Справа № 401/2107/20
№ 1-кп/401/49/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2022 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Світловодського міськрайонного суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000670 від 03.05.2020 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням за ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України,

встановив:

У провадженні Світловодського міськрайонного суду знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В ході досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено ухвалою суду.

Під час судового розгляду прокурором подано письмове клопотання про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних нетяжких та особливо тяжкого злочину, вчинених в період розгляду Світловодським міськрайонним судом обвинувального акту відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні тяжких злочинів, перебуваючи на свободі може вплинути на потерпілих та свідків, продовжити злочинну діяльність та переховуватися від суду, тобто у справі наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Подав клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки судом досліджено всі докази, жоден з яких не підтверджує причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих злочинів, останній перебуває під вартою двадцять місяців, тобто понад розумний строк.

Обвинувачений заперечив проти задоволення клопотання прокурора, підтримав клопотання захисника.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), скоєного повторно; нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло; дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Кримінальні правопорушення відносяться до категорії умисних нетяжких та особливо тяжких злочинів. Покарання за найтяжчий інкримінований злочин передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Внаслідок вчинення злочину, як те убачається зі змісту обвинувального акту, настали тяжкі наслідки, що полягали у спричиненні шкоди здоров`ю потерпілої, яка є особою похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_5 безробітний, сталого джерела заробітку не має, не одружений, без утриманців, не має сталих соціальних зв`язків; характеристики особи посередні.

Як встановлено, вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 інкриміновано під час розгляду Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області обвинувального акту стосовно нього ж по обвинуваченню за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. ч. 2,3 ст. 185 КК України.

Вказане свідчить про асоціальність поведінки обвинуваченого, негативно характеризує його особу в аспекті ст. 178 КПК України, підвищує його суспільну небезпеку в очах суспільства.

Відтак, беручи до уваги наведене вище сукупно, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є підстави вважати про наявність ризиків ухилення обвинуваченого від суду, вчинення нового кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Тобто, процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, неможливість завершення судового розгляду справи в даному судовому засіданні, суд приходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

З огляду на наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити.

Керуючись п.2 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що злочин, передбачений ч.3 ст. 187 КК України вчинений із застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 331 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому за ч.1 ст. 152, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, який не може перевищувати 60 днів, тобто з 23 лютого 2022 року по 23 квітня 2022 року включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1

"23" лютого 2022 р.