Справа № 203/3759/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі клопотанням старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000059,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання прокурора, заявлене в рамках кримінального провадження №0000059, про арешт майна.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що представляли інтереси ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили відмовити в задоволенні клопотання та повернути вилучене під час обшуку майно, посилаючись на те, що обшук було проведено в житловому приміщенні, що належить ОСОБА_8 , яка є адвокатом. Тому, відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відповідна слідча дія мала здійснюватись виключно з дозволу суду за клопотанням або Генерального прокурора, його заступників, або прокурора Автономної республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя. В той час, як з клопотанням про проведення обшуку звернувся слідчий, а отже особливий порядок кримінального провадження щодо адвоката ОСОБА_9 в частині суб`єкта звернення було порушено. Також в порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» обшук було проведено без представника ради адвокатів регіону та без попереднього повідомлення, розпочато до прибуття захисників.
Заслухавши прокурора та адвокатів, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Під час розгляду клопотання встановлено, що в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000059, на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.10.2021 року було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено три мобільні телефони, що належать останньому.
В наданому клопотанні слідчий просив накласти арешт на вилучені мобільні телефони з метою забезпечення їх збереження, як речових доказів.
В своїх запереченнях на клопотання адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилались на те, що зазначене вище домоволодіння, де було проведено обшук, належить на праві власності ОСОБА_8 , яка є адвокатом, а тому відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з клопотанням про проведення обшуку мав звертатись або Генеральний прокурор, його заступників, або прокурор Автономної республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя, а не слідчий. В той час, як з клопотанням про проведення обшуку звернувся слідчий, а отже особливий порядок кримінального провадження щодо адвоката ОСОБА_8 в частині суб`єкта звернення було порушено.
Поряд з цим, п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що проведення стосовно адвоката оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій, що можуть проводитися виключно з дозволу суду, здійснюється на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора, його заступників, прокурора Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя.
З матеріалів кримінального провадження №0000059 вбачається, що адвокат ОСОБА_8 не є фігурантом вказаного кримінального провадження, його стороною.
Згідно Єдиного реєстру адвокатів України адреса, де проводився обшук: АДРЕСА_1 , не вказана як адреса місця здійснення її адвокатської діяльності.
Вказана адреса також є місцем проживання ОСОБА_10 та дозвіл на обшук надавався саме як житла останнього та з метою виявлення та вилучення документів, конкретний перелік яких був наведений в резолютивній частині ухвали та які жодним чином не стосуються адвокатської діяльності ОСОБА_8 , а саме: речових доказів та документів, що стосуються розслідування кримінального провадження №0000034 від 25.01.2021 року (або виділених з нього матеріалів), інших документів, що стосуються обліку, перевірки стану зберігання реалізації речових доказів зерна кукурудзи масою 6856 тон 560 кг, а також комп`ютерної техніки, флеш-носіїв інформації, телефонів, на яких зберігаються такі документи.
Згідно протоколу обшуку від 14.10.2021 року вбачається, що в ході нього не вилучались будь-які речі та документи, що належать ОСОБА_8 , а було вилучено лише три мобільні телефони, що належать ОСОБА_10 та про що останній повідомив під час обшуку і зафіксовано в протоколі.
Будь-яких зауважень від учасників обшуку, у т.ч. від присутньої при його проведенні ОСОБА_8 , щодо належності їй виявлених та вилучених телефонів, наявності в них інформації, яка стосується її адвокатської діяльності, не висловлювалось. Під час розгляду клопотання доказів, щодо належності вилучених телефонів ОСОБА_8 не надано.
Перевіряючи інші доводи та заперечення, слідчий суддя також враховує, що вилучені мобільні телефони є матеріальними об`єктами, могли використовуватись ОСОБА_10 для спілкування з іншими особами, що є фігурантами кримінального провадження та можуть містити інформацію про контакти та дані цих осіб, дзвінки та листування у мобільних додатках, тобто відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, причетних до його вчинення осіб та яка може бути використана, як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, мобільні телефони відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст.98 КПК України та визнані такими постановою слідчого від 14.10.2021 року.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно ч.7 ст.236 КПК України під час обшуку слідчий, прокурор має право, крім іншого, вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Отже не є тимчасово вилученим майном вилучені під час обшуку речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.
В ухвалі слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.10.2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю виявлення та вилучення телефонів.
Посилання адвокатів на те, що в ухвалі слідчого судді не вказаного індивідуальні ознаки телефонів, їх марки, слідчий суддя вважає безпідставними. При цьому, враховує висновки Європейського Суду з прав людини у п.п.108,109,111 рішення від 30.01.2020 року у справі «Вінкс та Рібіцка проти Латвії» (заява №28926/10) про те, що при встановленні обмеження обсягу ордеру на обшук слід виходити із специфіки злочинів, що розслідуються і достатності посилання на характер правопорушень та посилань на тип предметів, що підлягають вилученню.
Таким чином, вилучені у ОСОБА_10 під час обшуку мобільні телефони є такими, що входили до переліку майна, стосовно якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення під час обшуку, визнано речовими доказами, а тому останні не є тимчасово вилученим майном відповідно до приписів ч.7 ст.236 КПК України та не потребують подальшого додаткового судового рішення про їх арешт.
В зв`язку з цим, в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,100,171,172,175,236,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000059 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1