ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 592/6618/16 Номер провадження 11-кп/814/390/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисникаОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченоїОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000167 за апеляційною скаргою заступника начальника відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_9 , з доповненнями заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_10 , на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 липня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та зареєстрована в АДРЕСА_1 , мешканка АДРЕСА_2 , громадянка України, з вищою освітою, незаміжня, працююча старшим державним інспектором відділу митного оформлення Центрального митного поста м. Суми, несудима,

визнана невинуватою та виправдана за ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, оскільки не доведено, що в її діянні є склад цих кримінальних правопорушень.

Судові витрати віднесені на рахунок держави.
Як зазначено у вироку суду, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувалася у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
Директор ПП "АБВ Група" ОСОБА_11 , який є представником (декларантом) ТОВ "Захід Ексімп" для проведення процедури митного оформлення подав до митного поста "Суми-центральний" Сумської митниці ДФС 26 травня 2015 року два комплекти митних документів (митні декларації №805130000/2015/005874 та №805130000/2015/005879, контракти, інвойси, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, висновки №970 та №972 експертного авто-товарознавчого дослідження, а також сертифікати відповідності) на автомобілі марки "DAF" моделі CF75.310 з номерами шасі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які є "Тягачами сідельними для перевезення напівпричепів, що використовувалися", 2006 року випуску.
Відповідно до цих документів, як вважає сторона обвинувачення, безпідставно, в порушення вимог Наказу Міністерства доходів і зборів України № 15 від 14 січня 2014 року, яким затверджено "Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності", обидва автомобілі віднесено до групи товарів "" як "Тягачі колісні для напівпричепів, що використовувались".
Декларантом, виходячи із задекларованої митної вартості, зазначеної у митних деклараціях №805130000/2015/005874 та №805130000/2015/005879 вантажних автомобілів марки "DAF" моделі CF 75.310 з номерами шасі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , 2006 року випуску, за ввезення (імпорт) на митну територію України кожного транспортного засобу нараховано та сплачено до державного бюджету податки, збори та інші обов`язкові митні платежі на загальну суму 27365,52 грн.
Водночас, як зазначено в обвинуваченні, автомобілі із номерами шасі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, відповідають характеристикам групи товарів "", "Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що використовувались".
За таких обставин, за розмитнення цих транспортних засобів до державного бюджету України підлягали до сплати обов`язкові митні платежі на загальну суму 464124, 33 грн та 459 972, 42 грн, відповідно.
Головний державний інспектор митного поста "Суми- центральний" Сумської митниці ДФС ОСОБА_8 , являючись представником влади та службовою особою, діючи умисно, використовуючи надану їй владу та своє службове становище всупереч інтересам служби та в інтересах ТОВ "Захід Ексімп", не вжила усіх необхідних дій, зокрема, не виявила наявні невідповідності між задекларованими даними у товарно- супровідних митних документах на транспортні засоби та реальною їх комплектацією, не здійснила усіх необхідних та достатніх митних формальностей, не провела митного огляду, не забезпечила належну ідентифікацію автомобілів та не визначила їх достовірну митну вартість. Унаслідок чого до бюджету та державних цільових фондів не надійшли кошти у виді податків та інших обов`язкових митних платежів на загальну суму 869365,71 грн.
Так, ОСОБА_8 26 травня 2015 року в період часу з 16 год. 25 хв. до 17 год. 22 хв. у приміщенні свого службового кабінету на митному посту "Суми- Центральний" Сумської митниці ДФС за адресою: м. Суми, вул. Воровського, 24, знаючи про невідповідність відомостям, які вказані в декларації №805130000/2015/005874, фактичному типу транспортного засобу, провела митне оформлення документів щодо нібито ввезення на митну територію України тягача сідельного для перевезення напівпричепів DAF моделі CF 75.310 номер шасі НОМЕР_1 , 2006 року випуску, та внесла до інформаційних баз даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної Фіскальної Служби України (ЄАІС ДФСУ) та програмно-інформаційного комплексу (ПІК) "Інспектор-2006", які встановлені на комп`ютерному обладнанні на робочому місці, завідомо недостовірні відомості про нібито проведення у зазначений день митного огляду та підтвердження відповідності оглянутого транспортного засобу відомостям у поданих митних документах, а також щодо подальшого митного оформлення зазначеного транспортного засобу, а саме внесла відомості про «Проведення митного огляду товарів», чим підтвердила недостовірний тип автомобіля.
