Дата документу 12.11.2021
Справа № 334/2979/21
Провадження № 1-кс/334/2007/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву про самовідвід судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 19.01.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України,

установив:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 19.01.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2021 головуючим суддею визначена суддя ОСОБА_3 .

12.11.2021 суддею ОСОБА_3 заявлений самовідвід у кримінальному провадженні, який мотивований наявністю обставин, передбачених пунктом 4 частини першої статті 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), які на його думку при розгляді даного кримінального провадження можуть викликати сумніви в неупередженості судді при ухваленні судового рішення.

Суд, розглянувши заяву про самовідвід, вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом (частина перша статті 21 КПК).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною (далі - Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність неупередженості (безсторонності) відповідно до частини першої статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

Згідно з суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Суддя при прийнятті справи до провадження самостійно, відповідно з власним внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, при цьому наявність, на думку судді, таких обставин є безумовною підставою для самовідводу судді.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, діючи у злочинній змові з невстановленою слідством особою, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , шляхом обману (шахрайство) пообіцяли ОСОБА_5 , відносно якого колегією суддів розглядається кримінальне провадження за ч. 3, 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 369 КК України здійснити вплив на суддів Ленінського районного суду міста Запоріжжя зі складу колегії, які розглядають провадження відносно нього, з метою зміни останньому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`яку. Суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя, які розглядали кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , за їх заявами про самовідвід відведено від розгляду даного кримінального провадження, та вони є свідками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

На думку суду, через вказані обставини у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді, що згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, свідчить про обґрунтованість заяви про самовідвід та є підставою для її задоволення.

Керуючись статтями 75, 76, 81, 372, 376 КПК, суд, -

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді задовольнити.

Відвести суддю Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 19.01.2021, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України.

Передати матеріали справи до канцелярії Ленінського районного суду м. Запоріжжя для визначення головуючого судді у порядку встановленому ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1