печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за заявою ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві, яка полягає у не розгляді клопотання від 27.08.2021 у кримінальному провадженні №00000327,

В С Т А Н О В И В :
У провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві, яка полягає у не розгляді клопотання від 27.08.2021 у кримінальному провадженні №00000327.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_3 вказує, що на його думку, слідчим суддею ОСОБА_4 систематично порушуються норми ст. 306 КПК України, розумні строки підготовки та оголошення судових рішень, та процесуальні права заявника, що свідчить про його упередженість та наявність підстав відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України для відводу від розгляду даної скарги.

Учасники розгляду справи до судового засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши заявлений відвід слідчому судді, дослідивши матеріали провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Заявлений відвід, мотивований тим, що слідчим суддею ОСОБА_4 систематично порушуються норми ст. 306 КПК України, розумні строки підготовки та оголошення судових рішень, та процесуальні права заявника. Відтак, на думку сторони захисту, є підстави вважати, що слідчий суддя ОСОБА_4 діє упереджено.

Наряду з вказаним, під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріалами не встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін при розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Києві, яка полягає у не розгляді клопотання від 27.08.2021 у кримінальному провадженні №00000327.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Таким чином, суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості слідчого судді ОСОБА_4 , що унеможливлювало б постановлення ним об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В :
Заяву залишити без задоволення.

Ухвала судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1