Справа № 591/3553/21
Провадження № 1-кп/591/532/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника служби у справах дітей ОСОБА_4 , представника відділу ювенальної превенції ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника обвинуваченої ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , гр-ки України, не працюючої, не заміжньої, не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
06 лютого 2021 року близько 19.30 год. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з квартири АДРЕСА_2 , діючи відкрито для потерпілої, умисно, з корисливих мотивів, викрала ноутбук, ігрову приставку та геймпад, загальною вартістю 28247 гривень, чим завдала ОСОБА_9 матеріальних збитків на вказану суму, а викраденим розпорядились на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю, щиро покаялась та показала, що дійсно вчинила його за наведених обставин.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена повністю визнала свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, не оспорювала фактичні обставини, а також докази, добуті по справі, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, визнавши недоцільність повного дослідження доказів та обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність усвідомлення обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, а також, що немає сумнівів у добровільності та істиності їх позиції, крім того, роз`яснивши їм наслідки цього, суд, відповідно до положень ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів по справі допитом обвинуваченої, дослідженням висновком судово-психіатричної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_8 є осудною особою, та дослідженням матеріалів справи, що характеризують її особу.

Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_8 наведеного кримінального правопорушення доведеним, а її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вона своїми умисними протиправними діями, вчиненими за попередньою змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, скоїла відкрите викрадення майна, загальною вартістю 28247 гривень, яке належало Умо- ОСОБА_10 , тобто вчинила грабіж, кваліфікуючою ознакою якого є його скоєння за попередньою змовою групою осіб.

До пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_8 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що вона є не судимою особою, не працює, навчається, виховується в неповній родині.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченої, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного нею злочину, пом`якшуючі покарання обставини, висновки органу з питань пробації та служби у справах дітей.

Враховуючи викладене та позитивні дані щодо особи обвинуваченої, її майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, вік обвинуваченої, вчинення злочину не судимою особою, суд вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі та застосування іспитового строку.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати, підтверджені прокурором, пов`язані з проведенням експертних досліджень, підлягають розподілу в рівних долях з обвинуваченої та іншої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження (згідно повідомлення прокурора).

Проте, враховуючи, що самостійного заробітку ОСОБА_8 не має (як зазначив прокурор та зворотнього суду підтверджено не було), а доходи її родини є незначними, тому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 119 КПК України, процесуальні витрати слід віднести на рахунок держави.

Підстав для застосування до обвинуваченої запобіжної заходу суд не вбачає.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104, ч. 2 ст. 186 КК України, керуючись ст.ст. 119, 368, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_8 не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання, навчання чи роботи, а також виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (за визначенням органом з питань пробації).

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню з обвинуваченої віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а також не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1