Справа № 638/4471/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0000082 від 07.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, єврейки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, неодруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2019 року близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_4 перебувала у приміщенні супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 61 В, у м. Харкові, де у неї раптово виник словесний конфлікт з потерпілою ОСОБА_5 . У цей час, ОСОБА_4 на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, маючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, нанесла один удар кулаком правої руки та один удар кулаком лівої руки в обличчя останній, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №09-299/19 від 25.03.2019 року наступні тілесні ушкодження, а саме забита рана м`яких тканин у лівій надбрівній ділянці від внутрішнього кінця лівої брови і прямуючи вертикально до гори (після ПХО рани з накладання швів), які утворились від ударно травматичної дії тупого твердого та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів.

На підставі статті 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої ОСОБА_5 , яка надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю.
Допитана обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України у повному обсязі, підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялася, пояснивши, що доповнити їй нічого.
Суд зі згоди прокурора та обвинуваченої, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачена буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_4 та кваліфікує її дії за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При вирішенні питання про покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до проступку, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання, а також досудову доповідь Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
Так, ОСОБА_4 раніше не судима, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, неодружена, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , офіційно не працевлаштована, за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , характеризується позитивно.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Відповідно статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 судом не виявлено.
Згідно частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Тобто, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у межах санкції кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу, адже цей вид покарання буде мати вплив на її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченою, так і іншими особами.
Потерпіла ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не заявляла.
Витрати, пов`язані із проведенням експертиз у кримінальному провадженню, відсутні.
Речові докази і документи у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: