Справа №610/2482/21
Провадження №1-кп/621/255/21
Ухвала
Іменем України
17 листопада 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000929 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Балаклія Харківської області, є громадянином України, має неповну середню освіту, не одружений, приватний підприємець, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 350 Кримінального кодексу України,
у с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акта, затвердженого 26.07.2021 прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачується у заподіянні легкого тілесного ушкодження громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з його громадською діяльністю, за наступних обставин:
22.09.2019 у лісовому масиві Савинського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство» неподалік від с. Щурівка Ізюмського району (кол. Балаклійського), Харківської області, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких відповідно до наказів голови Балаклійської районної громадської організації товариства мисливців і рибалок «Лотос» №3-К від 06.02.2017 та №4-К від 24.09.2019 прийнято на посади єгерів вказаної організації, виконували громадський обов`язок відповідно до своїх посадових обов`язків та статті 39 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», а саме безпосередньо здійснювали охорону державного мисливського фонду, шляхом проведення патрулювання території проживання мисливських тварин та були наділені правом перевіряти документи на право полювання та добування мисливських тварин в інших цілях, вилучати в осіб, які порушують правила полювання, знаряддя добування тварин, транспортні (плавучі) засоби, обладнання і предмети, що були знаряддям порушень, незаконно добутих тварин та іншу продукцію полювання, а також відповідні документи, складати протоколи про порушення правил полювання, інших встановлених цим Законом вимог, зупиняти чи припиняти полювання та іншу діяльність, що провадиться з порушеннями вимог, установлених цим Законом, анулювати видані ними дозволи на полювання та добування мисливських тварин в інших цілях, здійснювали контроль мисливських угідь на предмет виявлення фактів незаконного полювання, з метою охорони мисливсько-рибальських угідь, боротьби з браконьєрством та іншими порушеннями правил полювання і рибної ловлі.

Після того як єгерями було почуто декілька пострілів в зоні їх патрулювання, 22.09.2019 близько 14:30 години у лісовому масиві в 54 кварталі Савинського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство», що неподалік від с. Щурівка Ізюмського району Харківської області, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виявили на березі річки Сіверський Донець надувний гумовий човен всередині якого знаходилися два чохли зовні схожі на чохли від мисливської зброї, поруч із яким на підйомі, знаходився ОСОБА_4 .

З метою припинення можливої незаконної мисливської діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виконуючи громадський обов`язок, здійснюючи охорону мисливських угідь та відповідно до своїх посадових обов`язків та статті 39 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», здійснюючи полювання в забороненому для цього місці, а саме на відтворюючій ділянці, повідомили ОСОБА_4 про те, що вони є єгерями Балаклійської районної громадської організації товариства мисливців і рибалок «Лотос», на що ОСОБА_4 , з метою уникнення можливої подальшої відповідальності за порушення правил полювання в забороненому для цього місці, відповідно до пункту 2 статті 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», перебуваючи на пагорбі, діючи умисно та протиправно, під час того як ОСОБА_7 почав наближатися до нього, лівою ногою наніс один удар потерпілому ОСОБА_7 , в область голови, а саме в міжбрівну частину, в результаті чого той впав на землю та втратив свідомість, чим спричинив єгерю ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження.

В подальшому ОСОБА_4 забрав на березі річки гумовий човен у ОСОБА_8 та скориставшись виниклою можливістю втік з місця події, перешкодивши своїми активними діями єгерям виконати їх громадський обов`язок зі здійснення охорони державного мисливського фонду.