Під час здійснення митного оформлення за митною декларацією №805130000/2015/005874, ОСОБА_8 , діючи в інтересах ТОВ «Захід Ексім» та ПП «АБВ Група», з метою штучного підтвердження відповідності транспортного засобу поданим декларантом документам, приховування факту її незаконної діяльності в інтересах зазначених товариств з використанням влади і службового становища, у цьому ж кабінеті, без фактичного проведення митного огляду транспортного засобу DAF моделі CF75.310 номер шасі НОМЕР_1 , поданого за електронною митною декларацією №805130000/2015/005874, у проміжок часу з 16 год. 30 хв. по 16 год. 44 хв. у підсистемі ЄАІС-АСМО, склала завідомо неправдивий акт про проведення огляду транспортного засобу. За наслідками огляду цей автомобіль є тягачем сідельним для перевезення напівпричепів, що використовувався, призначений для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування.
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_8 також обвинувачувалась у тому, що по завершенню складання завідомо неправдивого акту огляду зберегла його в АСМО, тобто здійснила видачу завідомо неправдивого офіційного документу шляхом випуску його для використання невизначеного кола осіб через доступ до АСМО.
Також, цього ж дня, в період часу з 16 год. 52 хв. до 17 год. 38 хв., ОСОБА_8 у тому ж приміщенні, знаючи про невідповідність відомостям, які вказані в декларації № 805130000/2015/005879, фактичному типу транспортного засобу, провела митне оформлення документів щодо нібито ввезення на митну територію України вантажного автомобіля марки DAF моделі FT CF 75.310 номер шасі НОМЕР_2 , 2006 року випуску, на підставі декларації №805130000/2015/005879, внесла до інформаційних баз даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи завідомо недостовірні відомості щодо підтвердження відповідності транспортного засобу відомостям щодо нього у поданих митних документах, а також щодо подальшого митного оформлення зазначеного вантажного транспортного засобу, а саме внесла відомості про "Прийняття митної декларації до митного оформлення - реєстрації митної декларації - Контролю із застосуванням системи управління ризиками - Повідомлення про необхідність пред`явлення товарів - Завершення митного оформлення", і тим самим підтвердила недостовірний тип транспортного засобу.
Таким чином, умисними протиправними діями головного державного інспектора митного поста "Суми-центральний" Сумської митниці ДФС ОСОБА_8 охоронюваним законом державним інтересам заподіяно майнову шкоду на загальну суму 869365,71 грн, що більше ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, встановлений на час скоєння злочину, тобто спричинено тяжкі наслідки.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковано:
- за ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції Закону №1261-IV від 13.05.2014) як зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, що спричинило тяжкі наслідки;
- за ч.1 ст. 366 КК України як службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
Виправдовуючи ОСОБА_8 , суд дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази не доводять її вини.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у суді першої інстанції, просить скасувати вирок суду в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд.
При цьому зазначає про недопустимість як доказів 5 фотографій автомобіля, оскільки з них неможливо встановити, чи є транспортний засіб вантажним автомобілем, чи сідельним тягачем.
Звертає увагу, що в Акті проведення огляду транспортних засобів від 26 травня 2015 року вказано, що під час огляду здійснено фотографування в кількості 6 кадрів.
Крім того, фотографії візуально не відображають дату та час проведення фотозйомки.
Вважає, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотань прокурора під час судового розгляду:
про проведення обшуку у приміщенні митного посту «Центральний» Сумської митниці ДФС з метою вилучення оригіналів документів митної справи по декларації №805130000/2015/005874, а також технічного засобу, за допомогою якого здійснено фотографування;
про призначення комп`ютерно-технічної експертизи;
про тимчасовий доступ до речей та документів, що містять інформацію про надані телекомунікаційні послуги оператором мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» ОСОБА_12 ;
про виклик свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .
Стверджує про порушення принципу змагальності у кримінальному провадженні, оскільки судом безпідставно задоволено клопотання сторони захисту про допит свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які не були допитані під час досудового розслідування кримінального провадження, а тому вважає надані ними показання недопустимими доказами.
Звертає увагу, що місцевий суд у вироку послався на наданий Сумською митницею ДФС скріншот екрану бази даних «Інспектор 2006», проте жодним чином не оцінив відомості, отримані внаслідок проведеного на підставі ухвали слідчого судді тимчасового доступу до документів, які свідчать про відсутність фотографічних зображень у вказаній базі даних.
Вважає, що судом безпідставно взято до уваги показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які є колегами обвинуваченої, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_19 перебуває на розгляді у Ковпаківському районному суді м. Суми.
Стверджує, що судом не взято до уваги відомості, що містяться у висновках автотоварознавчих експертиз №259 та №261 від 23 травня 2016 року, зокрема стосовно того факту, що марка, модель, тип транспортного засобу (вантажний автомобіль) повністю відповідають його VIN коду, що в свою чергу свідчить про те, що переобладнання автомобілів з номерами шасі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 не здійснювалось.
Вказує, що у вироку суду відсутні відомості щодо представника цивільного позивача Сумської митниці ДФС, та не надано оцінки його доводам щодо заявленого позову.
В доповненнях до апеляційної скарги заступник керівника обласної прокуратури зазначає про недопустимість як доказу аркуша формату А4, наданого стороною захисту під час судового розгляду кримінального провадження, на якому розміщено 5 фотокарток невідомого транспортного засобу, відзнятих начебто під час його огляду за митною декларацією №805130000/2015/005874, оскільки вказаний доказ відкритий стороні обвинувачення 22 серпня 2017 року під час судового розгляду кримінального провадження попри обізнаність сторони захисту про їх існування, що свідчить про порушення вимог ст.290 КПК України.
При цьому вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність вказаного доказу на момент відкриття доказів по справі та отримання його лише під час судового розгляду. Крім того, у відповіді Сумської митниці ДФС на запит адвоката ОСОБА_7 не вказано дату, вихідний номер та реквізити запиту.
Ставить під сумнів наданий заступником начальника Сумської митниці ДФС принт-скрін екрану АСМО, оскільки з нього неможливо встановити, що файл, який має назву «зображення» від 16 червня 2015 року є саме зображенням транспортного засобу.
Звертає увагу, що вказане зображення всупереч п.19, п.19.1 та п.19.2 Методичних рекомендацій щодо застосування фото-,відеоапаратури під час проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів, затверджених Наказом Державної фіскальної служби України №237 від 03 листопада 2014 року було розміщене в системі АСМО більше ніж через три тижні після митного оформлення транспортного засобу.
Крім того, з наданих стороною захисту фотографій неможливо чітко встановити VIN-код транспортного засобу та номер двигуна.
Стверджує, що місцевим судом залишено поза увагою інформацію з Львівської митниці, через яку здійснювався пропуск на митну територію України транспортного засобу, згідно з якою зображення автомобіля з номером шасі НОМЕР_1 , надіслані Львівською митницею, не відповідають зображенням автомобіля, який оформлявся Сумською митницею.
Вказує, що документи, які були надані разом з митними деклараціями №805130000/2015/005874 та №805130000/2015/005879, містили неправдиві відомості щодо типу транспортного засобу, року випуску, рівня екологічної безпеки.
Стверджує, що сертифікати відповідності, видані ТОВ «Рівнестандарт» на транспортні засоби з номерами шасі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 містять істотні розбіжності щодо рівня екологічної безпеки транспортних засобів «DAF».
Ставить під сумнів висновки автотоварознавчого дослідження №970 та №972 від 25 травня 2015 року експерта-автотоварознавця ОСОБА_20 , який пояснив, що висновків не складав.
Звертає увагу на висновок почеркознавчої експертизи від 10 листопада 2016 року №19/119/6-6/68е, згідно з яким відбиток печатки ФОП ОСОБА_20 та підписи від його імені виконані шляхом монтажу.
Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, надавши оцінку обставинам реєстрації транспортних засобів в МРЕВ ДАІ, що під час судового розгляду безпосередньо судом не досліджувались, а дотримання вимог законодавства посадовими особами МРЕВ ДАІ при постановці на облік транспортних засобів «DAF» не перевірялась.
В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_8 просить відмовити в її задоволенні, а вирок місцевого суду залишити без змін.
Інші учасники провадження вирок не оскаржили.
Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої та її захисника, які вважали вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинене кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст.284 цього Кодексу.
Згідно з п.1 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Колегія суддів вважає рішення місцевого суду про виправдання ОСОБА_8 правильним з огляду на таке.
За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29 червня 1990 року, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Якщо висунуті обвинувачення у вчинені кримінально карного діяння, то тягар доведення цих звинувачень, тобто обов`язок щодо пошуку, збирання і надання суду доказів вини обвинуваченого, лежить на стороні обвинувачення.
Пункт 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.
Згідно з приписами ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Всупереч доводам апеляційної скарги, аналіз усіх доказів, що були надані як стороною обвинувачення так і стороною захисту, свідчить про те, що вони не підтверджують винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину.
Як на докази підтвердження вини ОСОБА_8 , сторона обвинувачення послалася на:
показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , судового експерта ОСОБА_21 ;
акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26 травня 2015 року по митній декларації №805130000/2015/005874 на сідловий тягач марки DAF моделі CF 75.310 номер шасі НОМЕР_1 ;
відповідь від дилера DAF в Україні ТОВ «Трак Центр ЛТД», згідно з якою завод DAF використовує три визначення: Т-TRACTOR - сідловий тягач; В-BUS-автобус; А-TRUCK-вантажівка або шасі;
доповідну записка голови комісії Сумської митниці складеної за результатами службової перевірки дотримання вимог законодавства у тому числі по митному оформленню головним державним інспектором ОСОБА_8 ;
два протоколи огляду транспортних засобів від 25 лютого 2016 року з фото таблицями до них;
висновок авто-товарознавчої експертизи (т.2, а.п.66,76; т.3, а.п.189-190);
митні декларації №805130000/2015/005874 та №805130000/2015/005879, інвойси № 00220та № 00212 від 12 травня 2015 року і висновки №970 та №972 експертних авто-товарознавчих досліджень від 25 травня 2015 року;
фотознімки, виготовлені при огляді автомобілів під час тимчасового доступу (т.2, а.п.17, 31, 72, 91).
Доводи прокурора про те, що вказані докази поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, є непереконливими.
Так, ОСОБА_8 заперечувала свою винуватість та в деталях пояснювала, як проводився огляд автомобілів і яким чином були відображені результати митного оформлення.
При цьому наголошувала, що декларант надав оригінали документів з відбитками штампів Львівської митниці, які засвідчували, що транспортні засоби є "сідловими тягачами".
Митне оформлення здійснювалося за допомогою програмно-інформаційного комплексу "Інспектор 2006", який сам генерує форму митного контролю, тобто визначає обсяг і процедуру перевірки.
По митній декларації №805130000/2015/005874 система вимагала проведення: перевірки товаро-супровідних та транспортних документів; контролю правильності визначення митної вартості; митного огляду транспортного засобу, а також фотографування, що і було здійснено разом із представником управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ОСОБА_14 , представником управління адміністрування митних платежів ОСОБА_15 та старшим оперуповноваженим по особливо важливим справам оперативного управління ДФС у Сумській області ОСОБА_12 .
Також у цей день вона ( ОСОБА_8 ) здійснила митне оформлення по митній декларації №805130000/2015/005879 на «сідловий тягач» DAF моделі CF 75.310.
Оскільки по цій декларації системою було згенеровано лише дві форми митного контролю: перевірку поданих товаро-супровідних та транспортних документів (на предмет розбіжностей відомостей) та контроль правильності визначення митної вартості, огляд транспортного засобу і його фотографування не проводився, а перевірені були тільки документи.
Такі показання ОСОБА_8 є стабільними, послідовними, логічними і узгоджуються з дослідженими судом доказами.
Всупереч доводам прокурора, свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_12 підтвердили в судовому засіданні, що разом з ОСОБА_8 проводили у 2015 році огляд "сідлових тягачів", про що був складений відповідний акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (номер митної декларації №805130000/2015/005874), в якому вони розписалися.
Таким чином, свідки у судовому засіданні спростували доводи сторони обвинувачення та підтвердили факт огляду і розмитнення саме «сідлових тягачів».
Більше того, вказаний акт огляду збережений в програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, містить запис про здійснення фотографування під час огляду і до нього прикріплено 6 фотографій транспортного засобу, які були досліджені судом і підтверджують як факт огляду, так і фактичний тип транспортного засобу (автомобіля DAF моделі CF 75.310).
При цьому місцевий суд належним чином перевірив обставини, за яких фотознімки "сідлового тягача" були надані суду стороною захисту.
Так, свідки ОСОБА_17 заступник начальника Сумської митниці та ОСОБА_16 заступник начальника митного поста «Суми-Центральний» підтвердили, що ці фотознімки транспортних засобів надані Сумською митницею та роздруковані з бази даних "Інспектор 2006" митного поста "Суми-Центральний".
Крім того, свідок ОСОБА_16 звернув увагу, що ці фотознімки були прикріплені до бази даних за рік до внесення відповідних відомостей до ЄРДР, проте під час досудового розслідування, не зважаючи на отримання тимчасового доступу до бази даних «Інспектор 2006», органом досудового розслідування вони не вилучалися.
З огляду на відомості, які містили митні декларації та інші документи (контракти, інвойси, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, висновки експертного авто-товарознавчого дослідження а також сертифікати відповідності), дії ОСОБА_8 по віднесенню зазначених транспортних засобів до групи товарів "" як "тягачі колісні для напівпричепів, що використовувались", не суперечили вимогам Наказу Міністерства доходів і зборів України №15 від 14.01.2014, яким затверджено "Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності".
Більше того, у подальшому в МРЕВ ДАІ ці два транспортні засоби були зареєстровані саме як "сідлові тягачі".
За таких обставин місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 не вчиняла службового підроблення.
Враховуючи наведене, беручи до уваги, що декларантом, виходячи із задекларованої митної вартості, зазначеної у митних деклараціях №805130000/2015/005874 та №805130000/2015/005879 автомобілів DAF моделі CF 75.310, до державного бюджету України за їх розмитнення сплачено (за кодом УКТ ЗЕД ) податки, збори та інші обов`язкові митні платежі, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
Адже відсутні належні і допустимі докази того, що ОСОБА_8 в даному випадку використовувала умисно надану їй владу та службове становище всупереч інтересам служби та в інтересах ТОВ "Захід Ексімп", що заподіяло майнову шкоду інтересам держави.
Доводи прокурора щодо недопустимості як доказів показань допитаних судом за клопотанням сторони захисту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а також фотознімків транспортних засобів із бази даних «Інспектор 2006», є неприйнятними.
З матеріалів провадження вбачається, що сторона захисту дотрималася вимог ч.11 ст.290 КПК України, відповідно до якої сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Місцевий суд обґрунтовував свої висновки лише на показаннях свідків, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а сам допит проведений у відповідності з вимогами ст. 352 КПК України.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ні під час розгляду справи місцевим судом, ні в апеляційній скарзі прокурор не ставить під сумнів достовірність показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .
Саме по собі твердження прокурора про те, що ці свідки є колегами обвинуваченої, а також про наявність іншого кримінального провадження, з огляду на дотримання процесуального порядку їх допиту та за відсутності об`єктивних даних про неправдивість їх показань, не дає підстав визнавати показання цих свідків недопустимими доказами.
Оскільки надані стороною захисту документи та фотознімки транспортних засобів здобуті у встановлений КПК України спосіб, відкриті стороні обвинувачення та досліджені судом, посилання прокурора на дрібні недоліки цих документів та недостаню якість фотознімків не свідчать в даному випадку про їх недопустимість чи неналежність як доказів.
З огляду на те, що слідчому під час досудового розслідування митниця надала можливість ознайомитися з матеріалами митної справи по декларації №805130000/2015/005874, зробити копії та вилучити їх, місцевий суд обґрунтовано відмовив у клопотанні прокурора під час судового розгляду про обшук митного поста з метою вилучення цих же документів.
Неприйнятними є і доводи прокурора про безпідставну відмову суду задовольняти його клопотання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи.
Відповідно до ст.242 КПК України проведення такої експертизи не є обов`язковим, а місцевий суд належним чином мотивував свою відмову та правильно вказав, що сукупність інших доказів, зібраних по кримінальному провадженні, є достатньою для вирішення справи по суті.
Непереконливими є і доводи прокурора про те, що висновки автотоварознавчих експертиз №259 та №261 від 23 травня 2016 року підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень і свідчать, що переобладнання вказаних автомобілів не здійснювалося.
Дійсно, згідно з цими висновками, оглянуті експертом ОСОБА_21 автомобілі DAF з номерами шассі НОМЕР_1 та XLRAG75PC0E624040 визначені, як дорожні тягачі (вантажні автомобілі).
Проте, ОСОБА_8 під час митного оформлення транспортних засобів були надані висновки експертного автотоварознавчого дослідження №970 та №972 від 25 травня 2015 року, відповідно до яких автомобілі DAF з номерами шассі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 є тягачами сідельними і визначена їх вартість при ввезенні на митну територію України.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_21 пояснив, що він під час проведення експертиз №259 та №261 від 23 травня 2016 року не досліджував питання, чи перебивались на цих автомобілях VIN-коди, та не звертався із запитом до заводів виробників щодо типу автомобіля під цими VIN-кодами, оскільки ні слідчим, ні прокурором такі питання йому не ставились.
Водночас, він зауважив, що при постановці на облік в МРЕВ ДАІ відповідальна особа та експерт НДЕКЦ по спеціальній програмі, по останнім п`яти цифрам VIN-коду встановлюють тип автомобіля та інші дані, після чого виходять до автомобіля і перевіряють його відповідність даним з комп`ютера.
Як правильно встановив суд, після проведення ОСОБА_8 митного оформлення автомобілі DAF з номерами шассі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , вони були зареєстровані в МРЕВ ДАІ саме як «сідлові тягачі».
В подальшому ці автомобілі були зняті з обліку, а майже через рік експерт ОСОБА_21 визначив, що пред`явлені йому для огляду автомобілі з номерами шассі НОМЕР_1 та НОМЕР_2 - вантажні.
Враховуючи наведене, суд обґрунтовано зазначив, що висновки автотоварознавчих експертиз №259 та №261 від 23 травня 2016 року не можуть бути належними доказами вини ОСОБА_8 .
Всупереч доводам прокурора, стороною обвинувачення не здобуто належних і допустимих доказів про обізнаність ОСОБА_8 щодо недостовірності документів, на підставі яких вона проводила митне оформлення автомобілів.
Більше того, жоден із допитаних свідків не підтвердив версію сторони обвинувачення про наявність в діях ОСОБА_8 складу інкримінованих кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведені обставини, сам факт виявлення через рік після митного оформлення автомобілів та їх перепродажу, автомобілів із такими самими номерами шасі, проте іншої класифікації, на думку колегії суддів, не може бути належним доказом винуватості ОСОБА_8 .
Таким чином, перевіривши всі докази винуватості ОСОБА_8 , на які посилалась сторона обвинувачення, а також докази, надані стороною захисту, згідно зі статтями 85, 86, 87, 94 КПК України, оцінивши їх з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим на підставі ч.1 ст.373 КПК України суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про ухвалення виправдувального вироку.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам статей 368, 370, 374 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, чи могли б бути підставою для призначення нового розгляду, колегією суддів не встановлено.
Не зазначив таких порушень і прокурор в апеляційній скарзі з доповненнями.
Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_9 , з доповненнями заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_10 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4