ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/45/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" січня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а заяву адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах Приватного підприємства «Валді-2004», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000077, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 190, частиною першою статті 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

адвокат ОСОБА_3 , в інтересах Приватного підприємства «Валді-2004», звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000077, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 190, частиною першою статті 190 КК України.

Відповідно до протоколу визначення слідчого судді від 15 грудня 2021 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

Судове засідання призначене на 22 грудня 2021 року було відкладено на 19 січня 2022 року у зв`язку з неявкою заявника, прокурора та не наданням суду матеріалів кримінального провадження.

19 січня 2022 року у судове засідання заявник, прокурор/слідчий не з`явились, про день та час розгляду скарги повідомлялись належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням, наявним в матеріалах справи. Будь-яких заяв щодо поважності причин неявки у судове засідання, зокрема заявника, суду надіслано не було.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень стаття 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже суд, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини шостої статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частини першої статті 7 КПК України.

Згідно з пункту 14 частини першої статті 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Отже, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку суду, заяву можливо розглянути по суті і за відсутності заявника.

Звертаючись із заявою про скасування арешту майна на нежитлові будівлі торгівельного комплексу, адвокат обґрунтовував свою заяву тим, що арешт на вказані кошти був накладений необґрунтовано, ПП «Валді-2004» вже було власником нежитлових приміщень до ухвалення рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 7 грудня 2009 року. Крім того, вказане підприємство є власником земельної ділянки з 2009 року, на якій розташовані нежитлові приміщення торгівельного комплексу. Накладення арешту на майно заявника протягом тривалого строку порушує його законне право власності.

Вивчивши заяву про скасування арешту майн та додані до заяви докази, суд доходить до наступного.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 січня 2019 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт, зокрема на нерухоме майно заборонивши здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майно за адресою: м. Київ, вул. Драйзера Теодора, буд. 1 (нежилі будівлі літ. Б,И,К торгівельного призначення загальною площею 3513.2 кв.м).

Задовольняючи клопотання прокурора, судом було встановлено, що у провадженні Київської місцевої прокуратури № 2 знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2018 р. за № 0000077 за ч. 3 ст.358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 190 КК України за фактами підробки ухвал Гребінківського районного суду Полтавської області та шахрайського заволодіння чужим нерухомим майном.

Досудовим розслідуванням встановлено підробку рішень Гребінківського районного суду Полтавської області від 29.11.2008 у цивільній справі №2-693/08 про визнання права власності на приміщення №120 (чердачний поверх) за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 21-А, листа від імені цього суду від 17.04.2018, а також ухвал суду від 29.11.2008 у справі 2-693/08, від 21.11.2008 у справі №2-927/08, від 26.12.2008 у справі №2-540/2008, від 21.12.2007 у справі №2-591/07, від 29.10.2007 у справі №2-544/2007, від 17.11.2008 у справі № 2-598/08, від 26.11.2008 у справі №2-595/08 та від 17.11.2008 у справі №2-596/08.

На підставі вищевказаних підроблених рішень суду про визнання права власності внесені відомості про реєстрацію прав власності в реєстр прав на нерухоме майно, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно на наступні нежилі приміщення: приміщення №120 в літ. «А» загальною площею 398,9 м.кв. за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 21-А; нежитлова будівля - автозаправний комплекс (літ. А) загальною площею 65,0 кв.м.) за адресою: площа Севастопольська, 5 у м. Києві. Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вказаний автозаправний комплекс (реєстраційний номер нерухомого майна ) було знищено та на його місці збудовано автозаправний комплекс з об`єктами соціально-побутового призначення загальною площею 621,7 кв.м. складові частини об`єкта: автозаправний комплекс, «А», навіс, «Б»; група нежилих приміщень № 8, 9, 10 (в літ. А) загальною площею 450,30 м.кв. за адресою: вул. Ревуцького 15 у м. Києві; нежитлове приміщення № 323 загальною площею 148,1 м.кв. за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна 25; нежитлове приміщення № 324 загальною площею 145,3 м.кв. за адресою: м.Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25; нежитлове приміщення №321 загальною площею 145, 3 м.кв. за адресою: м.Київ, Дніпровська Набережна 23; нежитлове приміщення №355 загальною площею 160,2 м.кв. за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 11а; нежитлове приміщення № 356 загальною площею 160,60 м.кв. у м. Києві, вул. Урлівська, 11-А, реконструйоване у чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, враховуючи тотожні способи, обставини, механізм вчинення злочинів та зазначення однакових судових рішень як підстав набуття права власності у декількох об`єктах нерухомості у порядку ч. 1 ст. 217 КПК України прокурором 10.01.2019 матеріали кримінального провадження №0000077 об`єднані провадженням з матеріалами кримінальних проваджень за фактами шахрайського заволодіння об`єктами нерухомого майна на підставі рішень Гребінківського райсуду Полтавської області, які відповідно до інформацій вказаного суду не ухвалювалися , а саме: з №0000007 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 ; з №0000008 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 ; з №0000009 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 ; з №0000010 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 ; з №0000011 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6 ; з №0000012 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_7 ; з №0000013 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_8 ; з №00000014 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_8 ; з №0000015 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_9 ; з №0000016 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_10 ; з №0000017 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_11 ; з №0000018 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_12 ; з №0000019 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_13 ; з №0000020 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_14 ; з №0000021 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_15 ; з №0000022 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_16 ; №0000023 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_17 ; з №0000024 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_10 ; з №0000025 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_18 ; з №0000026 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_19 ; з №0000027 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_20 ; з №0000028 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_20 ; з №0000029 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_20 ; з №0000030 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_21 ; з №0000031 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_20 ; з №0000032 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_22 ; з №0000033 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_23 ; з №0000034 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_13 ; з №0000035 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_13 ; з №0000036 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_24 ; з №0000037 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_25 ; з №0000038 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_26 ; з №0000039 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_27 ; з №0000040 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_28 ; з №0000041 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_29 ; з №0000042 за ч. 1 ст. 190 КК України про шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_30 .

Відповідно до постанови прокурора від 10 січня 2019 року нежилі приміщення, права власності на які зареєстровані на підставі підроблених рішень Гребінківського районного суду Полтавської області, долучені до кримінального провадження як речові докази.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування. Водночас, оскільки на цьому етапі досудового розслідування жодній особі не вручене повідомлення про підозру, слідчий суддя оцінює лише достатність підстав вважати, що таке кримінальне правопорушення було вчинене.

На підтвердження доводів клопотання про скасування арешту майна, адвокатом ОСОБА_3 надано суду копію договору купівлі-продажу від 4 вересня 2007 року, відповідно до якого ПП «Валді-2004» придбало у ТОВ «Анлей» павільйон (літ Б), що становить 65/100 частин від майнового комплексу. Загальна площа відчужуваного павільйону становить 1101 кв.м., загальна площа комплексу складає 1689,90 кв.м.

Відповідно до реєстраційного посвідчення № 038511 від 7 вересня 2007 року за ПП «Валді-2004» зареєстровано право власності на павільйон (літ Б) загальною площею 1101 кв.м., що становить на 65/100 частин від майнового комплексу площею 1689,90 кв.м.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 7 грудня 2009 року задоволено позовні вимоги ПП «Валді- 2004» та скасовано реєстраційне посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації від 7 вересня 2007 року № 038511 та визнано за ПП «Валді-2004» право власності на об`єкти нерухомого майна нежилі будівлі торгівельного призначення загальною площею 3447 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 1. За фактом підробки, зокрема, вказаного судового рішення здійснюється кримінальне провадження № 0000077.

Відповідно до відомостей про державну реєстрацію прав, за ПП «Валді-2004» на підставі вказаного вище рішення суду зареєстровано право власності (1/1) на нежилі будівлі загальною площею 3513,20 кв.м. за адресою: м. Київ, вулю Драйзера, 1

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК України).

У відповідності до частин першої, другої статті 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частинами другою, третьою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При розгляді клопотання, поданого в порядку статті 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог статті 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно із частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу)

Відповідно до статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із доданих до заяви про скасування арешту майна доказів підтверджується право власності за ПП «Валді-2004» на 65/100 частини майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_23 , яке було ним набуто до ухвалення підробленого рішення Гребінківського районного суду м. Києва на підставі договору купівлі-продажу майна від 4 вересня 2007 року.

Звертаючись із заявою про скасування арешту майна, адвокат просить суд скасувати арешт накладений не на 65/100 частини майнового комплексу, а на весь майновий комплекс, загальною площею 3513,20 кв.м., зауважуючи про те, що вони також є власниками решти 35/100 частини майнового комплексу, нежитлові приміщення були побудовані давно, до рішення Гребінківського районного суду Полтавської області, проте на них не було вчасно оформлено право власності.

При цьому суд зауважує, що відповідно до договору купівлі продажу від 4 вересня 2007 року загальна площа майнового комплексу, 65/100 якого було продано ПП «Валді-2004», становить 1689,90 кв.м, а не 3513,20 кв.м., з яких адвокат ОСОБА_3 просить зняти арешт. Доказів того, що ПП «Валді-2004» є власником саме 2412,20 кв.м (3513,20 кв.м. 1101 кв.м.) чи законним володільцем цього майна суду надано не було, як не було надано доказів та обґрунтування того, що підприємство є власником нежитлових приміщень літ И, К за адресою: АДРЕСА_23 . Суд також звертає увагу на те, що за рішенням Гребінківського районного суду м. Києва за ПП «Валді-2004» визнано право власності на 3447 кв.м. нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_23 , в той час як за вказаним рішенням, відповідно до відомостей про державну реєстрацію прав за ПП «Валді-2004» зареєстровано право власності вже на 3513,20 кв.м. і адвокат ОСОБА_3 просить суд скасувати арешт саме з 3513,20 кв.м нежитлових приміщень.

Твердження про те, що ПП «Валді-2004» є одноособовим власником земельної ділянки за вказаною адресою, що підтверджується копію державного акту про право власності на земельну ділянку кадастровий номер :62:005:001 загальною площею 1,1019га від 3 вересня 2009 року і вказане підтверджує факт право власності на весь торгівельний комплекс за цією ж адресою за підприємством, судом оцінюється критично, з огляду на те, що право власності на всю земельну ділянку автоматично не означає право власності на весь торгівельний комплекс, що знаходиться на цій земельній ділянці.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого накладено арешт на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_23 , зважаючи на те, що ці нежитлові приміщення, відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, зважаючи на правову підставу для арешту майна, враховуючи доводи заяви про скасування арешту майна та докази долучені до нього, слідчий суддя вважає, що заявником не доведено факт необґрунтованості накладення арешту на нежитлові приміщення на цьому етапі здійснення досудового розслідування, а тому відсутні підстави для задоволення заяви та скасування арешту майна за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 1.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 167-168, 170-173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах Приватного підприємства «Валді-2004», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000077, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 190, частиною першою статті 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1