03.08.2021 в провадження Балаклійського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000929 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 350 Кримінального кодексу України,
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 20.09.2021 змінено підсудність вказаного кримінального провадження та справу направлено для розгляду до Зміївського районного суду Харківської області.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.10.2021 призначено підготовче судове засідання.
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , висловив думку щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Представник потерпілого ОСОБА_6 , підтримав позицію прокурора.
Захисник ОСОБА_5 , подав до суду письмове клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 , про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності його вимогам статті 291 КПК України. (а.п. 64-69)
Вислухавши учасників судового провадження щодо питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов наступного.
Відповідно до частини 1 стаття 21 Кримінального процесуального кодексу України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Частиною 2, пунктом 1 частини 4 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування.
Згідно пункту 3 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 11 Кримінального кодексу України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09.10.2008 зазначив, що у тексті підпункту "а" пункту 3 статті 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави.
Обвинувальний акт не відповідає вимогам частини 2 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України з наступних підстав.
Так, частиною 2 статті 350 Кримінального кодексу України, передбачена відповідальність за умисне нанесення побоїв або заподіяння легкого чи середньої тяжкості тілесного ушкодження службовій особі або громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з їхньою службовою чи громадською діяльністю, а також вчинення таких дій щодо їх близьких.
Потерпілими від злочину є. 1) службова особа (крім тих осіб, які виступають потерпілими від інших посягань, передбачених, зокрема, ст. ст. 345, 346, 377); 2) громадянин, який виконує громадський обов`язок, у т. ч. член громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону (за умови, що скоєне не охоплюється ст. ст. 342, 377); 3) особи, які є близькими щодо службової особи або громадянина, який виконує громадський обов`язок.
До громадян, які виконують громадський обов`язок, належать особи, які беруть участь у діяльності громадських організацій та громадській діяльності підприємств, установ, організацій, у запобіганні та припиненні злочинів, порушень громадського порядку, наглядають за поведінкою осіб, взятих на поруки, тощо.
Злочин, передбачений частиною статті 350, є закінченим з моменту заподіяння внаслідок застосування фізичного насильства відповідної шкоди здоров`ю потерпілої особи.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого частиною 2 статті 350 характеризується прямим або непрямим умислом.
Умисне нанесення побоїв або заподіяння тілесного ушкодження має бути викликане службовою чи громадською діяльністю потерпілої особи.
В обвинувальному акті формулювання обвинувачення викладено у скороченій, стислій формі, без зазначення місця перебування учасників до вчинення активних дій обвинуваченого, спрямованих на реалізацію умислу на заподіяння легкого тілесного ушкодження громадянинові, який виконує громадський обов`язок.
Формулювання обвинувачення не містить посилання на обставини, за яких обвинувачений, міг реально сприймати факт правомірної діяльністі потерпілого і як наслідок, спрямованість його умислу саме на умисне заподіяння тілесного ушкодження викликане громадською діяльністю потерпілої особи.
Як вказано обвинувальному акті, з метою припинення можливої незаконної мисливської діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виконуючи громадський обов`язок, здійснюючи охорону мисливських угідь та відповідно до своїх посадових обов`язків та статті 39 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», здійснюючи полювання в забороненому для цього місці, а саме на відтворюючій ділянці, повідомили ОСОБА_4 про те, що вони є єгерями Балаклійської районної громадської організації товариства мисливців і рибалок «Лотос», однак, ОСОБА_8 , на час подій, які мали місце 22.09.2019, не був прийнятий на посаду єгеря громадської організації товариства мисливців і рибалок «Лотос», що вбачається зі змісту обвинувального акту (наказ №4-К від 24.09.2019) однак, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, був допитаний в якості потерпілого 24.09.2019.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі, об`єктивної та суб`єктивної сторони, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
За таких обставин, відсутність в обвинувальному акті відповідної правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист.
Зазначені обставини, в сукупності, вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам частини 2 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, а також складення обвинувального акта та направлення його до суду з порушенням права обвинуваченого на захист.
Виявлені невідповідності обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Оскільки зазначені невідповідності обвинувального акта вимогам статті 291 Кримінального процесуального кодексу України виявлені на стадії підготовчого судового засідання, суд має діяти відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України.
За таких обставин, суду належить прийняти рішення, яким повернути прокурору обвинувальний акт, оскільки він не відповідає вимогам статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 21, 291, 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд
п о с т а н о в и в:
1. Повернути прокурору Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 обвинувальний акт, затверджений 26.07.2021, у кримінальному провадженні №0000929 за обвинуваченням ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 350 Кримінального кодексу України.
2. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя: