Провадження №: 1-кп/752/1241/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0000135, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сміла Черкаської обл., має посвідку на постійне місце проживання на території України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Російської Федерації, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей та/або недієздатних/непрацездатних осіб, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку листопада 2021 року за невстановлених обставин ОСОБА_4 придбав ніж та маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї (ножа) без передбаченого законом дозволу, розуміючи протиправний характер свого діяння, 22.11.2021 поклав цей ніж до дорожньої сумки синього кольору, яку тримав при собі та попрямував до станції Деміївська Комунального підприємства Київський метрополітен у місті Києві.
22.11.2021 продовжуючи свої злочинні дії , що виразились у носінні холодної зброї (ножа) без передбаченого законом дозволу, незаконно маючи при собі у дорожній сумці синього кольору, яку тримав при собі, холодну зброю (ніж), попрямувавши до станції Деміївська Комунального підприємства Київський метрополітен у місті Києві, де у вестибюлі станції мето Деміївська у Голосіївському районі м. Києва о 09:00 був зупинений працівниками поліції.
ОСОБА_4 запросили до кімнати поліції в метрополітені, що розташована на вказаній станції, де на підставі ст. 280 КПК України останнього було затримано в якості особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та у присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей, а саме: в дорожній сумці синього кольору, яку останній тримав при собі у нього було виявлено та вилучено, ніж який ОСОБА_4 діючи умисно незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до висновку судового експерта від 25.11.2021 № СЕ-19/111-21/57256-ХЗ Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, складеного на підставі постанови слідчого від 22.11.2021 про проведення криміналістичної експертизи, вилучений у ОСОБА_4 та наданий на дослідження ніж відноситься до контактно-клинкової холодної зброї по типу мисливських ножів загального призначення.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч. 2 ст. 263 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

З огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини та кваліфікацію кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті від 10.12.2021, підтвердив те, що факти за обвинувальним актом відповідають дійсності в частині місця, способу і часу вчинення кримінального правопорушення, повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

Під час судового розгляду обвинувачений вказав, що показання не надаватиме, проте зазначив, що добровільно і свідомо визнає і підтверджує, все, що викладено в обвинувальному акті. Захисник послався на наявність у обвинуваченого групи за інвалідністю та хвилювання, що становлять складність для проголошення показань.

Керуючись внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Поряд з цим ОСОБА_4 виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Майнова шкода описаним кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відсутність негативних наслідків від нього та майнових збитків; щире каяття та сприяння у розкритті правопорушення; особу обвинуваченого, його молодий вік, соціальний статус наявність ІІІ-ї групи з інвалідності, проте на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий та до адміністративної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання та місце реєстрації, середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, виявляє свідоме та відповідальне ставлення до суспільних цінностей.
При цьому суд приймає до уваги позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання у виді штрафу в розмірі 1-ї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, неухильне дотримання ОСОБА_4 обов`язків, що покладалися на нього слідчим, повну взаємодію обвинуваченого на стадії досудового розслідування, який сприяв у розкритті злочину та на його належну процесуальну поведінку у суді, ставлення обвинуваченого до вчиненого, зокрема, його щирий жаль та розкаяння, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, кваліфікацію правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 , яке полягає у жалю з приводу учиненого, осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України з у виді штрафу в розмірі 1-ї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 74, 75 КК України та враховує при цьому, що метою покарання має стати його перевиховання та виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 25.11.2021 дослідження за висновком № СЕ-19/111-21/57256-ХЗ у розмірі 1372,96 грн.
На підставі, викладеного, керуючись ст. 53 КК України, ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень у дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн 96 коп.
Речовий докази, а саме: сейф-пакет 0775896, в якому знаходиться ніж в чохлі та заготовка холодної зброї в чохлі, що зберігаються у камері схову Управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 007642 від 29.11.2021), знищити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1