Справа № 438/1608/21
№ провадження 1-кп/438/29/2022
УХВАЛА
Іменем України

13 січня 2022 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Бориславі клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 19 вересня 2021 року
стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , студента 1-го курсу Бориславського професійного ліцею, раніш не судимого,
у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участі учасників судового провадження прокурора ОСОБА_4 , особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження з клопотанням про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
Судом встановлено, що 18 вересня 2021 року приблизно о 21 год 30 хв неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи позаду кінотеатру «Каменяр», який розташований по вулиці Шевченка, 25 міста Борислава Львівської області, під час раптово виниклої суперечки підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ставши навпроти останнього на відстані витягнутої руки, наніс йому три удари кулаком правої руки в ділянку обличчя, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, травматичного зламу 11 та 41 зубів, садна в потиличній ділянці посередині, синця на спинці носа, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового кримінального правопорушення.
Неповнолітній ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння у 14-річному віці, просив задовольнити клопотання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру.
Захисник неповнолітнього ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 , та законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 просили задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.
Потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник батько ОСОБА_8 у судове засідання не прибули. На адресу суду надійшло письмове клопотання ОСОБА_8 про проведення судового розгляду у його відсутності, претензій до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди він не має, підтверджує, що витрати на лікування сина йому відшкодувала ОСОБА_5 добровільно. У вирішенні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру покладається на думку суду.
Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_3 , його законного представника матір ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , враховуючи думку прокурора, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Причетність неповнолітнього ОСОБА_3 до вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими у суді доказами, а саме: заявою ОСОБА_8 від 19.09.2021 про нанесення 18 вересня 2021 року його синові ОСОБА_7 тілесних ушкоджень невідомою особою; висновком судово-медичного експерта Дрогобицького районного відділення експертизи №326 від 13 жовтня 2021 року, згідно з яким у неповнолітнього ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, травматичного зламу 11 та 41 зубів, садна в потиличній ділянці посередині, синця на спинці носа, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.
Також встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, ОСОБА_3 згідно з ст. 22 КК України не досягнув 16 років, тобто він не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Згідно з ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Згідно з п.3 ч.2 ст.105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру, зокрема, у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.
Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 року «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.
До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.
Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю, яка згодна на передачу їй під нагляд сина, про що вона підтвердила в судовому засіданні.
Враховуючи дані про особу неповнолітнього ОСОБА_3 , зокрема, те, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на даний час навчається у Бориславському професійному ліцеї, де характеризується позитивно, враховуючи дані про його особу, поведінку у навчальному закладі, дані про сім`ю, здатність матері забезпечити виховний вплив на ОСОБА_3 та постійний контроль за його поведінкою, здатність позитивного впливу, умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_3 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: передання під нагляд батьків, зокрема, його матері.
Таким чином, клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими, матеріалами кримінального провадження та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ч. 2 ст. 97, ст. 105 КК України, керуючись ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 498, 501 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 19 вересня 2021 року стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, - задоволити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків матері ОСОБА_5 терміном 6 (шість) місяців.

Повний текст ухвали складено 18 січня 2022 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня її проголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1