Справа № 559/2310/21
Провадження № 1-кп/559/61/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження №0000051 по обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Степангородг, Володимирецького району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом Збройних Сил України, командира 2-го відділення розвідки технічними засобами взводу розвідки технічними засобами військової частини НОМЕР_1 , сержанта не одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, учасника бойових дій, раніше не судимого у відповідності до ст89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, із метою ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 08 березня 2021 року о 08.00 год. без поважних причин не прибув з відрядження на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 та перебував поза межами вказаної військової частини на території Дубенського району Рівненської області, проводячи час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував.

Будучи допитаним в судовому засіданні якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, зазначивши, що обставини та мотиви вчинення кримінального правопорушення щодо часу, місця та способу вчинення, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності та дав покази про те, що 07 листопада 2020 року, він уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України терміном на 3 роки. Відповідно до наказу 28.02.2021 вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та прибув 01.03.2021 до розташування вказаної військової частини для проходження курсу підготовки до сил спеціальних операцій. На той час у нього була травма руки, тому за станом здоров`я не зміг приймати участь у підготовці, тому був відряджений для подальшого несення служби до військової частини НОМЕР_1 .

В період з 05.03.2021 по даний час до військової частини НОМЕР_1 для несення служби не повернувся, до виконання обов`язків з військової служби не приступив та постійно перебував поза межами вказаної військової частини в основному по місцю реєстрації та проживання у АДРЕСА_1 . Про своє місцезнаходження до органів військового управління не заявляв, проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто не з`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби з відрядження, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України повністю доведена.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого під час судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення.

З урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченого, який є не судимим, учасником бойових дій, повного визнання вину у вчиненому, щирого каяття, сприяння розкриттю вчиненого злочину, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства з призначенням покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст.408 КК України, застосувавши положення ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов в кримінальному проваджені не заявлявся.
Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини за місцем проходження служби, повідомляти командира військової частини за місцем проходження військової служби про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1