УХВАЛА
Іменем України

02.09.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 розглянув в судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні слідчий зазначив, що 26 квітня 2013 року старший солдат ОСОБА_5 , на підставі ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на строкову військову службу за призовом направлений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .

10 жовтня 2014 року, наказом командира військової частини НОМЕР_2 №190 старший солдат ОСОБА_5 був зарахований до списків особового складу частини. В подальшому, 15 жовтня 2014 року, наказом командира військової частини НОМЕР_2 №194 старший солдат ОСОБА_5 призначений на посаду номера обслуги зенітного артилерійського взводу роти охорони.

Відповідно до вимог ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.

Однак, старший солдат ОСОБА_5 , в ході проходження військової служби за призовом, вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Мотивуючи заявлене клопотання слідчий вказав, що 22 жовтня 2014 року, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем дислокації вказаної військової частини, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1 1, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та, без поважних причин і без дозволу командування, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , після чого до вказаної військової частини більше не повертався, проводить час на власний розсуд, службові обов`язки не виконує.

28 листопада 2014 року старшим слідчим військової прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000148, в порядку ст. ст. 111, 278 КПК України старшому солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Допитаний в якості свідка, капітан ОСОБА_7 показав, що під час вечірнього шикування старшим солдатом ОСОБА_8 було виявлено відсутність старшого солдата ОСОБА_5 , останній до військової частини так і не з`явився. Аналогічні покази надали свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Під час досудового розслідування встановлено, що старший солдат ОСОБА_5 до призову на військову службу був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

28 листопада 2014 року старшим слідчим військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_6 підозрюваного старшого солдата ОСОБА_5 , оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативним підрозділам Житомирського МВ УМВС України.

Враховуючи, що на даний час ОСОБА_5 до органів військового управління і державної влади про себе не заявляв, у зв`язку з чим слід дійти висновку, що діяння майора ОСОБА_5 є умисним.

Вказані обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджуються зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколами допитів свідків, матеріалами службового розслідування, іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, відповідальність за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, що згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_5 , до теперішнього часу не надалося можливим.

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий вказав, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підставами для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливатиме на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, зокрема, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка 11.09.1997 набрала чинності для України (статті 5 Конвенції).

Разом з цим, беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, неможливо застосувати до підозрюваного інші, більш м`які запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може скоїти нове правопорушення, в тому числі продовжити вчиняти зазначене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків під час досудового розслідування, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування, судового розгляду, можливість виїзду за кордон через неконтрольовані пункти пропуску на окупованих територіях та ін.).

Відповідно до ст. 184 КПК України, встановлено наявність ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) - підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, у зв`язку з чим з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування (наприклад на тимчасово окупованих територіях), в тому числі переховується на теперішній час;

- незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) з метою уникнення настання кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на своїх одно службовців спонукаючи їх до надання завідомо неправдивих показів та сусідів за місцем свого мешкання, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка грунтується на доданих до клопотання матеріалах.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, підтверджуються викладені слідчим обставини про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним надати дозвіл на затримання особи з метою приводу.

Керуючись вимогами ст. ст. 188-190 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановити на шість місяців.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя