УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 09.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Управління СБ України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 09.12.2021 року до ЄРДР за № 0000207, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений час, за не встановлених обставин у громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.
Так, на виконання вказаного злочинного умислу, 09.12.2021 ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), перебуваючи за межами України у Турецькій Республіці, у невстановленому досудовим слідством місці, маючи незаконно придбаний у невстановленої особи за невстановлених досудовим слідством обставин особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, з метою його подальшого контрабандного переміщення з м. Стамбул (Турецька Республіка) до м. Одеса (Україна) з приховуванням від митного контролю, приховав його у внутрішній кишені одягнутої на нього куртки кольору хакі, попередньо помістивши його до прозорого поліетиленового пакунку (зіп-пакету).

Цього ж дня, приблизно о 11 год. 15 хв., ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), прибув до України авіарейсом РС 440, сполученням Стамбул-Одеса та перебуваючи на території міжнародного аеропорту Одеса, який знаходиться у міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Одеса» Одеської митниці за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, к. 2, будучи обізнаним про порядок перетинання державного кордону, обрав режим митного контролю «зелений коридор», який означає, що особа не переміщує товарів, які підлягають обов`язковому письмовому та устному декларуванню.

Після цього, ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на контрабандне переміщення через митний кордон України особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, будучи обізнаним з порядком перетину митного кордону України, маючи при собі прихований від митного контролю особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який підлягає обов`язковому письмовому декларуванню та обіг якого на території України заборонено, перетнув митний кордон України у режимі митного контролю «зелений коридор», не декларуючи переміщуваний ним прихований у внутрішній кишені одягнутої на нього куртки кольору хакі наркотичний засіб, та не вносячи його до письмової митної декларації і не пред`являючи його до митного огляду.

В подальшому, при проходженні ОСОБА_9 ( ОСОБА_8 ) митного контролю у внутрішній кишені одягнутої на нього куртки кольору хакі, співробітниками Одеської митниці виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакунок (зіп-пакет) із речовиною рослинного походження зеленого кольору вагою брутто 1,7 грамів, який ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) незаконно перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Згідно тесту, проведеного експрес-аналізатором «Nark ІІ»,переміщувана ОСОБА_9 ( ОСОБА_8 ) речовина містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 №770, канабіс віднесено до Списку І Таблиці І, як особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено.

10.12.2021 ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Стамбул Турецької Республіки, громадянину Турецької Республіки, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.

09.12.2021 у період з 16:00 по 16:40 співробітниками слідчого відділу УСБУ в Одеській області проведено огляд місця події у приміщенні залу «Приліт» в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці, за адресою: м. Одеса вул. Центральний аеропорт, 2, к.2, в ході якого виявлені та вилучені наступні предмети і документи:

-куртка кольору хакі бренду «ZARA»;

-прозорий поліетиленовий пакет з речовиною зеленого кольору загальною вагою брутто 1,7 грам, які поміщено до прозорого поліетиленового файлу формату А-4 горловина якого опечатана пломбою Одеської митниці 500 № 574;

-експрес-тест (аналізатор) NARK 2 який поміщено до прозорого поліетиленового файлу формату А-4 горловина якого опечатана пломбою Одеської митниці 500 № 574;

-паспорт громадянина Туреччини № НОМЕР_1 ;

-паспорт для виїзду за кордон громадянина Туреччини серії НОМЕР_2 ;

- роздруківка переліку пасажирів на авіарейс РС 440 сполученням «Стамбул-Одеса»;

-акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу громадян від 09.12.2021;

-протокол про порушення митних правил № 5997/50000/21 від 09.12.2021.

Окрім того в цей же день, в порядку ст. 208 КПК України о 16 год. 54 хв. за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України затримано громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході особистого огляду якого вилучений мобільний телефон марки «iPhone 11» IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_4 .

Вилучені предмети, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, згідно клопотання слідчого, містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Позиція учасників судового розгляду.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі.

Адвоката ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_5 частково заперечували проти задоволення клопотання майна, а саме в частині мобільного телефону та куртки.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Вилучені предмети, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що майно вилучене 09.12.2021 під час проведення слідчих (розшукових) дій, може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, а тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні. Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, вважаю за необхідне на даному етапі досудового слідства накласти арешт на вказане в клопотанні майно з метою дослідження вказаних речових доказів.

Щодо накладення арешту на мобільний телефон, то слідчий суддя вважає доцільним накладення арешту, оскільки за інкримінованою підозрюваному статтею передбачена конфіскація майна. Інформація, яка міститься на телефоні може мати суттєве значення для органу досудового розслідування, а тому мобільний телефон може бути використаний як речовий доказ в рамках вказаного кримінального провадження.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість частково задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Щодо накладення арешту на інше майно.
Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч. 2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на паспорт громадянина Туреччини № НОМЕР_1 та паспорт для виїзду за кордон громадянина Туреччини серії НОМЕР_2 , а також на куртку кольору хакі бренду «ZARA».

Окрім цього, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити, що вилучені документи відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст. 167 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування у даному кримінальному провадженню.

Більш того, на переконання слідчого судді, ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на зазначені в клопотанні паспорти, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Вимогами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачений перелік документів, які дозволяють вільне пересування громадян за винятком обмежень, які встановлені законом.

За таких обставин, вимоги клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно в цій частині, слід визнати необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в іншій частині, а саме щодо накладення арешту на: паспорт громадянина Туреччини № НОМЕР_1 , паспорт для виїзду за кордон громадянина Туреччини серії НОМЕР_2 , а також на куртку кольору хакі бренду «ZARA», оскільки слідчий в своєму клопотанні не достатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власників вказаного майна.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучені у кримінальному провадженні № 0000207 від 09.12.2021 предмети, документи та речі, а саме:

-прозорий поліетиленовий пакет з речовиною зеленого кольору загальною вагою брутто 1,7 грам, які поміщено до прозорого поліетиленового файлу формату А-4 горловина якого опечатана пломбою Одеської митниці 500 № 574;

-експрес-тест (аналізатор) NARK 2 який поміщено до прозорого поліетиленового файлу формату А-4 горловина якого опечатана пломбою Одеської митниці 500 № 574;

- роздруківка переліку пасажирів на авіарейс РС 440 сполученням «Стамбул-Одеса»;

-акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу громадян від 09.12.2021;

-протокол про порушення митних правил № 5997/50000/21 від 09.12.2021.

- мобільний телефон марки «iPhone 11» IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_4 .

У частині накладення арешту на паспорт громадянина Туреччини № НОМЕР_1 , паспорт для виїзду за кордон громадянина Туреччини серії НОМЕР_2 та куртку кольору хакі бренду «ZARA», відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Виконання ухвали покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_3 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
16.12.2021