УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №348/1711/18
Провадження №1-кп/348/40/21

26 листопада 2021 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414, за обвинувальним актом від 09.08.2018, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки с. Зелена, Надвірнянського району, жительки АДРЕСА_1 , на утриманні одна неповнолітня дитина, з вищою освітою, працюючої в Богородчанському РВК, раніше не судимої, громадянки України,

у вчиненні кримінального проступку, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженні № 0000414 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в умисному спричиненні потерпілій ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Так, 24 червня 2018 року приблизно о 21:50 год. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 сиділи за столиком в кафе «Віртуозо», що в м. Надвірна, майдан Шевченка 3, Івано-Франківської області, та відпочивали.

У цей час до кафе «Віртуозо» зайшла ОСОБА_5 разом із своєю подругою ОСОБА_11 . Проходячи повз столик, за яким сиділи вищевказані особи, ОСОБА_5 побачила, що поряд з її хлопцем - ОСОБА_8 сидить ОСОБА_7 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 почала розмову з ОСОБА_8 .

Під час спілкування ОСОБА_5 на грунті довготривалих неприязних відносин, діючи з мотивів ревнощів, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, схопивши з столу склянку з рідиною, вилила вміст склянки на ОСОБА_7 , після чого кинула склянку в обличчя ОСОБА_7 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці нижньої повіки правого ока, що відповідно до висновку експерта № 423/211/Надвірна-Д від 20.06.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а також синця та подряпини в лобній ділянці справа, синця в ділянці правого ока, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 заявила клопотання, в якому просить звільнити її від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно неї закрити, про що подала письмову заяву.

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності та просив його задоволити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив відносно задоволення клопотання обвинуваченої та її захисника про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, оскільки для цого є всі передбачені законом підстави.

Потерпіла в судове засідання не з`явились, однак від неї поступила письмова заява, в якій просить кримінальне провадження розглядати в її відсутності, обвинувачену просить карати згідно закону.

Представник потерпілої в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, оскільки потерпіла наполягає на тому, що обвинувачена повинна бути притягнута до кримінальної відповідальності відповідальності.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз указаних норм дозволяє дійти висновку, що звільнення від кримінальної відповідальності у разі спливу строків давності є безумовним правом обвинуваченого, якщо відсутні обставини, визначені ч.ч. 2-5 ст. 49 КК України.

Вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, за яке передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, вчинено 24.06.2018.

Тобто на момент судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 закінчилися строки давності, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Також, згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

В судовому засіданні 26.11.2021 обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надала на це свою згоду. Крім того судом було роз`яснено обвинуваченій наслідки такого закриття, а також те, що підстава, з якої обвинувачена звільняється від кримінальної відповідальності, не є реабілітуючою. При цьому обвинувачена ОСОБА_5 ствердно відповіла, що розуміє наслідки такого звільнення.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг давності не зупинявся та не переривався, обвинувачена ОСОБА_5 не ухилялась від досудового розслідування або суду та не вчинила нового злочину, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового слідства у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, чи її ухиляння від досудового розслідування слідства чи суду (а.с. 4-5).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущенні, усі сумніви тлумачаться на користь особи, що притягується до кримінальної відповідальності, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої, з огляду на те що кримінальне правопорушення, за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 , є кримінальним проступком, за який передбачене найсуворіше покарання у виді обмеження волі на строк до двох років, та з моменту вчинення такого кримінального проступку минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України не зупинявся і не переривався, обвинувачена ОСОБА_5 не ухилялась від досудового розслідування та суду, не вчинила нового кримінального правопорушення, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За вказаних обставин суд вважає, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414, за обвинувальним актом від 09.08.2018, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України слід закрити, та звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 286, ст. 285 КПК України клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності розглядається негайно. При цьому суд враховує наявність передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності та згоду обвинуваченого на таке звільнення, якщо підстави для нього є нереабілітуючими.

Таким чином, приймаючи рішення щодо клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку зі спливом строків давності, при наявності згоди обвинуваченого на закриття справи з цих нереабілітуючих підстав, суд не може відмовити в такому клопотанні з підстав, наведених потерпілою та її представником, а саме: незгоди потерпілої,яка наполягає на тому, що обвинувачена повинна бути притягнута до кримінальної відповідальності. Тому ці доводи потерпілої та її представника суд вважає необґрунтованими, оскільки звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України при наявності законних та обґрунтованих підстав для цього є обов`язком, а не правом суду.

У даному кримінальному провадженні відсутні судові витрати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 не застосовувався, арешт на майно не накладався.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ст.ст. 12, 44, 49 КК України, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», керуючись ст.ст. 128, 129, 139, 147, 284, 285, 286, 288, 349, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження задовільнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414, за обвинувальним актом від 09.08.2018, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1