Номер провадження:1-кс/521/5873/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що Під час досудового розслідування з`ясовано, що злочинна група, під керуванням 41-річного громадянина України, з початку цього року систематично займалась збутом наркотичних засобів на території Одеси.
Ділки діяли за налагодженою схемою, яка була відома всім учасникам угруповання. Так, спільники налагодили місця для вирощування коноплі на території колишнього Ширяївського району та після виготовлення канабісу, організатор групи розфасовував готовий наркотик у полімерні п`ятилітрові ємкості та по 2-3 ємкості перевозив до Одеси, де передавав їх спільникам для подальшого збуту.
Діючи відповідно до плану злочинної діяльності, члени організованої групи розфасовували отриманий від організатора канабіс на дрібні частки та незаконно зберігали за місцем свого мешкання та роботи з метою збуту.
Так, 04 листопада 2021 року о 22 годині 51 хвилин на підставі узвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, було здійснено проникнення до будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході обшуку будинку виявлено та вилучено: речовину рослинного походження зеленого кольору, декілька частин рослин.
05 листопада 2021 року вилучені предмети були оглянуті та долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.
Завданням арешту вилученого майна, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.
Метою арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, є збереження речових доказів та відшкодування завданої шкоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення, набуте протиправним шляхом, що дає підстави слідчому судді для накладення арешту на майно.
Виявлені та вилучені предмети по кримінальному провадженню є речовим доказом, так як зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.4 ст.170 КПК України встановлено, що незастосування заборони на використання та розпорядження вказаним майном може призвести до знищення, пошкодження, або втрати майна.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважав, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без його участі.
Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.
Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п.п. 3,4 ч.2 ст.167 КПК України - підставою тимчасово вилученого майна є: п.1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; п.3. є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; п.4. одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона розпоряджатися та використовувати майно, на яке накладено арешт може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей якщо є достатні підстави вважити, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так, у даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що означені в клопотанні предмети підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна, та з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна. Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання органу досудового розслідування про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт без права передачі на відповідальне зберігання на: речовину рослинного походження зеленого кольору; шляхом заборони розпоряджатися та користуватися вищевказаним майном.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1