ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/2191/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001720 від 11.11.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
12.11.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_11 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження малолітнім потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також враховуючи те, що ОСОБА_11 раніше вже був засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.05.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України строком на один рік, а також на нього 24.10.2021 складений адміністративний протокол за ст. 124 КуАП України за порушення вимог ПДР України, дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_11 при застосуванні більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою, в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що обґрунтовується тим фактом, що ОСОБА_11 буде намагатись затягувати розгляд кримінального провадження шляхом імітування начебто погіршення стану здоров`я, а саме під час вручення повідомлення про підозру, останній поскаржився на запаморочення, підняття тиску, головні болі. Проте вказані доводи не знайшли свого підтвердження; а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.
З урахуванням викладеного, слідчий вважав, що інші більш м`які запобіжні заходи не пов`язані з триманням ОСОБА_11 під вартою не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2021 року задоволено клопотанняслідчого.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до 09.01.2022 року.
Визначено ОСОБА_11 суму застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 340 500 грн., які необхідно внести на відповідний розрахунковий рахунок до сплину терміну тримання під вартою. При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_11 з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки: 1)прибувати за кожною вимогою до слідчого прокурора, суду; 2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_11 строком до 09.01.2022 із визначенням застави у розмірі - 10 000 000 грн. (4204 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Звертає увагу на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді від 12.11.2021 в частині визначення розміру застави -150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає - 340 500 грн., замість 10 000 000 грн., як просила сторона обвинувачення. Вказує, що ОСОБА_11 засуджений вироком Дзержинським районним судом від 05.05.2020 м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України строком на один рік, також на нього 24.10.2021 року складений адміністративний протокол за ст. 124 КуАП України за порушення вимог ПДР України. Вказані обставини свідчать, про те, що підозрюваний ОСОБА_11 схильний до вчинення злочинів та адміністративних правопорушень у сфері транспорту.

Також прокурор просить звернути увагу на особу підозрюваного, який законного джерела отримання доходу не має, не одружений, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння КНП ХОР ОНД № 2403 від 12.11.2021, перебував у стані наркотичного сп`яніння (метадон). Вказує, що з урахуванням вищевикладеного, підозрюваного ОСОБА_11 нічого не утримує на території України. Розмір застави, який визначений слідчим суддею при постановленні ухвали від 12.11.2021 - 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає - 340 500 грн., та який може бути сплачений особами зі сторони підозрюваного, зокрема тими, що надали йому у користування автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER 200», д.н.з. НОМЕР_1 , свідчить про те, що ніяких гарантій виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків не забезпечено, ризик його ухилення від слідства та суду достатньо великий.

Зазначив, що слідчий суддя при визначенні розміру застави не звернув увагу на можливий розмір матеріальної шкоди, завданої двом малолітнім потерпілим, оскільки останні на це час продовжують лікування в медичному закладі.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_11 , а саме тяжкості кримінального правопорушення - яке є тяжким злочином, потенційного розміру спричиненої шкоди двом малолітнім потерпілим, вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння, наявністю в його оточенні осіб, які володіють значними сумами грошей та є заможними людьми, наявність об`єктивно підтверджених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення просить суд призначити заставу у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 10 000 000 грн., оскільки, саме вказаний розмір застави забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та може запобігти виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, а також представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , який поклався на розсуд суду та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 , яка заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001720 від 11.11.2021, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.
11.11.2021 о 17:30 годині ОСОБА_11 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
12.11.2021 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_11 слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та зібрані під час досудового розслідування докази, надані до суду вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування або суду а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Однак, слідчий суддя першої інстанції вважав не доведеними ризики, передбачені п.п.3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, заявлені слідчим та прокурором щодо незаконного впливу на свідків, потерпілих та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Разом з цим, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведена виключна необхідність у застосуванні до підозрюваного застави в розмірі 10 000 000 грн., є завідомо непомірною для підозрюваного, а отже визначив підозрюваному ОСОБА_11 заставу в розмір 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 340 500 грн., що, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та яка з урахуванням майнового стану підозрюваного, його особи, обставин справи та відсутності на теперішній час визначення ступені тяжкості спричинених малолітнім потерпілим тілесних ушкоджень, не є явно непомірною для нього.
Слідчий суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та наявності ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
За таких обставин, наявні у кримінальному провадженні відомості, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України - обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованих йому дій, передбачених ч. 2 ст. 286-1 КК України, підтверджується наявними відомостями, які містяться у:

- протоколі огляду місця ДТП від 11.11.2021р. зі схемою, відповідно до яких оглянута проїзна частина на перехресті пр-т Науки та вул. Тобольська де рух регулюються світлофором, на перехресті зафіксоване місце розташування автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 200», р.н. НОМЕР_1 , здійснені відповідні заміри (а.с. 10-13);
- протоколі допиту підозрюваного від 11.11.2021р., відповідно до якого ОСОБА_11 11.11.2021р. керував технічно справним автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER 200», який взяв у свого знайомого. В автомобілі перебував один. Рухався по пр-ту Науки, при наближенні до перехрестя із вул.Тобольською побачив, що його горить зелене світло світлофора, однак часу залишалось мало, внаслідок чого він почав пригальмовувати та відволікся на написання повідомлення у своєму телефоні. В цей час відчув удар в передню частину автомобіля і зрозумів, що збив пішохода. Зупинив автомобіль , вийшов із нього і побачив, хлопця який лежав під лівим колесом автомобіля. Після чого сів за кермо та трохи від`їхав назад, щоб звільнити хлопця. Потім побачив дівчину , яка лежала на переході (а.с.16).
- протоколі допиту потерпілого ОСОБА_13 , відповідно до якого він 11.11.2021р. йшов зі школи додому. На вул.Тобольській підійшов до пішохідного переходу та коли для автомобілей загорівся червоний сигнал світлофору , а для пішоходів зелений він почав переходити проїзну частину. Коли знаходився по центру дороги почув удар в ліве плече та впав, на деякий час втратив свідомість коли прийшов до тями побачив, що лежить на дорозі. Швидка медична допомога доставила його у лікарню (а.с. 40-44);
- протоколі допиту потерпілої ОСОБА_12 , відповідно до якого вона 11.11.2021р. йшла зі школи додому. На перехресті пр-т Науки та вул.Тобольській підійшла до пішохідного переходу та коли для автомобілей загорівся червоний сигнал світлофору , а для пішоходів зелений вона почала переходити проїзну частину. В цей час відчула удар в ліву частину , від якого впала та втратила свідомість . Швидка медична допомога доставила її у лікарню (а.с. 45-49;
- відеозаписі моменту ДТП з камери ТОВ "Тріолан" та протоколом огляду відеозапису, де відображено наїзд автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 200», р.н. НОМЕР_1 на двох пішоходів (а.с.37);
- висновку лікаря обласного наркологічного диспансеру від 12.11.2021р., відповідно до якого встановлено перебування ОСОБА_11 у стані наркотичного сп`яніння (а.с.53);
- листі з КНП «Міська лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова » в яких зазначені попередні діагнози ОСОБА_12 - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана потиличної ділянки справа, забій м`яких тканин шиї; ОСОБА_13 - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій грудної клітини зліва, забій та садна лівого передпліччя (а.с.35,36).
Враховуючи вищенаведений обсяг відомостей судового провадження, колегія суддів вбачає, що вони об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування, внаслідок чого виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, а також наявності у матеріалах провадження доказів, які формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_11 до вчинення певних дій, згідно підозри.

Разом з тим, згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_11 офіційно не працевлаштований, а отже законного джерела отримання доходу не має, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше судимий вироком Дзержинським районним судом від 05.05.2020 м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України строком на один рік, а крім того, стосовно нього 24.10.2021 року було складено адміністративний протокол за ст. 124 КуАП України за порушення вимог ПДР України, а на теперішній час, згідно пояснень захисника, вже притягнутий до адміністративної відповідальності. Вказані обставини об`єктивно свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_11 схильний до вчинення злочинів, а також адміністративних правопорушень у сфері транспорту.
Враховуючи підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному діяння, яке було вчинено, згідно підозри, ОСОБА_11 , відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння КНП ХОР ОНД № 2403 від 12.11.2021, у стані наркотичного сп`яніння (метадон), та усвідомлюючи можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, є ймовірність того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_11 , а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження малолітнім потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ,колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема життя та здоров`я населення, яке, відповіднодо ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховані передбачені ст.ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а також дотримані вимоги ст. 194 КПК України, в тому числі й щодо встановлення доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу - наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України
Таке судове рішення, в частині необхідності застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_11 іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з визначеним слідчим суддею суду першої інстанції розміром застави, як альтернативного запобіжного заходу, виходячи з наступного.

Інкримінований ОСОБА_11 злочин не відноситься до злочинів, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України, внаслідок чого слідчий суддя зобов`язаний визначити йому розмір застави.
Визначаючи розмір застави, слідчий суддя визначив розмір застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 340 500 грн. грн.
Виходячи з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Натомість, ч. 5 ст. 182 КПК України надає можливість у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних відповідно.
Згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
При розгляді питання щодо визначення розміру застави у цьому судовому провадженні, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
В апеляційній скарзі прокурор просить постановити ухвалу про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 з визначенням застави у розмірі 4204 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 10 000 000 грн, оскільки, на його думку, лише такий розмір застави здатний забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Як встановлено наданими суду апеляційної інстанції матеріалами, ОСОБА_11 11.11.2021, близько о 15.20, в районі перехрестя вул. Тобольска та пр. Науки у м. Харкові, керуючи в стані наркотичного сп`яніння автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER 200», р.н. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Агрофірма Колонтаїв», чим грубо порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, де вказано: "Водію забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та під впливом наркотичних або токсичних речовин", рухався по пр. Науки зі сторони вул. Культури в напрямку вул. 23-го Серпня, та під`їжджаючи до регульованого пішохідного переходу, в порушення вимог п. 8.7.3(е) та п. 8.10 ПДР України, діючи необережно, проявив неуважність, відволікся за спостереженням дорожньої обстановки, проігнорував червоний сигнал світлофора, що забороняє подальший його рух, не зменшив швидкості та не зупинив автомобіль перед пішохідним переходом, на якому перебували пішоходи, а продовжуючи свій рух, виїхав на пішохідний перехід, де допустив наїзд на двох малолітніх пішоходів: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій заподіяв численні тяжкі тілесні ушкодження; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому заподіяв численні тяжкі тілесні ушкодження, які, в цей час, переходили проїзну частину пр. Науки по регульованому пішохідному переходу на зелений для пішоходів сигнал світлофора, з права наліво відносно руху вказаного автомобіля по дорожній розмітці «зебра», рухаючись зі школи додому.
Згідно підозри, порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_11 , перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.
Враховуючи високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є малолітніми, отримали тілесні ушкодження та які на цей час перебувають в лікарні, лікування щодо яких ще не закінчено, а і для суспільства в цілому, оскільки дії, згідно підозри, ОСОБА_11 було скоєно в стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння КНП ХОР ОНД №2403 від 12.11.2021, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні об`єктивно наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема життя та здоров`я населення, яке, відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Під час апеляційного перегляду в судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурором було долучено до матеріалів провадження копії позовних заяв законних представників обох малолітніх потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди на суму 5 000 000грн. та 300 000грн.
Між тим, під час апеляційного розгляду захисником підозрюваного ОСОБА_11 - адвокатом ОСОБА_7 не надано будь-яких доказів на підтвердження матеріального та фінансового стану підозрюваного або відомостей щодо відшкодування шкоди потерпілим.
За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри, розміру, згідно позовів, спричиненої моральної шкоди, наявності заявлених потерпілими цивільних позовів, а також з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_11 , та наявності вищевказаних ризиків - застава у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 178 000 гривень, на цьому етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити частково. Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2021 року скасувати в частині визначення розміру застави та в цій частині постановити нову, якою розмір застави збільшити, виходячи з положень ч.5 ст.182 КПК України. В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.2, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2021 року в частині визначення розміру застави скасувати та в цій частині постановити нову, якою збільшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначивши заставу у розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 178 000 гривень ( три мільйони сто сімдесят вісім тисяч), яку необхідно внести навідповіднийрозрахунковийрахунокХарківськогоапеляційного суду (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42261368; Банк отримувача ДКСУ м.Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0085314 )
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_11 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3,4,8, 9 частини 5 статті 194 КПК України, а саме:
- прибувати до визначеної службової особи із встановленої періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або/місця роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- носити електронний засіб контролю.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
В решті ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2021 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді