ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/298/22 Справа № 213/3198/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101, щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року ОСОБА_7 засуджено до покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки; за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у незаконному виготовленні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту та у незаконному посіві і вирощуванні конопель у кількості від 10 до 15 рослин за наступних обставин.
Приблизно на початку червня 2021 року ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що діяльність з культивування рослин, включених до таблиці №1 Переліку «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено», на території України забороняється, діючи умисно, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконний посів та незаконне вирощування рослин конопель, здійснив незаконний посів насіння конопель в приміщенні своєї квартири, яка розташована по АДРЕСА_1 .
Надалі, після пророщування у червні 2021 року 22 зазначених рослин коноплі (канабісу) за вказаною адресою ОСОБА_7 , постійно доглядаючи за ними, незаконно їх вирощував шляхом періодичного поливу і освітлення з метою доведення пророщених у вказаному житловому приміщенні рослин коноплі до стадії їх визрівання та подальшої переробки і майбутнього особистого вживання у якості особливо небезпечного наркотичного засобу.
24 липня 2021 року в приміщенні кв. АДРЕСА_2 на підставі ухвали слідчого судді Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2021 року дізнавачем СД ВП № 6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 в ході проведення обшуку було виявлено і вилучено рослини зеленого кольору, схожі на коноплю, в кількості 22 штук, які є рослинами роду коноплі (Cannabis) і містять основний психоактивний компонент коноплі тетрагідроканабілол.
Таким чином, в період часу приблизно з початку червня 2021 року і до 24 липня 2021 року включно ОСОБА_7 , діючи умисно, здійснив в приміщенні кв. АДРЕСА_2 незаконний посів і вирощування 22 рослин роду коноплі (Cannabis).
Так, приблизно на початку червня 2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи біля с.Новолатівка Дніпропетровської області, усвідомлюючи, що діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, на території України забороняється, маючи умисел, направлений на незаконне виготовлення і зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, зібрав дикоростучі рослини конопель та утримуючи їх при собі приніс до місця свого мешкання, а саме до приміщення кв. АДРЕСА_2 для подальшого зберігання, переробки та особистого вживання.
У червні 2021 року ОСОБА_7 , діючи умисно, в приміщенні вказаної квартири висушив та подрібнив невстановлену кількість дикоростучих рослин конопель, виготовивши із них таким чином особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальною вагою 29,101 г, і розпочав його збереження у одному поліетиленовому пакеті за вищевказаним місцем свого проживання.
24 липня 2021 року в період часу з 10:30 год. до 10:56 год. за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме в приміщенні кв. АДРЕСА_2 в ході проведення санкціонованого обшуку було виявлено та вилучено один сліп-пакет, в середині якого знаходилась речовина зеленого кольору, рослинного походження в подрібненому стані масою 29,101 г, яка є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, що в перерахунку на суху речовину становить 26,430 г і відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» за №188 від 01 серпня 2000 року, перевищує невеликі розміри наркотичних засобів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині застосування принципу визначення остаточного покарання з принципу часткового складання призначених покарань на принцип поглинення менш суворого покарання біль суворим, зазначивши остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. В іншій частині просить вирок суду залишити без зміни.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що суд, призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, як принцип визначення остаточного покарання зазначив часткове складання покарань і одночасно фактично здійснив поглинення менш суворого покарання більш суворим, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про відкладення розгляду провадження не надходило.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, за які його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 1 ст. 382 КПК України, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.
Що стосується тверджень прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони ґрунтуються на матеріалах провадження, тому заслуговують на увагу.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання покарань.

Як слідує з оскаржуваного вироку суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки; за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.
Однак, при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання правильно встановивши необхідність застосування вимог ч. 1 ст. 70 КК України суд першої інстанції як принцип визначення остаточного покарання зазначив часткове складання призначених покарань, при цьому фактично допустив поглинення менш суворого покарання більш суворим, тобто допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виразилось у визначенні остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без будь-якого часткового складання призначених покарань.

За вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну вироку вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Відповідно до положень ст.ст. 409, 413 КПК України підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, вказаний вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України при призначенні обвинуваченому покарання.

Інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до скасування вироку при досудовому розслідуванні кримінального провадження та під час розгляду в суді першої інстанції, не встановлено.

З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанці, задовольнити.
Вирок Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки; за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4