УХВАЛА

Справа № 495/6038/21

Номер провадження 1-кп/495/844/2021

30 вересня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

провівши у залі суду м. Білгород-Дністровськийдістанційно в режимі відеоконференції підготовче судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0001031 у відношенні ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.3 ст. 187 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністроської окружної прокуратури ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 )

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного осуду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.3 ст. 187 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, заявив письмове клопотання про обрання відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) є забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) та його захисник ОСОБА_6 , заперечували проти задоволення клопотання про обрання відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що ризики зазначені в клопотанні необґрунтовані та вказали на те, що обвинувачений впливати потерпілого та свідків не буде, матеріали кримінального провадження не містять доказзів провини обвинуваченого, крім того частина матеріалів взагалі сфальсіфікована внаслідок чого вони зверталися до ДБР, в зв`язку з чим просили обрати більш м`яку міру запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу суд, вважає що клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 187 КК України.

На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме: ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) має постійне місце проживання та реєстрації на території України, в даний час притягується до кримінальної відповідальності за ст. 187 ч.2 КК України в Приморському районному суду м. Одеса, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачені, потерпілий, свідки, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

При вирішенні питання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), судом було враховано, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, вік та стан їх здоров`я, наявність постійного місця проживання на території України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), є запобігання спроб переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у кримінальному провадженні яких на теперішній час ще не допитано.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 187КК України, що свідчить про наявність ризиків переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.

Враховуючи положення ч.4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне розмір застави не визначати, в зв`язку з тим що в даному випадку ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), обвинувачується у скоєні злочину, поєднаного з застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 314-316, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 28.11.2021 р. включно.

Розмір застави не визначати.

Строк дії ухвали припиняє свою дію 28.11.2021 р.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місць ув`язнення.

Суддя: ОСОБА_1