ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000389 від 31.05.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нижнє Первомайського району Луганської області, громадянки України, з середньою технічною освітою, вдови, на утриманні малолітніх дітей не має, не є інвалідом, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 28.02.2014 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 190, ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
- 05.12.2017 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України до 3 років позбавлення волі, до остаточного покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 26.02.2018 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі;
- 22.05.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України до остаточного покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі;
- 20.07.2018 Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі;
- 09.04.2019 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, 21.08.2020 звільнена з Мелітопольської виправної колонії (№144) по відбуттю строку покарання;
- 21.07.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
- 10.09.2021 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
- 24.09.2021 Миронівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
- 18.10.2021 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі;
- 10.11.2021 Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;
- 14.12.2021 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;
- 17.01.2022 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі (станом на 07.02.2022 вирок не набрав законної сили);
- 19.01.2022 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі (станом на 07.02.2022 вирок не набрав законної сили);
- 19.01.2022 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі (станом на 07.02.2022 вирок не набрав законної сили);
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимою за вчинення умисних злочинів проти власності, діючи умисно з метою власного збагачення, 30 травня 2021 року близько 13 годин 00 хвилин, прийшла до приміщення «Лото-маркет», що розташоване за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Шевченка, 20, де на той час знаходилась касир ОСОБА_5 , та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, представилась останній працівником «Енергозбут», яким вона не являється, та повідомила недостовірну інформацію про згоду керівництва даного закладу щодо планового відключення світла цього приміщення, тим самим увійшла в довіру до потерпілої.
Після чого ОСОБА_4 , шляхом обману ОСОБА_5 попросила скласти всі цінні речі до поліетиленового пакету, на що остання, будучи помилково впевненою у правдивості та добросовісності дій ОСОБА_4 , та не здогадуючись про її злочинні наміри, добровільно поклала до поліетиленового пакету грошові кошти в сумі 19085 гривень, срібний ланцюжок плетінням бісмарк, вагою 20 г, 925 проби, вартістю 231 гривня 70 копійок, срібний хрестик вагою 7 г, 925 проби, вартістю 81 гривня 10 копійок, срібну ладанку « ІНФОРМАЦІЯ_2 »», вагою 7 г, 925 проби, вартістю 81 гривня 10 копійок, срібне кільце з гравіюванням «Отче Наш», вагою 5 г, 925 проби, вартістю 57 гривень 90 копійок, які належать ОСОБА_5 .
Отримавши вказане майно ОСОБА_4 покинула приміщення «Лото-маркет», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 19536 гривень 80 копійок.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та пояснила суду, що дійсно 30.05.2021 вона зайшла до приміщення «Лото-маркет» у м. Фастові де на той момент знаходився продавець цього магазину, якій вона представилась працівником «Електромережі». Надалі вона ввела продавчиню того магазину в оману, скористалася її довірою та забралу у останньої в такий спосіб 19000 грн. та срібні прикраси,а саме: каблучку, ладанку, сережки та хрестик, якими розпорядилася на власний розсуд. Уточнила, що після того, як вона зайшла до магазину та представилась працівником «Електромережі», вона сказала потерпілій, що у приміщенні повинен бути перепад струму. У зв`язку з цим, вона переконала потерпілу передати їй гроші та інші цінності, щоб вони не згоріли у випадку пожежі, яка могла начебто виникнути у випадку перепаду струму.

Враховуючи вищевикладене, показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності її позиції.

Оскільки учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченої ОСОБА_4 , прокурора та потерпілої ОСОБА_5 провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , остання раніше судима, згідно довідки за адресою: АДРЕСА_1 фактично не проживає, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , рецидив злочинів (щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 353 КК України).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого умисного корисливого злочину, обставини, що сприяли вчиненню кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка вину визнала у повному обсязі, щиро розповідала про скоєне та розкаялась, її поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка щодо міри покарання обвинуваченій покладалась на розсуд суду, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив указаний злочин до ухвалення щодо неї попереднього вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 грудня 2021 року (останній за часом вирок, який було ухвалено відносно ОСОБА_4 та який станом на 07.02.2022 набрав законної сили), тому призначити їй остаточне покарання за сукупністю злочинів необхідно за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, та, на переконання суду, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для застосування ст. ст. 69 та 69-1, ст. 75 КК України судом не встановлено.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень .

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня ухвалення вироку.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим, яке призначено вироком Коростишівського Районного суду Житомирської області від 14 грудня 2021 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення даного вироку, а саме з 07.02.2022.

Зарахувати ОСОБА_4 за правилами ст. 72 КК України частково відбуте покарання за вироком Коростишівського Районного суду Житомирської області від 14 грудня 2021 року, починаючи з 04.06.2021 року по 06.02.2022.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_6