Номер провадження: 11-кп/813/1162/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського райсуду м. Одеси від 05.02.2021 про повернення обвинувального акту прокурору в кримінальному провадженні №0000059 від 13.11.2015 стосовно:

ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мазурівка Чернівецького р-ну Вінницької обл., громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

- обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч.ч. 1, 2 ст. 345 КК України,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одесі, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000059 від 13.11.2015 з додатками стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч.ч. 1, 2 ст. 345 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України повернуто прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що, враховуючи те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 згідно з обвинувальним актом висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів та кримінальних проступків, на теперішній час обвинувальний акт не призначено до судового розгляду, відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2617-VІІІ, обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 не погодилась із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону з огляду на залишення судом поза увагою того, що, згідно вимог ч. 2 ст. 217 КПК України (в ред. Закону України №2617-VІІІ), не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, окрім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, в таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства та положення глави 25 КПК України в такому разі не застосовуються, при цьому, обвинувальний акт в зазначеному кримінальному провадженні №0000059 складено як щодо кримінального проступку, так і щодо злочину.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді 1-ої інстанції.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також їх захисники в судове засідання апеляційного суду не з`явились, при цьому, апеляційний суд вжив всіх необхідних заходів для належного та своєчасного сповіщення сторони захисту про дату, час та місце апеляційного розгляду шляхом надіслання повідомлення про виклик на наявні в матеріалах провадження адреси проживання обвинувачених та захисників, проте обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно до довідки організації поштового зв`язку про причини повернення рекомендованого повідомлення, відсутні за зазначеними ними адресами.

Натомість, захисники обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора (шляхом отримання рекомендованого поштового повідомлення та повідомлення на офіційну електронну адресу), проте в судове засідання апеляційного суду також не з`явились, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань до суду не подавали.

Враховуючи неявку сторони захисту в судове засідання апеляційного суду без поважних на те причин, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку прокурора, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Із аналізу змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000059 від 13.11.2015 стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345 КК України та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 343 КК України (т. 1, а.с. 6-18) встановлено, що він містить анкетні відомості обвинувачених,виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував (т. 1, а.с. 18).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (т. 1, а.с. 19-28), позовна заява про відшкодування моральної шкоди та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1, а.с. 29-30 та 31-34 відповідно).

Апеляційний суд також вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом 1-ої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Так, дійсно, відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22.11.2018 (далі Закон №2617-VІІІ), обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, із аналізу змісту вищевказаної норми кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що обвинувальні акти підлягають поверненню прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України у разі наявності двох умов: 1) обвинувальний акт складений та затверджений в кримінальному провадженні щодо злочинів, що визначені як кримінальні проступки; 2) обвинувальний акт направлений до суду до набрання чинності Законом №2617-VІІІ та не призначений на момент набрання законом чинності до судового розгляду.

Закон №2617-VІІІ, відповідно до його прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності 01.07.2020.
На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні №0000059 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 343, ч.ч. 1, 2 ст. 345 КК України та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 343 КК України надійшов до Малиновського райсуду м. Одеси 31.08.2016 (т. 1, а.с. 2), тобто задовго до набрання чинності Законом №2617-VІІІ.

При цьому, апеляційний суд враховує те, що, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000059 на момент набрання чинності Закону №2617-VІІІ не призначений до судового розгляду.

Водночас, в даному випадку заслуговують на увагу посилання сторони обвинувачення на те, що нормами чинного кримінального процесуального законодавства України не передбачено обов`язку суду повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи одночасно у вчиненні злочину та проступку.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Обвинувальний акт в зазначеному кримінальному провадженні №0000059 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч.ч. 1, 2 ст. 345 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України був підписаний та затверджений прокурором 22.08.2016 (т. 1, а.с. 6) та поданий до суду 31.08.2016 (т. 1, а.с. 2).

Згідно положень ч.ч. 1 та 2 ст. 217 КПК України в редакції від 11.06.2016, чинній на момент затвердження обвинувального акту, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину.

При цьому, інститут кримінального проступку в кримінальному та кримінальному процесуальному законодавстві України був запроваджений саме Законом №2617-VІІІ, тобто з 01.07.2020.

В подальшому, у зв`язку із набранням чинності Закону №2617-VІІІ, ч. 2 ст. 217 КПК України була викладена в наступній редакції: «Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються».

Разом із тим, як положення ч. 4 ст. 217 КПК України в редакції від 11.06.2016, чинної на момент затвердження обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000059, так і приписи ч. 4 ст. 217 КПК України в редакції Закону №2617-VІІІ передбачають, що матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

З огляду на викладені вище обставини та положення закону, апеляційний суд доходить переконання про те, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000059 стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 343, ч.ч. 1, 2 ст. 345 КК України та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 343 КК України складений слідчим, затверджений прокурором та направлений до суду на підставі діючого на момент прийняття такого рішення кримінального процесуального закону, натомість, правових підстав для повернення його прокурору для внесення відповідно до вимог Глави 25 КПК України не має, оскільки він складений не тільки стосовно кримінального правопорушення, яке визначено як кримінальний проступок, а також стосовно злочинів.

При цьому, на думку колегії суддів, в даному випадку виділення з кримінального провадження №0000059 матеріалів досудового розслідування окремо за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України вочевидь може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Окрім того, відповідно до журналу судового засідання суду 1-ої інстанції від 05.02.2021 (т. 3, а.с. 20), в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 наряду з прокурором ОСОБА_12 вирішення поставленого судом на обговорення питання щодо повернення обвинувального акту прокурору залишили на розсуд суду.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що в даному випадку обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 343, ч.ч. 1, 2 ст. 345 КК України та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 343 КК України підлягав судовому розгляду в загальному порядку й підстав, передбачених законом, для його повернення прокурору не було.
Враховуючи викладені обставини у всій сукупності, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, без повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України встановлює, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України.

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до суду 1-ої інстанції на новий розгляд, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Малиновського райсуду м. Одеси від 05.02.2021 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №0000059 від 13.11.2015 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч.ч. 1, 2 ст. 345 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч.ч. 1, 2 ст. 345 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України в суді 1-ої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4