Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1947/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 05.11.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, не інваліда, розлученого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
14.07.2020 року о 13 год. 40 хв. ОСОБА_4 , проходячи по АДРЕСА_1 , побачив, що під дерев`яним парканом домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_5 , стоїть велосипед марки «Аіст» блакитного кольору.
В той час та день у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеда марки «Аіст» блакитного кольору, власником якого являється ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, підійшов до велосипеда марки «Аіст» блакитного кольору, сів за кермо та поїхав у напрямку с .Калинівка Коростенського району Житомирської області, таким чином таємно викрав велосипед марки «Аіст» блакитного кольору, вартістю відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи з оцінки колісного транспортного засобу № 020/701 від 09.11.2020 року 644 гривні 40 копійок.
В результаті вище вказаного кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріального збитку на суму 644 гривні 40 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному проступку визнав повністю та надав пояснення, які в повній мірі відповідають обставинам, викладеним в описовій частині вироку. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати. Також обвинувачений ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України і згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку. При цьому повідомив, що він розлучений, проживає з матірю, ніде не працює, має тимчасовий сезонний дохід.
Прокурор у судовому засіданні просить суд призначити покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 100 годин громадських робіт. Також прокурор вважає, що речовий доказ велосипед слід повернути потерпілому, потреби у обранні обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у закону силу не має. Крім того, прокурор повідомила, що витрати на проведення під час досудового розслідування експертиз відсутні.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про проведення судового розгляду справи по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить винести рішення згідно закону.
Прокурор та обвинувачений вважають за можливе проведення судового розгляду за відсутності потерпілого.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого, дослідженням матеріалів експертних висновків, речових доказів та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, не працюючий, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не інвалід, раніше не судимий, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Як пояснив у судовому засіданні обвинувачений на даний час він не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків. Зазначене свідчить про неможливість сплати ним штрафу як грошового стягнення, у випадку призначення такого виду покарання судом. Суд переконаний, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання у виді 100 годин громадських робіт, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов не був заявлений, арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Витрати на проведення під час досудового розслідування експертиз відсутні.

Розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням становить 644 гривні 40 копійок, яка відшкодована у повному обсязі.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись : ст.ст. 50, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 185, ст.ст. 100, 349, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Речовий доказвелосипед марки «Аіст» блакитного кольору- повернути законному власнику ОСОБА_6 .
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1