В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,з середньою освітою,одруженого,не працюючого,зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 ,маючи умисел на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї,у невстановлений час та при невстановлених обставинах,без передбаченого законом дозволу, придбав та у подальшому зберігав за

місцем свого мешкання - у приміщенні будинку АДРЕСА_1 вогнепальну зброю, а саме:обріз одноствольної мисливської рушниці ИЖ-5,16-го калібру № НОМЕР_1 .

Вищевказану вогнепальну зброю ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання до моменту їх вилучення при проведенні обшуку 18.03.2020 р.,під час якого співробітниками поліції вказану вогнепальну зброю було виявлено та вилучено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав частково.Пояснив,що 18.03.2020 р. за місцем його мешкання за адресою АДРЕСА_1 , працівниками поліції було проведено санкціонований обшук,в ході якого виявили та вилучили обріз мисливської рушниці,який обвинуваченому щонайменше 20 років тому подарував дід. ОСОБА_4 ніколи обрізом не користувався,вважав,що його технічний стан,а саме відсутність бійка,не дозволяють здійснити постріл,не вважав обріз вогнепальною зброєю,дозволу на зберігання не отримував,жодних документів на обріз не має.

Після дослідження в судовому засіданні доказів сторони обвинувачення обвинувачений зазначив,що винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнає у повному обсязі,не маючи достатніх технічних знань,помилково вважав,що зберігає обріз,який технічно несправний та не може розглядатись як вогнепальна зброя.У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорював.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочинів.

Відповідно до протоколу обшуку від 18.03.2020 р.з відеозаписом,на підставі ухвали слідчого судді працівниками Шевченківського ВП був проведений санкціонований обшук домоволодіння АДРЕСА_1 ,під час якого було виявлено та вилучено у приміщенні житлового будинку вогнепальну зброю,які упакували та опечатали.

В судовому засіданні був відтворений відеозапис на флеш-накопичувачі проведення слідчої дії обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 ,що є додатком до протоколу обшуку,з якого встановлено,що обшук проводився за участю понятих ,в присутності ОСОБА_4 ,який надавав пояснення про належність саме йому виявленого під час обшуку обрізу рушниці,зауваживши,що технічний стан цього предмету незадовільний.

Згідно висновку експерта № 2-196 від 30.03.2020 р.,наданий на дослідження предмет ,схожий на обріз рушниці довжжиною 410 мм. являється нестандартною вогнепальною зброєю- обрізом рушниці ІЖ -5 16-го калібру № НОМЕР_1 виробництва Іжевського механічного заводу ,СРСР,придатний до проведення пострілів.Обріз рушниці виготовлений шляхом внесення змін саморобним способом в конструкцію одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці ІЖ-5 16-го калібру № НОМЕР_1 , Іжевського механічного заводу ,СРСР ,які полягають у вкороченні стволу до залишкової довжини в 250 мм.та підпилюванні прикладу у шийці.

Постановою слідчого від 18.03.2020 р.предмет,схожий на обріз рушниці,вилучений під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на зберігання в камеру схову Шевченківського ВП.

В судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_5 підтвердив висновки вказаної вище балістичної експртизи № 2-196 від 30.03.2020 р.,пояснив,що 20.03.2020 р.для проведення балістичної експертизи до Запорізького НДЕКЦ надійшов об`єкт дослідження,упакований в сейф-пакет,при розпакуванні ним виявився обріз рушниці з біркою.При проведенні дослідження цього предмету було встановлено,що всі узли та детаті в наявності,працюють справно. З обрізу було проведено три дистанційні постріли,всі вдалі. Складова ударно-спускового механізму-бойок у наданому на дослідження обрізі наявний,обріз придатний для здійснення пострілів,є вогнепальною зброєю.

В судовому засіданні речовий доказ обріз рушниці безпосередньо досліджений та встановлено,що він повністю відповідає за зовнішніми ознаками та технічними складовими предмету,який досліджувався експертом,обвинуваченому було продемонстровано наявність у наданому на дослідження обрізі бойка як складової ударно-спускового механізму.

Досліджені в судовому засіданні докази логічні,послідовні,не містять протиріч,переконливі як кожен окремо,так і їх сукупність у взаємозв`язку.

Жоден із них не спростований,містить інформацію щодо предмету доказування,схожих,не оспорюваних,чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

При їх оцінці суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину ,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України».

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював доведеність його винуватості та погодився,що досліджені судом докази повністю спростували його первісні показання про відсутність у обрізі рушниці,який він зберігав за місцем мешкання без дозволу,бойка як складової ударно-спускового механізму,визнав,що надавав такі показання,не маючи достатніх технічних знань у галузі вогнепальної зброї.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Статтею 61 Констиуції України встановлено,що юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.

Так,обвинувачений раніше не судимий ,має постійне місце проживання,офіційно не працює,тяжких наслідків від його дій не настало. На його утриманні знаходиться неповнолітня дитина 2005 р.н.,на обліках у лікарняних закладах із шкідливими залежностями обвинувачений не перебуває.

Обставиною,яка пом`якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.

Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, своїми активними діями сприяв органам слідства з`ясувати обставини вчинення злочину та під час проведення обшуку вказав працівникам поліції місце зберігання зброї, визнає винуватість у скоєнні злочину,

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.

Всі ці відомості у сукупності є суттєвими та дають підстави при призначенні покарання у межах санкції статі 263 ч.1 КК України,по якій обвинувачений судом визнається винуватим, для застосування ст.75 КК України,оскільки забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання,але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`зків органами з питань пробації протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.

Відповідно до обвинувального акту, по кримінальному провадженню наявні процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 1256 гр.,ці витрати,пов`язані із залученням експерта,підтверджені довідкою експертної установи про вартість проведених досліджень,які відповідно до ст.118,124 КПК України суд стягує з обвинуваченого у дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-

Ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75,76 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись до органу з питань пробації для реєстрації,повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Речові докази:

-обріз рушниці ИЖ-5 з маркуванням № НОМЕР_1 ,який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області -конфіскувати та передати у Дозвільну систему ГУНП у Запорізькій області для вирішення подальшої долі;

-флеш-накопичувач micro CD з выдеозаписом обшуку від 18.03.2020 р.,який знаходиться у справі,зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати на проведення судової експертизи № 2-196 від 30.03.2020 р. у розмірі 1256(одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1