Справа № 675/225/21
Провадження № 1-кп/675/49/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" серпня 2021 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000510 про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_9 01 листопада 2020 року, перебуваючи у будинку свого сусіда ОСОБА_12 , що в АДРЕСА_1 , вчинив вбивство останнього за наступних обставин.

Так, у той день близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_9 розпивав із ОСОБА_12 у житловій кімнаті вищевказаного будинку спиртні напої, у ході чого між ними виник конфлікт із приводу образ у сторону обвинуваченого. У ході даного конфлікту ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, переслідуючи умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 , з прикладанням сили, наніс щонайменше п`ятнадцять ударів кулаками обох рук в ділянки носа, обличчя та голови ОСОБА_12 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субарахноїдального крововиливу лівої скроневої частки головного мозку, підшкірної гематоми лобно-скроневої ділянки голови зліва, підшкірної гематоми правої скроневої ділянки голови, підшкірної гематоми правої скронево-тім`яної ділянки голови, синця, забійної рани верхньої повіки правого ока, синця правої скулової ділянки обличчя, підшкірної гематоми повік лівого ока з крововиливом під кон`юнктивальну оболонку, з двома забійними ранами, синця в ділянці правої вушної раковини, синця лівої вушної раковини з розривом по задній перехідній каймі, п`яти синців в ділянці лоба справа та зліва, закритого перелому кісток носа, синця спинки, кінчика та крил носа, синця верхньої губи справа та зліва з крововиливом під слизову оболонку, крововиливу під слизову оболонку нижньої губи зліва, синця ділянок лівої скули, лівої щоки з крововиливом під слизову оболонку, двох синців з осадженням передньо-нижньої поверхні підборіддя, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Надалі, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_12 , з прикладанням сили, наніс щонайменше шість ударів ногами в ділянки грудної клітини, живота та тазу ОСОБА_12 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, множинних переломів ребер: справа переломи 8, 9, 10, 11, 12-го (8, 10, 11, 12 подвійні переломи ребер) ребра, зліва переломів 7, 8, 9, 12-го ребер, розриву задньої поверхні нижньої частки правої легені, крововиливу в праву плевральну порожнину, підшкірної гематоми, підшкірної емфіземи задньо-бокової поверхні грудної клітки справа, трьох синців задньо-бокової поверхні грудної клітки, підшкірної емфіземи задньої поверхні грудної клітки, закритої травми черева, розриву задньої поверхні печінки, крововиливу в черевну порожнину, крововиливу передньої черевної стінки живота епігастрально, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, а також тілесні ушкодження у вигляді трьох саден нижньої третини живота, тазу зліва по боковій поверхні, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок спричинених ОСОБА_12 тілесних ушкоджень останній помер на місці події від поєднаної закритої травми грудної клітки та живота з множинними переломами ребер, розривом нижньої частки правої легені, розривом правої частки печінки, крововиливом в праву плевральну та черевну порожнини.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав частково та суду показав, що ОСОБА_12 є його сусідом, із померлим він мав дружні стосунки, жодних конфліктів між ними раніше не виникало. 01 листопада 2020 року близько 16 год. 00 хв. він спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розпивали спиртні напої на столику, розташованому поруч із будинком померлого. У той день він випив близько півлітра горілки домашнього виробництва. Після спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_12 зайшов до свого будинку, а ОСОБА_13 поїхав на велосипеді додому. Надалі, обвинувачений зайшов до будинку потерпілого, де вони продовжили вживати спиртні напої та спілкуватися, у ході чого ОСОБА_12 сказав йому, що мав стосунки із покійною матір`ю ОСОБА_9 , що його дуже обурило. Надалі, обвинувачений почав бити потерпілого. Події того дня він пам`ятає погано, бо перебував у стані алкогольного сп`яніння. Пригадує лише, що ОСОБА_12 сидів на дивані, а він наносив останньому удари кулаками обох рук по обличчю та голові, від чого потерпілий впав на підлогу між диваном та столом, а обвинувачений впав за ним. Далі обвинувачений пам`ятає, як, сидячи на підлозі, наносив ОСОБА_12 , який лежав на животі, удари п`ятками ніг у область спини. Точну кількість ударів, які він наніс потерпілому, а також механізм та послідовність їх спричинення ОСОБА_9 повністю пригадати не зміг. У подальшому він заснув. Отямившись, ОСОБА_9 помітив потерпілого, який лежав без свідомості в його ногах. Тому обвинувачений почав штурхати ОСОБА_12 та виявив, що той помер, при цьому обличчя потерпілого було холодним на дотик. ОСОБА_9 був шокований тим, що сталося, спочатку пішов до ОСОБА_13 , якому повідомив про те, що сталося, а потім попрямував до місця свого проживання, де продовжив вживати спиртні напої, які придбав по дорозі додому. Спочатку думав втекти до Києва, але вранці вирішив зізнатися в тому, що сталося, а тому повідомив своєму брату ОСОБА_14 , що вбив ОСОБА_12 , та попросив його викликати поліцію.

