Справа № 373/1445/21
Номер провадження 1-кп/373/180/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2021 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Переяслав кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбані Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, раніше несудимий, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
13 серпня 2021 року приблизно о 09 год. 30 хв. ОСОБА_4 правомірно перебуваючи у спальній кімнаті будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , поблизу ліжка, на тумбочці побачив два мобільних телефони, а саме мобільний телефон марки «Sigma mobile X-style 31» синього кольору та мобільний телефон марки «Nokia X1-01» чорного кольору. В цей час у останнього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, а саме зазначеними мобільними телефонами, які на праві приватної власності належали ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до тумбочки, де знаходилися зазначені телефони та усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, взяв в руки зазначені телефони (по одному у кожну руку) та помістив їх до задніх кишень власних штанів.
Після чого, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 , незважаючи на зауваження ОСОБА_5 та інших сторонніх осіб, разом з чужим майном, а саме з вищевказаними мобільними телефонами, покинув будинок та територію домогосподарства і зник у невідомому напрямку, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 839, 20 грн.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
27 серпня 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою, потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 186 КК України.

Вказаною угодою, сторони кримінального провадження визначили, що будь-яких претензій про відшкодування матеріальної шкоди потерпілий ОСОБА_5 до ОСОБА_4 не висловлює, оскільки матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням в сумі 839,20 грн відшкодована. Також сторони угоди узгодили покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 , а саме у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений та потерпілий кожен окремо просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину за викладених в обвинувальному акті обставин.
Прокурор також не заперечував щодо затвердження угоди.
Суд, вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що сторони угоди повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України, інтересам суспільства, правам, свободам, інтересам інших сторін та можуть бути виконані обвинуваченим. Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371, 373, 374, 468, 473, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 27 серпня 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені в ч. 1 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1