Справа № 147/809/20
Провадження №11-кп/801/952/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000098 від 26.04.2020, за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.06.2021 року, яким

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого,

не працюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного року) 23 (двадцяти трьох) днів позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку ОСОБА_8 , проживаючи разом з своєю матір`ю ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 разом з останньою систематично зловживав алкогольними напоями. 26 квітня 2020 року близько 04.00 год. ОСОБА_8 за місцем проживання в житловому приміщенні літньої кухні після вживання зі своєю матір`ю значної кількості алкогольних напоїв та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виявляючи психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю при цьому міг усвідомлювати своїми діями та керувати ними, під час раптово виниклого конфлікту взяв в руки кухонний ніж і умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс даним ножем ОСОБА_9 один удар в область передньої ділянки шиї та один удар в область живота.

Своїми діями ОСОБА_8 заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді різано-рваної рани передньо -середньої ділянки шиї, колото-різаної рани живота, які відповідно до висновку №51 Ладижинського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи, відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалого розладу здоров`я.

Після цього ОСОБА_8 повідомив про дану подію службу 102. ОСОБА_9 відразу було доставлено до КНП «Тростянецька центральна районна лікарня», де виконано хірургічну операцію. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла в лікарні від гострого порушення кровообігу з ознаками ішемії, екзогенної інтоксикації у внутрішніх органах внаслідок алкогольної кардіоміопатії.

Смерть потерпілої ОСОБА_9 наступила з причин, які не залежали від волі ОСОБА_8 і не стоять в причинному зв`язку із заподіяними ним тілесними ушкодженнями.

Таким чином, ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечне для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Не погодившись із вироком суду, заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказати у резолютивній частині вироку про призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Посилається на ст. 73 КК України, оскільки суд в порушення вказаних вимог призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 23 дні, у зв`язку із чим обвинуваченому слід призначити покарання без зазначення днів.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вироку ОСОБА_8 за ч.1 ст. 122 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 23 дні. Однак, зазначене суперечить положенням ст. 73 КК України, на що обґрунтовано звертає увагу прокурор.

Так, призначаючи покарання, суд першої інстанції не дотримався загальних засад про порядок і межі призначення покарання, якими зобов`язаний керуватися суд, призначаючи покарання у конкретному кримінальному провадженні.

Зі змісту ч.1 ст.65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати всі положення Загальної частини цього Кодексу, які пов`язані з призначенням покарання. Згідно зі ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Таким чином, за загальним правилом, обчислення строків покарання проводиться в роках та місяцях. Винятком із цього правила є громадські роботи, строк яких обчислюється у годинах. Обчислення строків покарання у днях допускається у разі: а) заміни (статті 74, 82, 83, 85, 86, 90 КК України) або складання (статті 70-72 КК України) покарань; б) зарахування у строк покарання попереднього ув`язнення (ч. 5 ст. 72 КК України); в) зарахування у строк покарання часу, протягом якого до особи застосовувалися примусові заходи медичного характеру (частини 1, 4 ст. 84 КК України).

Попереднє ув`язнення, відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, попереднє ув`язнення не є покаранням, оскільки особа перебуває в місцях ув`язнення ще до ухвалення вироку у справі. Водночас фактично воно означає перебування особи в умовах ізоляції від суспільства і за характером обмежень, покладених на особу, прирівнюється до позбавлення волі як виду покарання.

З огляду на це, підлягає до зарахування попереднє ув`язнення у строк покарання, що призначається судом, однак цей строк не враховується при визначенні покарання.

Таким чином, призначаючи покарання, суд першої інстанції не дотримався загальних засад призначення покарання, визначених ч. 1 ст.65 КК України,зокрема, суд повинен був призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в роках, а після цього зарахувати останньому у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення. Відповідно до п.4 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Враховуючи наведене, апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 ,- задовольнити.

Вирок Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.06.2021 року у кримінальному провадженні № 0000098 від 26.04.2020 відносно ОСОБА_8 , - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_10