ОСОБА_9 ствердив, що будь-яких видимих тілесних ушкоджень на обличчі та тілі потерпілого під час спільного відпочинку він не помітив, погодився із фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення, зазначеними в обвинувальному акті, визнав, що усі виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження спричинені саме його протиправними діями, проте зазначив, що він здивований тим, що у потерпілого виявлені численні переломи ребер, припустив, що можливо такі тілесні ушкодження потерпілий отримав раніше до побиття, вказав, що умислу на вбивство останнього він не мав. Також суду повідомив, що вранці 02 листопада 2020 року він вживав спиртні напої, а тому під час проведення слідчого експерименту за його участю він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, висловив критичний осуд свого діяння та попросив його суворо не карати.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, винуватість ОСОБА_9 підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, із показань потерпілої ОСОБА_8 встановлено, що 02 листопада 2020 року, дізнавшись про вказану подію, вона приїхала до будинку свого батька. Там вже були працівники поліції, а труп потерпілого лежав на вулиці. На дереві, що поруч з будинком, потерпіла помітила спортивну кофту. ОСОБА_8 повідомила суду, що її батько жив одиноко, часто спілкувався із обвинуваченим ОСОБА_9 , розпивав із ним спиртні напої. Про наявність між ними будь-яких неприязних відносин та конфліктів вона ніколи не чула. Ствердила, що напередодні вона спілкувалася із батьком на місцевому ринку та жодних видимих тілесних ушкоджень на ньому не бачила. ОСОБА_8 просила суд суворо не карати обвинуваченого, вказала, що їй шкода ОСОБА_9 , оскільки вони тривалий час знайомі.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що останній раз бачив потерпілого ОСОБА_12 01 листопада 2020 року близько 16 год. 30 хв. У той день він спільно з померлим та обвинуваченим вживали спиртні напої на вулиці поруч із будинком ОСОБА_12 . Жодних конфліктних ситуацій під час відпочинку між ними не виникало, видимих тілесних ушкоджень на тілі потерпілого він не помічав. Близько 16 год. 30 хв. потерпілий пішов до будинку спати, а свідок та ОСОБА_9 роз`їхалися по домівках. У подальшому близько 21 год. 30 хв. обвинувачений прийшов до його будинковолодіння та повідомив, що нібито вбив ОСОБА_12 , однак свідок не повірив ОСОБА_9 та сказав останньому йти додому й відіспатися.

З показів свідка ОСОБА_14 , який є рідним братом обвинуваченого, встановлено, що вранці 02 листопада 2020 року ОСОБА_9 повідомив йому, що можливо вбив сусіда, розповів, що наносив ОСОБА_12 удари руками та ногами. Причиною конфлікту брат зазначав висловлювання потерпілого щодо їхньої матері. Тому на прохання обвинуваченого він викликав поліцію.

Крім того, винуватість ОСОБА_14 об`єктивно підтверджується наступними доказами.

Даними протоколу огляду місця події від 02 листопада 2020 року, ілюстративної таблиці та відеозапису до нього, згідно із якими в порядку ст. 237 КПК України оглянуто будинковолодіння, розташоване в АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено труп ОСОБА_12 , а також зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення та виявлено і вилучено скляну стопку, пляшку з-під горілки марки «М`якуш», пляшку з-під пива марки «Хмельпиво», два недопалки з-під сигарети марки «Bond», металеву кришку від пляшки з-під пива марки «Хмельпиво», скляну пляшку з-під ліків марки «Геровітал», медичну маску чорного кольору, чоловічу куртку сірого кольору та чоловічі спортивні штани чорного кольору з наявною на їх поверхні речовиною бурого кольору, чоловіче взуття темно-синього кольору, які в подальшому були визнанні речовими доказами (Том 2, а.с. 2-24).

Дані зазначеного протоколу огляду місця події є належними доказами, оскільки вони прямо підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Вказані докази визнаються допустимими, оскільки огляд проведено з дотриманням вимог ст.ст. 233, 237, 238 КПК України. Більш того, правомірність проникнення до житла та вилучення речових доказів встановлено ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2020 року про надання дозволу на проведення обшуку (огляду місця події) вказаного будинковолодіння потерпілого (Том 2, а.с. 79).

За даними висновку судово-медичної експертизи № 106, яка проведена з 02 листопада по 07 грудня 2020 року судово-медичним експертом ОСОБА_15 , смерть потерпілого ОСОБА_12 зумовлена закритою поєднаною травмою грудної клітки та живота з множинними переломами ребер, розривом нижньої частки правої легені, розривом правої частки печінки, крововиливом в праву плевральну та черевну порожнини.

Відповідно до ранніх проявів настання смерті (вираженість трупного заклякання, охолодження трупа, стадійності змінення трупних плям) ОСОБА_12 помер у межах 24 годин до проведеного дослідження трупа в морзі, що може відповідати часу події 01 листопада 2020 року.

При дослідженні трупа ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді:

1) закритої черепно-мозкової травми, субарахноїдального крововиливу лівої скроневої частки головного мозку, підшкірної гематоми лобно-скроневої ділянки голови зліва, підшкірної гематоми правої скроневої ділянки голови, підшкірної гематоми правої скронево-тім`яної ділянки голови, синця, забійної рани верхньої повіки правого ока, синця правої скулової ділянки обличчя, підшкірної гематоми повік лівого ока з крововиливом під кон`юнктивальну оболонку, з двома забійними ранами, синця в ділянці правої вушної раковини, синця лівої вушної раковини з розривом по задній перехідній каймі, п`яти синців в ділянці лоба справа та зліва, закритого перелому кісток носа, синця спинки, кінчика та крил носа, синця верхньої губи справа та зліва з крововиливом під слизову оболонку, крововиливу під слизову оболонку нижньої губи зліва, синця ділянок лівої скули, лівої щоки з крововиливом під слизову оболонку, двох синців з осадженням передньо-нижньої поверхні підборіддя, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень;

2) закритої травми грудної клітки, множинних переломів ребер: справа переломи 8, 9, 10, 11, 12-го (8, 10, 11, 12 подвійні переломи ребер) ребра, зліва переломів 7, 8, 9, 12-го ребер, розриву задньої поверхні нижньої частки правої легені, крововиливу в праву плевральну порожнину, підшкірної гематоми, підшкірної емфіземи задньо-бокової поверхні грудної клітки справа, трьох синців задньо-бокової поверхні грудної клітки, підшкірної емфіземи задньої поверхні грудної клітки, закритої травми черева, розриву задньої поверхні печінки, крововиливу в черевну порожнину, крововиливу передньої черевної стінки живота епігастрально, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті;

3) трьох саден нижньої третини живота, тазу зліва по боковій поверхні, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Вказані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів та мають властивості виникнення внаслідок багаторазового ударного прикладання обмеженої травмуючої поверхні тупих твердих предметів. Диференційних судово-медичних ознак травмуючого знаряддя немає, так як їх індивідуальні особливості в тілесних ушкодженнях не відобразилися.

Місцями прикладання травмуючих поверхонь явились суміжно розташовані ділянки передньої поверхні обличчя, передньо-бокових поверхонь голови, задня та задньо-права бокова поверхня грудної клітки, ліва бокова поверхня живота. Викладений висновок ґрунтується на виявлених при дослідження група множинних однотипних ушкодженнях м`яких тканин обличчя, голови в поєднанні з ушкодженнями головного мозку та кісток лицевого черепа, наявності множинних двобічних переломів ребер, подвійних переломів ребер справа в локації ушкоджень (розривів) правої легені, правої частки печінки. Подвійні переломи ребер також мають ознаки повторної травматизації, що вказує на багаторазовість прикладання травмуючих предметів.

Всі вищенаведені тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвого виникнення та були спричиненні в короткий проміжок часу до настання смерті.

Властивості та локалізація виявлених на час проведення експертизи трупа ОСОБА_12 тілесних ушкоджень можуть відповідати механізму виникнення від дії і внаслідок нанесення кулаками рук та ніг.

У крові від трупа ОСОБА_12 виявлено наявність етилового алкоголю в кількості 2,98 проміле, що вказує на вживання алкогольних напоїв перед настанням смерті та про можливість перебування на час смерті в стані сильного алкогольного сп`яніння (Том 2, а.с. 25-29).

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи № 1867, яка проведена з 10 по 26 листопада 2020 року судово-медичним експертом гістологом ОСОБА_16 , при дослідженні шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_12 підтверджено діагноз «Набряк головного мозку. Субарахноїдальний крововилив у головний мозок, без видимих реактивних змін. Фрагментація м`язових волокон міокарда. Помірний набряк строми міокарда. Поширені ділянки емфіземи з дистелектазами у легенях. Дистрофія нирок та печінки. В препаратах із печінки дифузно в паренхімі численні ділянки деструкції із дрібновогнищевими крововиливами діапедезного характеру, без видимих реактивних змін. Нерівномірне кровонаповнення судин досліджуваних органів, що може бути окремим проявом крововтрати» (Том 2, а.с. 32-33).

Яв встановлено даними висновку додаткової судово-медичної експертизи № 9, яка проведена з 12 по 13 січня 2021 року судово-медичним експертом ОСОБА_15 , закрита черепно-мозкова травма, з урахуванням властивостей та локалізації ушкоджень в ділянці обличчя, голови ОСОБА_12 , могла бути спричинена не менш як внаслідок п`ятнадцятиразового ударного прикладання травмуючої поверхні твердих предметів. Закрита травма грудної клітки та черева в ОСОБА_12 , з урахуванням властивостей та локалізації тілесних ушкоджень, могли бути спричинені не менш як внаслідок шестиразового ударного прикладання травмуючої поверхні твердих предметів (Том 2, а.с. 34).

Висновком судово-медичної експертизи № 979, проведеної з 04 по 09 листопада 2020 року судово-медичним експертом ОСОБА_17 , підтверджується, що станом на 04 листопада 2020 року у обвинуваченого ОСОБА_9 виявлено наступні тілесні ушкодження: садно шкіри в проекції 3-го п`ясно-фалангового суглобу лівої кисті, що могло утворитись як від удару тупим твердим предметом, так і від удару об такий при стиснутій в кулак кисті руки; садно шкіри в проекції 5-ї п`ясної кістки лівої кисті, що могло утворитись від дії тупого твердого предмету по механізму тертя, про що можуть свідчити його розмір, форма та локалізація. Перераховані вище тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороминущі наслідки). Судячи по стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення не менше 2-3-х діб до моменту початку проведення судово-медичної експертизи 04 листопада 2020 року (Том 2, а.с. 51).

За даними висновку судово-медичної експертизи № 2152, яка проведена з 11 по 13 листопада 2020 року судовим експертом-токсикологом ОСОБА_18 , під час проведення експертизи зразків крові та сечі з трупа ОСОБА_12 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості: 2,98 проміле в крові, 2,6 проміле в сечі (Том 2, а.с. 30).

Відповідно до даних протоколів отримання зразків для проведення експертизи від 02 листопада 2020 року у підозрюваного ОСОБА_9 на підставі постанови прокурора від 02 листопада 2020 року було відібрано біологічні зразки крові, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин із рук, відбитки пальців рук (Том 2, а.с. 95-100).

Згідно з даними протоколу отримання зразків для проведення експертизи від 04 листопада 2020 року у підозрюваного ОСОБА_9 на підставі постанови прокурора від 04 листопада 2020 року було відібрано біологічні зразки крові (Том 2, а.с. 102-104).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2096, проведеної з 05 по 09 листопада 2020 року судово-медичним експертом токсикологом ОСОБА_19 , під час дослідження зразка крові обвинуваченого ОСОБА_9 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 1,94 проміле (Том 2, а.с. 49).

У відповідності до висновків судово-імунологічної та судово-медичної експертиз №№ 536, 848, які проведені з 04 по 06 листопада 2020 року судовим-медичним експертом імунологом ОСОБА_20 , кров з трупа потерпілого ОСОБА_12 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Том 2, а.с. 31, 35-36).

З висновку судово-медичної експертизи № 537, яка проведена 04 листопада 2020 року судовим-медичним експертом імунологом ОСОБА_20 , кров обвинуваченого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Том 2, а.с. 50).

Висновком судово-біологічної експертизи № 9.3-0153:20 від 04 грудня 2020 року, яка проведена судовим експертом імунологом ОСОБА_21 , підтверджується, що на представленій на експертизу куртці, в яку був одягнутий обвинувачений у день вчинення кримінального правопорушення, виявлено кров людини, яка може походити від особи (осіб) з групою 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Вказані сліди крові на куртці можуть належати потерпілому ОСОБА_12 , належність їх від обвинуваченого ОСОБА_9 виключається (Том 2, а.с. 39-43).

Зазначені вище дані визнаються допустимими доказами, оскільки експертизи проведені особами, які можуть бути згідно із ст. 69 КПК України експертами у кримінальному провадження, експерти були залучені з дотриманням вимог ст.ст. 242-244 КПК України, висновки експертів відповідають вимогам ст.ст. 101-102 КПК України.

Відповідно до даних протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відео-контролю місця) від 20 листопада 2020 року (Том 2, а.с. 57-60) та аудіо-відеозапису, який міститься на DVD-R диску № 609 т (Том 2, а.с. 61), під час проведення негласних (розшукових) слідчих дій аудіо-, відео контролю за місцем тимчасового перебування ОСОБА_9 (приміщення ІТТ № 1 м. Хмельницький ГУНП в Хмельницькій області) одержана інформація, що обвинувачений за місцем проживання ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин позбавив його життя шляхом нанесення численних ударів ногами та руками в область лиця, голови та тіла потерпілого.

Законність проведення вказаних негласних слідчих (розшукових) дій підтверджено оглянутими у суді клопотанням про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відео-контролю місця, аудіо-, відео-контролю особи від 04 листопада 2020 року (Том 2, а.с. 129, 130), ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 листопада 2020 року (Том 2, а.с. 131-132).

Оскільки у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій мав місце судовий контроль за дотриманням прав та свобод особи, вказані докази відповідають усім критеріям належності та допустимості.

Перебування ОСОБА_9 під час вчинення кримінального правопорушення 01 листопада 2020 року близько 16 год. 00 хв. у стані алкогольного сп`яніння підтверджується його показами, згідно яких він вказував, що цього дня разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розпивав спиртні напої на столику, розташованому поруч із будинком померлого, а пізніше - також і в житлі ОСОБА_12 . Вказане стверджується і наданими в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_22 та висновком судово-медичної експертизи № 2096, відповідно до якої під час дослідження зразка крові обвинуваченого ОСОБА_9 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 1,94 проміле.

Згідно даних постанов про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 02 та 26 листопада 2020 року вилучені за результатами проведення огляду місця події 02 листопада 2020 року скляну стопку, пляшку з-під горілки марки «М`якуш», пляшку з-під пива марки «Хмельпиво», два недопалки з-під сигарети марки «Bond», металеву кришку від пляшки з-під пива марки «Хмельпиво», скляну пляшку з-під ліків марки «Геровітал», медичну маску чорного кольору, чоловічу куртку сірого кольору, чоловічі спортивні штани чорного кольору, чоловіче взуття темно-синього кольору визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні (Том 2, а.с. 66-67, 69).

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 02 листопада 2020 року визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні одяг з трупа ОСОБА_12 , а саме: два светра, чорні штани, спідні штани, шкарпетки, труси (Том 2, а.с. 71).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 02 листопада 2020 року та відеозапису вказаної слідчої дії (Том 2, а.с. 44-47), який було продемонстровано в залі судового засідання в порядку ст. 359 КПК України, судом встановлено, що за участю підозрюваного ОСОБА_9 проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які отримані під час допиту останнього. В ході слідчого експерименту підозрюваний розповів та відтворив на місці події, яким чином позбавив життя ОСОБА_12 .

Судом не приймаються до уваги доводи сторони захисту з приводу недопустимості вказаного доказу з огляду на те, що під час проведення слідчого експерименту він перебував у стані алкогольного сп`яніння, з наступних підстав.

Метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення таких відомостей, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим, свідком під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, протокол слідчого експерименту є окремим самостійним процесуальним джерелом доказу, яке суд оцінює за правилами ст. 94 КПК України.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст. 23 КПК України) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.

Так, ОСОБА_9 , надаючи показання суду, не заперечував свою причетність до вчинення кримінального правопорушення та погодився з тим, що саме його протиправними діями завдано усі виявлені на трупі потерпілого тілесні ушкодження.

Як вбачається із вказаного слідчого експерименту від 02 листопада 2020 року, обвинувачений у присутності свого захисника та понятих повністю визнав себе винним в інкримінованому йому злочині та в деталях розповів про обставини вчиненого, які він пам`ятав.

Відповідно до матеріалів долученого до протоколу слідчого експерименту відеозапису, який був предметом дослідження судом, ОСОБА_9 добровільно, без будь-якого примусу, в присутності адвоката, понятих, слідчого та інших учасників у деталях розповів про обставини вчинення злочину, спокійно реагував на запитання слідчого, добре орієнтувався у обстановці житлового приміщення, де сталося вбивство, виявив та звернув увагу учасників слідчої дії на наявність на місці події належної йому запальнички, розповів та показав, де перебував він та потерпілий під час виникнення конфлікту, повідомив про причину сварки, яка полягала в тому, що потерпілий сказав обвинуваченому, що мав стосунки із покійною матір`ю останнього, відтворив механізм нанесення ОСОБА_12 ударів руками на ногами. Також ОСОБА_9 на статисті продемонстрував, яким чином наносив потерпілому удари руками по обличчю та ногами по спині, показував, куди потерпілий впав, де лежав його труп. При цьому поведінка ОСОБА_9 була розкутою, останній вів себе спокійно, жодного примусу на нього зі сторони правоохоронних органів не спостерігалося, будь-яких тілесних ушкоджень на ньому не вбачалося.

Протокол слідчого експерименту з участю ОСОБА_9 підписаний як ним особисто, так і іншими учасниками такої слідчої дії, в тому числі і захисником. Жодних зауважень чи заперечень до викладеного в ньому змісту протокол не містить.

Таким чином, суд вважає, що доводи сторони захисту стосовно недопустимості як доказу даних слідчого експерименту з підозрюваним з огляду на його перебування у стані алкогольного сп`яніння є голослівними.

Та обставина, що під час проведення вказаної слідчої дії погіршилося самопочуття обвинуваченого, не спростовує висновків суду щодо допустимості зазначеного доказу, оскільки в момент, коли ОСОБА_9 почав погано себе почувати, проведення слідчого експерименту було призупинено та відновлено його тільки після того, як стан обвинуваченого покращився та він погодився продовжити слідчий експеримент

Більше того, ні ОСОБА_9 , ні його захисник у ході слідчого експерименту навіть не оговорилися про перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, а сама процесуальна дія відбувалася без будь-яких зауважень, що на переконання суду, безумовно вказує на її добровільність та адекватність сприйняття ОСОБА_9 обставин та значення зазначеної слідчої дії.

Також суд враховує, що у відповідності до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 111, яка проведена з 18 листопада по 07 грудня 2020 року судово-медичним експертом ОСОБА_15 , властивості та локалізація виявлених тілесних ушкоджень під час проведення експертизи трупа ОСОБА_12 відповідають локалізації та можуть відповідати механізму їх виникнення за обставин, про які вказував під час слідчого експерименту ОСОБА_9 (Том 2, а.с. 48).

Згідно з даними висновку комплексної стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи № 2 від 06 січня 2021 року ОСОБА_9 на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та на даний час хронічно протікаючим душевним захворюванням (психічним захворюванням), недоумством не хворів і не хворіє, в період вчинення злочину в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу, фізіологічного афекту, фрустрації, психічного стресу не знаходився, міг та може розуміти значення своїх дій та керувати ними (Том 2, а.с. 54-56).

Наведені докази та їх оцінка у своїй сукупності переконують суд, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто умисне вбивство.

Доводи обвинуваченого щодо відсутності в нього умислу на вбивство потерпілого суд відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.п. 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Розглядаючи позицію обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на вбивство, суд приймає до уваги кількість заподіяних ударів (не менше п`ятнадцяти ударів кулаками обох рук в ділянки носа, обличчя та голови і не менше шести ударів ногами в ділянки грудної клітини, живота та тазу), нанесених з такою силою, що спричинили потерпілому поєднану травму грудної клітки та живота з множинними переломами ребер, розривом нижньої частки правої легені, розривом правої частки печінки, крововиливом в праву плевральну та черевну порожнини. При цьому удари наносилися, у тому числі, коли ОСОБА_12 перебував у лежачому положенні.

У судовому засіданні не було отримано доказів, що обвинувачений припинив свої протиправні дії чи намагався якимось чином надати медичну допомогу потерпілому. Стороною захисту суду не було надано суду доказів щодо можливої небезпеки для життя чи здоров`я ОСОБА_9 зі сторони потерпілого.

Припущення обвинуваченого стосовно можливого виникнення у потерпілого тілесних ушкоджень у вигляді множинних переломів ребер до його побиття ОСОБА_9 спростовуються даними висновку судово-медичної експертизи № 106, згідно з якими всі виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження були спричиненні в короткий проміжок часу до настання смерті.

Також суд враховує дані слідчого експерименту від 02 листопада 2020 року, який проводився із підозрюваним ОСОБА_9 , в ході якого останній повідомив, що наносив удари потерпілому до тих пір, поки не виявив, що той перестав дихати. Після цього обвинувачений не викликав швидку та не намагався надати допомогу ОСОБА_12 , а пішов до місця свого проживання, де, як вбачається з його показів, наданих у судовому засіданні, продовжив вживати спиртні напої.

Крім того, суд звертає увагу й на дані протоколу за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відео-контролю місця) від 20 листопада 2020 року та аудіо-відеозапису, який міститься на DVD-R диску № 609 т, де зафіксовано, що 06 листопада 2020 року, знаходячись у приміщенні ІТТ № 1 м. Хмельницький ГУНП в Хмельницькій області, під час спілкування із співрозмовником ОСОБА_9 розповів, що, перебуваючи в нетверезому стані, будучи розлюченим з приводу того, що його сусід повідомив про стосунки з його покійною матір`ю, побив останнього, нанісши тому удари руками та ногами, в тому числі коли потерпілий лежав на підлозі. Обвинувачений також сказав, що «в ньому проснувся звір, раніше не було, щоб він так над людиною знущався». У подальшому ОСОБА_9 повідомив, що бив потерпілого до тих пір, допоки не виявив, що той вже не дихав та помер. Надалі обвинувачений покинув тіло померлого, пішов додому, де продовжив вживати спиртні напої. Крім того, ОСОБА_9 вказав і на те, що в той же вечір повертався до місця вчинення злочину, щоб забрати свій телефон, який він забув у будинку потерпілого, спочатку думав втекти до м. Київ, а потім вирішив зізнатися у скоєному.

