Справа № 643/8827/18
Провадження № 1-кп/643/213/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003009 від 30.05.2018 року, № 0006236 від 20.11.2019 року, № 0005456 року від 09.10.2019 року, № 0001702 року від 10.07.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_7 , 2015 року народження, раніше судимий: 19.03.2001 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 6 ст. 229 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 25.03.2004 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 08.07.2008 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003009 від 30.05.2018 року, № 0006236 від 20.11.2019 року, № 0005456 року від 09.10.2019 року, № 0001702 року від 10.07.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
В кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на строк 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинені ним злочини, може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Також, враховуючи відсутність у нього законних джерел отримання доходу, обвинувачений може вчинити інші корисливі кримінальні правопорушення. Крім того, обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, постійної роботи. Враховуючи наведене, до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та викладені в ньому доводи. Зазначив, що ризики не зменшились
Прокурор ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, та просили змінити запобіжний захід на більш м`який.
Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10.12.2019 року щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався судом.
ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, один з яких є тяжким корисливим насильницьким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив, що на розгляді Московського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні інших злочинів, а саме передбачених за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України.
Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012 вбачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Оцінюючи в сукупності дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, шо загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, інші обставини кримінального провадження, суд вважає доведеним наявність ризиків, зазначених прокурором, в тому числі ризику переховування обвинуваченого від суду через усвідомлення імовірності визнання вини обвинуваченого за висунутим йому обвинуваченням та тиску тягаря можливого відбування покарання.
У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, в тому числі тяжкому корисливому злочині, суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи і таке втручання в право обвинуваченого на свободу та особисту недоторканість має легітимну мету та відповідає вимогі пропорційності.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, кількість епізодів злочинної діяльності, в яких він обвинувачується, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
За таких обставин з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_6 , на строк до 24:00 годин 11 лютого 2022 року включно.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадженні підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, на більш м`який, на необхідність чого посилалась сторона захисту, в зв`язку з чим відмовляє у вказаному клопотанні сторони захисту.
Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_6 що він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 34, 183, 331, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_6 , на більш м`який запобіжний захід - відмовити.
Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_6 , на строк до 24:00 годин 11 лютого 2022 року включно.
Ухвала в частині продовження тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_6 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова (м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є) 17.12.2021 року о 13-10 год.

Суддя ОСОБА_1