Справа № 951/437/21
Справа № 1-кп/951/79/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 6 травня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та угоду про визнання винуватості від 28.05.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золочівка, Козівського району, Тернопільської області, який проживає та зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з середньою освітою, раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

в середині жовтня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , збирав кукурудзу на полі, що розташоване між селами Заберізки та Золочівка, Козівського району, Тернопільської області, де серед зарослів кущів помітив житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_6 . Підійшовши до вказаного житлового будинку, та побачивши, що вхідні двері у будинок не зачинені на замок, а поблизу нікого немає, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вчинення крадіжки цінних речей із житлового будинку, що належить ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, в середині жовтня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля нежитлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих спонукань та ціллю особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність на настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу через не зачинені на замок двері проник у вказаний житловий будинок, звідки таємно викрав три дерев`яні бувші у користуванні стільці загальною вартістю 585 гривень, та два стільці з м`яким сидінням оббитих тканиною загальною вартістю 500 гривень, які погрузивши на причеп мотоблока марки «Зубр», перевіз за місцем свого проживання.
З викраденим майном ОСОБА_4 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатися цим майном на власний розсуд, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_6 на 1085 (одну тисячу вісімдесят п`ять) гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
На підставі ст.472 КПК України, між сторонами кримінального провадження в присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні вказаного злочину.
За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Крім цього, обвинувачений погодився понести покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк тривалість якого буде визначено судом. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки згідно з ст.76 КК України, які будить визначенні судом.
Прокурор під час підготовчого судового засідання просив затвердити угоду про визнання винуватості від 28 травня 2021 року та призначити узгоджене сторонами покарання і пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим повністю, відмовився від здійснення прав, передбачених абз. 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, пояснив, що розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 28 травня 2021 року.
На підставі повного визнання вини обвинуваченим, та матеріалів досудового слідства, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає доведеним факт скоєння злочину та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинних дій.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Як вбачається із матеріалів справи, 28.05.2021 року між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і зобов`язався беззастережно визнати вину в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк тривалістю, який буде визначено судом.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що на підставі ст.12 КК України, є тяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав беззастережно.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, судом не встановлено.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, передбачені ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди, в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Суд також переконаний в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При укладенні угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст.470 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченим можуть бути реально виконані, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і ч.3 ст.185 КК України та іншим положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, роз`яснивши прокурору та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, заслухавши думку учасників кримінального провадження, в тому числі прокурора, захисника обвинуваченого, обвинкваченого, потерпілої, які підтримали угоду, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження 28.05.2021 року та ухвалює обвинувальний вирок.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати слід вирішити відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.124, 314, 370, 371, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 травня 2021 року між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000072 від 6 травня 2021 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: три дерев`яні бувші у користуванні стільці та два стільці з м`яким сидінням оббитих тканиною, які передані під розписку на зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 залишити за потерпілою.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на загальну суму 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесять сім) гривень 82 (вісімдесять дві) копійки.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1