Вказані докази спростовують покази обвинуваченого з приводу тієї обставини, що йому стало відомо про те, що ОСОБА_12 помер, тільки після того, як він прокинувся поруч із тілом потерпілого в пізню нічну пору, та доводять, що ОСОБА_9 свідомо довів свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_12 , до кінця.

За таких обставин, нанесення потерпілому, який перебував у безпорадному стані внаслідок вживання значної кількості алкогольних напоїв, не менше п`ятнадцяти ударів кулаками обох рук в ділянки носа, обличчя та голови і не менше шести ударів ногами в ділянки грудної клітини, живота та тазу, а також сила нанесення ударів, які призвели до травми грудної клітки та живота з множинними переломами ребер, розриву нижньої частки правої легені, розриву правої частки печінки, крововиливу в праву плевральну та черевну порожнини, свідчить, що ОСОБА_9 свідомо припускав настання смерті ОСОБА_12 від нанесення такої кількості ударів, в тому числі в область життєво важливих органів. Таким чином, спосіб нанесення тілесних ушкоджень, кількість, характер і локалізація поранень свідчить саме про наявність умислу обвинуваченого на умисне вбивство потерпілого.

Ураховуючи викладені обставини, суд не знаходить підстав для перекваліфікації діяння ОСОБА_9 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, на чому наголошувала сторона захисту.

Підходячи до обрання міри покарання ОСОБА_9 , виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особливості, особу винного, зокрема, його характеристику, фактичні обставини справи.

Вчинене ОСОБА_9 кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
ОСОБА_9 раніше не судимий у силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде офіційно не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Суд також враховує думку потерпілої, яка просила суд суворо обвинуваченого не карати.
З урахуванням суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та особи винного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 слід призначити покарання лише у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.
На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, що призвело до незворотних наслідків - позбавлення життя особи, спосіб заподіяння смерті потерпілому, поведінку обвинуваченого, який після вчинення кримінального правопорушення не повідомив про подію органи поліції та продовжив вживати спиртні напої, повернувшись до місця свого проживання, підстав для звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК України та підстав для призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України суд не вбачає.
Водночас, з урахуванням фактичного визнання ОСОБА_9 своєї винуватості, щирого розкаяння у вчиненому, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, думки потерпілої, яка просила суворо обвинуваченого не карати, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією статті, за якою він обвинувачується.
Також, на думку суду, у зв`язку з призначенням ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків по відбуванню покарання до набрання вироком законної сили йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта для проведення судової біологічної експертизи у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави в повному обсязі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити попередній у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_9 з 30 серпня 2021 року, зарахувавши в цей строк час тримання під вартою з 02 листопада 2020 року по 29 серпня 2021 року включно відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2020 року на майно, вилучене 02 листопада 2020 року в ході проведення огляду місця події ( АДРЕСА_1 ), а саме: на скляну стопку, пляшку з-під горілки марки «М`якуш», пляшку з-під пива марки «Хмельпиво», два недопалки з-під сигарети марки «Bond», металеву кришку від пляшки з-під пива марки «Хмельпиво», скляну пляшку з-під ліків марки «Геровітал», медичну маску чорного кольору, чоловічу куртку сірого кольору, чоловічі спортивні штани чорного кольору, чоловіче взуття темно-синього кольору.

Речові докази по справі:

- чоловічу куртку сірого кольору, чоловічі спортивні штани чорного кольору, чоловіче взуття темно-синього кольору, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, повернути обвинуваченому ОСОБА_9 ;

- скляну стопку, пляшку з-під горілки марки «М`якуш», пляшку з-під пива марки «Хмельпиво», два недопалки з-під сигарети марки «Bond», металеву кришку від пляшки з-під пива марки «Хмельпиво», скляну пляшку з-під ліків марки «Геровітал», медичну маску чорного кольору, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, знищити;

- одяг з трупа ОСОБА_12 , а саме: два светра, чорні штани, спідні штани, шкарпетки, труси, що перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 6284 (шість тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 16 коп. судових витрат за проведення судової біологічної експертизи.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя

Секретар: