, Київська область, в ході якого отримано виданий органу дізнання ОСОБА_4 бувшу у використанні бензопилу «Stihl МS 180», відеозапис починається о 11 год. 07 хв. і закінчується о 11 год. 12 хв. 21.07.2021 р.;
?постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.07.2021 р., згідно якого оптичні диски формату DVD-R ємкістю 4,7 Гб з відео файлом формату «МР4» з назвою «HDV_1697» розміром 317663 з відеозаписом слідчої дії - проведення отримання і огляду речей від 21.07.2021, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000042 від 20.07.2021 - приєднано до кримінального провадження №0000042 від 20.07.2021 в якості речових доказів;
? DVD-R диск, на якому містяться один відеозапис проведення протоколу отримання і огляду речей (бензопили) від 21.07.2021 р.;
?постановою про визнання майна речовими доказами та передачу його на зберігання від 21.07.2021 р., згідно якої видану 21.07.2021 ОСОБА_4 та оглянуту дізнавачем бензопилу «Stihl МS 180», що належить ОСОБА_7 та має значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000042 від 20.07.2021 - приєднано до кримінального провадження №0000042 від 20.07.2021 в якості речового доказу;
?розпискою від 21.07.2021 р., виданою ОСОБА_7 про те, що він від дізнавача отримав на зберігання належну йому бензопилу марки «Stihl МS 180», яку обіцяв зберігати до вирішення справи у суді;
?висновком експерта судово-товарознавчої експертизи від 21.07.2021 р., згідно якої ринкова вартість станом на момент крадіжки, тобто станом на 19.06.2021, 20.06.2021, бувшої у використанні, бензопили «Stihl МS 180», з урахуванням зносу складає 2022,24 грн.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить повідомлення. Заяв та клопотань не надходило.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України (оцінка доказів), суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).

Судом всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Даючи оцінку наданим стороною обвинувачення доказам, суд враховує, що вони отримані у
передбачений КПК України спосіб, істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, під час отримання таких доказів допущено не було, тому суд визнає, що вони є належними
та допустимими.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом;сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, відповідно до ст. 86 КПК України якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом; недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Письмові докази по справі, а саме: висновок експерта, огляд місця події та інші докази зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими та належними, узгодженими та послідовними, відповідають всім обставинам справи, а тому суд сприймає їх як правдиві та такими, що в сукупності свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування та безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження в суді.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки).
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений винний та підлягає покаранню.

Судом також враховано позиція ЄСПЛ щодо розуміння доведеності вини поза розумним сумнівом сформованим в рішенні «Коробов проти України», 2011 рік п. 65, де зазначено, що суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. А також в рішенні «Авшар проти Туреччини», де зазначено таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Крім того, відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорту № НОМЕР_1 , виданого 21.04.2021 року обвинувачений ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стави Кагарлицького району Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість № 2449/109/1603/02-21 від 21.07.2021 р. станом на 21.07.2021 року ОСОБА_4 є особою, яка в силу ст.. 89 КК України вважається такою, що не має судимостей.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_4 проходив лікування від алкогольної залежності КНП КОР «ОПНПО» смт. Глеваха в 2010 р., 2011 р., 2012 р., 2014 р., 2016 р.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Кагарлицької міської ради «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_4 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області на гр. ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 в власному житловому будинку, разом з співмешканкою та падчеркою. Гр. ОСОБА_4 в даний час тимчасово ніде не працює, проживає за кошти зароблені по найму. Характеризується гр. ОСОБА_4 по місцю проживання позитивно. Компрометуючих матеріалів до виконавчого комітету Кагарлицької міської ради не надходило. Порушень громадського порядку не спостерігалось.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України - кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі..

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , є кримінальним проступком.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, а саме: має місце постійного проживання, щиро покаявся, усунув заподіяну шкоду та думку прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, а саме: призначення у виді обмеження волі із застосуванням ст.. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України та висновок досудової доповіді вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, а тому суд вважає, що належним та достатнім є призначення обвинуваченому покарання буде у виді обмеження волі в межах санкції статті КК України.
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Разом з тим, з огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування призначеного судом покарання і у відповідності до ст. 75 КК України за можливе прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього обов`язки.
Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).
Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: оптичний DVD-R диск, на якому містяться один відеозапис проведення протоколу отримання і огляду речей (бензопили) від 21.07.2021 р., який приєднано до кримінального провадження № 0000042 від 20.07.2021, залишити при матеріалах кримінального провадження; бензопилу марки «Stihl МS 180», що належить ОСОБА_7 та передано під розписку, після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_7 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1