Провадження № 1-кс/359/2226/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2021 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 затриманого ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 перекладача ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Грузії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
ВСТАНОВИВ:

02.12.2021 прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 звернувся з вказаним клопотанням посилається на те, що 30.11.2021 об 20 год. 00 хв. під час оформлення пасажирів рейсу №511 сполученням «Київ - Тбілісі» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Розшук» як особи, що перебуває у міжнародному розшуку із характером завдання затримання та арешт.
Відповідно до вимог КПК України, працівниками ОКПП «Київ» відносно громадянина Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, як особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яка перебуває у міжнародному розшуку.
Під час проведення перевірки в порядку ч. 3 ст. 582 КПК України прокурором встановлено, що громадянину Грузії ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого п «а», ч. 3 ст. 126 КК РФ.
27.07.2020 суддею Єсентукського міського суду Ставропольського краю винесено судове рішення згідно якого до громадянина Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.
Інкримінований громадянина Грузії ОСОБА_11 ( ОСОБА_9 ) за законодавством України відповідає кваліфікації, передбаченій ч. 3 ст. 146 КК України.
Прокурор просить застосувати до громадянина Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.
У судовому засіданні прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_8 підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні.
Захисники особи, щодо якої вирішується клопотання адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважають, що відносно громадянина Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) було порушено право на захист, а також просять відмовити в задоволенні клопотання оскільки закінчилися передбаченні законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.589 КПК України.
Особа, щодо якої вирішується клопотання про застосування тимчасового арешту, ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) заперечив з приводу задоволення клопотання прокурора.
Заслухавши пояснення затриманого, його захисників та думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
В судовому засіданні установлено, що 30.11.2021 о 20 год. 00 хв. в порядку ст. 582 КПК України в пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль» під час оформлення пасажирів рейсу №511 сполученням «Київ-Тбілісі» працівниками прикордонної служби України затримано громадянина Грузії ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено протокол про затримання, що підтверджується його копією (а.с.5-11).
Слідчим по особливо важливим справам радником юстиції ОСОБА_12 26.06.2006 року, винесено постанову про залучення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості обвинуваченого по кримінальній справі та пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого п «а», ч. 3 ст. 126 КК РФ (а.с.18-22).
Громадянина Грузії ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою оперуповноваженого Управління МВС Росії по м. Грозному лейтенантом поліції ОСОБА_13 , 16.04.2020 року оголошено в міжнародний розшук (а.с.23-24).
27.07.2020 суддею Єсентукського міського суду Ставропольського краю винесено судове рішення, згідно якого до громадянина Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці (а.с. 25-27).
Статтею 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути затриманий або триматися під вартою інакше як на підставі мотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, передбачених законом.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 541 КПК України тимчасовий арешт - взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений цим Кодексом або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).
За ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 583 КПК України прокурор звертається до слідчого судді у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту. До клопотання додаються: 1) протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію); 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого; 4) письмова заява затриманої особи про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій особа може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності (в разі наявності такої письмової заяви).
Тимчасовий арешт за своєю правовою природою є спеціальним запобіжним заходом, який застосовується виключно у межах міжнародно-правового співробітництва компетентних органів держав, що стосується видачі осіб відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників.
Відповідно до ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, яка підписана Україною 29.05.1997 та ратифікована 16.01.1998, у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2 «а» статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. У ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи. Запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органом запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.
Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 582 КПК України затримана особа негайно звільняється у разі, якщо встановлено обставини, за наявності яких видача (екстрадиція) не здійснюється.
За правилом п. 3 ч. 1 ст. 589 КПК України у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі якщо закінчились передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу.
Зі змісту справи у якій підозрюється ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що у травні 1999р. він за попередньої змови з іншими учасниками організованої групи, викрав ОСОБА_14 і до кінця грудня 1999р. утримували її в різних підвальних приміщеннях Чеченської Республіки та Республіки Інгушетія, вимагаючи за її звільнення від родичів викуп, у розмірі від 200 000 до 15 000 доларів США, погрожуючи вчинити її вбивство, у разі несплати її викупу.
Згідно з кримінальним законодавством України такий злочин кваліфікуються за ч. 3 ст. 146 КК України, за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. За ступенем тяжкості вказане кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до набрання вироком законної сили минуло десять років. Згідно з ч. 2 цієї статті перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилась від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затриманням. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Однак згідно вищезазначених матеріалів справи злочин, який став підставою для пред`явлення обвинувачення ОСОБА_11 вчинений у 1999 році. Станом на день його затримання минуло більше 21 року, тому строк притягнення затриманого до кримінальної відповідальності, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України, закінчився. Ця обставина є безумовною підставою, передбаченою п. 3 ч.1 ст. 589 КПК України, для відмови у видачі ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 компетентним органам Російської Федерації.
Разом із цим, слідчий суддя критично оцінює позицію сторони захисту про те, що працівниками відділу прикордонної служби в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 581 КПК України не забезпечено право на захист.
Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що працівниками відділу прикордонної служби ОСОБА_11 забезпечено у встановленому законом порядку право на захист та за дорученням №4516 від 30.11.2021 залучено адвоката ОСОБА_15 (а.с.24-25) для надання безоплатної вторинної правової допомоги під час екстрадиційного затримання.
Процесуальні правовідносини регулюються главою 44 «Видача осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція)» розділу IX «Міжнародне співробітництво під час кримінального провадження» КПК України.
З огляду на це слідчий суддя вважає, що підстави для застосування до затриманого громадянина Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасового арешту відсутні. Тому ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ) належить негайно звільнити з під варти в залі суду.
Згідно з ч. 6 ст. 583 КПК України за результатами розгляду слідчий суддя постановляє ухвалу про: 1) застосування тимчасового арешту; 2) відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 4) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 5) застосування тимчасового арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію). Копія ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду питання щодо затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), невідкладно направляється уповноваженому (центральному) органу України через відповідну регіональну прокуратуру разом із копією письмової заяви особи про згоду на її видачу (екстрадицію).
За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора.
На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 182-183, 376, 582, 583, 589 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.
Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено о 14 год. 30 хв. 07.12.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1