ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/5137/17 Головуючий І-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/144/22 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції :
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
засудженого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14 травня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2003 року, яким його засуджено за п.7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 7 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі.
Суд мотивував своє рішення тим, що обставини, на які посилається в своїй заяві заявник, як на підстави скасування вироку, не є нововиявленими в розумінні вимог ст.459 КПК України, так як не спростовують факти, що були покладені в основу судового рішення, і за своїм змістом не доводять неправильність вироку суду. Також зазначив, що наведені у заяві підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами фактично зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу скасувати, та направити матеріали справи на новий судовий розгляд. В обґрунтування посилається на те, що судом були порушенні його права на захист та принцип змагальності, оскільки суд розглянув його заяву за без його участі в режимі відеоконференції; адвокат ОСОБА_9 формально брав участь у розгляді його заяви, оскільки не спілкувався з ним жодного разу щодо узгодження лінії захисту. Також зазначив, що судом не розглянуто його клопотання про виклик потерпілого, свідків та експертів для допиту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення та вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Як вбачається з матеріалів справи вироком Апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2003 року ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за п.7 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.1, 7, ч.2 ст.115, ст.70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 22 червня 2004 року.

У відповідності з положеннями ч.ч.1, 2 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами, якими визнаються, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для справи; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та постановлення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

До таких обставин, на думку засудженого ОСОБА_8 відноситься те, що:

- йому стало відомо з письмової відповіді за підписом завідуючого відділом судово медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб ОСОБА_10 . Балановського від 02 червня 2017 року за № 992, яка за своєю сутністю є нововиявленою обставиною, яка підтверджує факт не проведення судово токсикологічної експертизи з метою встановлення у його крові алкоголю під час вчинення злочину, і визнання його на підставі не підтверджених експертизою даних винним у вчиненні кримінального злочину за обтяжуючих обставин;

- суддя Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_11 , яка входила до складу судової колегії, якою ухвалений вирок у справі, не мала права бути призначена Указом Президента України № 121/96 від 10 лютого 1996 року на посаду судді Харківського Обласного суду (Апеляційного суду Харківської області), оскільки на час призначення не мала необхідного стажу роботи на посаді судді, який не може становити менше трьох років.

Зазначені доводи у заявах, на думку засудженого підтверджують його невинуватість та є нововиявленими обставинами.

Така думка засудженого ОСОБА_8 є помилковою, виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів кримінальної справи та як вбачається з вироку, наведені засудженим ОСОБА_8 обставини щодо судової експертизи містяться в матеріалах кримінальної справи, а саме: постанові слідчого від 31 травня 2003 року про призначення судово медичної експертизи та висновку судово психіатричної експертизи, які вже були предметом дослідження судами усіх інстанцій під час розгляду справи, а тому не можуть бути визнані судом нововиявленими обставинами. Щодо обставини, що у засудженого не були відібрані зразки, необхідні для проведення лабораторного дослідження на стан алкогольного сп`яніння, і у відношенні нього не була проведена судово токсикологічна експертиза, як самі по собі так і разом із раніше виявленими обставинами жодним чином не доводять неправильність вироку, ухваленого судом у відношенні засудженого та не спростовують його вини.

Окрім цього, вчинення засудженим злочину у стані алкогольного сп`яніння встановлено судом на підставі не тільки висновку судово психіатричної експертизи, а усієї сукупності доказів у справі, які були предметом дослідження і оцінки судами всіх інстанцій. Що ж стосується необхідності встановлення ступеня тяжкості алкогольного сп`яніння, то для визначення наявності обтяжуючої покарання обставини, передбаченої п.13 ч.1 ст.67 КК України, вона значення не має.

Щодо законності Указу Президента України № 121/96 від 10 лютого 1996 року в частині призначення ОСОБА_11 на посаду судді Харківського Обласного суду (Апеляційного суду Харківської області), то колегія суддів не має права в межах цієї справи надавати оцінку його правомірності, але при цьому зазначає, що згідно довідки Орджонікідзевського районного суду м. Харкова суддя у відставці ОСОБА_11 має стаж роботи суддею районного суду: Первомайського районного суду Луганської області з 14.04.1986 до 11.07.1987 1 рік 2 місяці 27 днів, Стаханівського міського суду Луганської області з 29.03.1993 до 07.03.1996 2 роки 11 місяців 08 днів, Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з 26.07.2005 до 21.12.2016 11 років 04 місяці 25 днів. Станом на 10 лютого 1996 року її загальний стаж роботи суддею районного суду перевищував 4 роки, чого було цілком достатньо для призначення на посаду судді обласного (Апеляційного) суду.

Апеляційні доводи засудженого щодо порушення його прав на захист, оскільки судове засідання відбулося за його відсутністю та він не узгодив лінію захисту із захисником є необґрунтовані, виходячи з наступного.

Так, матеріали справи хоча і містять декілька клопотань засудженого, щодо його участі в режимі відеоконференції, однак вони не стосуються судових засідань за результатом, яких було ухвалено оскаржуване рішення та до цього складу суду таких клопотань від засудженого не надходило. Судове засідання відбулося за участю захисника ОСОБА_9 , який належним чином виконував свої обов`язки. До того ж, жодних заяв щодо неналежного виконання захисником своїх обов*язків в суді першої інстанції від засудженого не надходило. Заміна захисника апеляційним судом за клопотанням засудженого, не свідчить про неналежне виконання ним обов*язків в суді першої інстанції.

Щодо посилання в апеляційній скарзі засудженого на те, що судом не розглянуто його клопотання про виклик потерпілого, свідків та експертів для допиту, то воно є безпідставним, оскільки вказана необхідність допиту зазначених осіб зводиться до переоцінки доказів та не є нововиявленими обставинами.

Таким чином, наведені у заявах підстави перегляду вироку за нововиявленими обставинами фактично зводяться до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом, що суперечить положенням п.1 ч.1 ст.7 КПК України, зокрема, такій засаді кримінального провадження, як верховенство права, яка передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяви засудженого ОСОБА_8 без задоволення, оскільки дійшов правильного висновку, що підстави, на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні ст.459 КПК України, так як були відомі суду під час ухвалення рішення та предметом його розгляду, а доводи апеляційної скарги правильності цього висновку не спростовують. Тому апеляційна скарга засудженого підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 14 травня 2020 року, якою залишено без задоволення заява засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2003 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: