Справа № 681/1285/21
УХВАЛА

"23" листопада 2021 р. Суддя Полонського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 , про скасування арешту, накладеного на частини приватного майна особи в рамках кримінальної справи на момент чинності КПК України в редакції 1960 року,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 , звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного під час досудового слідства Полонським РВ ВС Хмельницької області від 10.09.1996 року в рамках кримінальної справи на момент чинності КПК України в редакції 1960 року на на частини приватного майна особи, що належить її чоловікові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 19.12.1997 року її чоловіка ОСОБА_3 було засудженого за ч.2 ст.165 КК України із застосуванням ст.44 КК на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих обов`язків на два роки та з конфіскацією частини належного приватного майна. За ч.1 ст.172 КК на 1 рік позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих обов`язків на 1 рік. На підставі ст.. 42 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено три роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язанні з виконанням організаційно - розпорядчих обов`язків на 2 роки з конфіскацією частини приватного майна.
10.07.2000року ОСОБА_3 подарував будинок для заявниці розташований за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи, що вирок в частині конфіскації на вказаного будинку не було виконано і на даний час пройшли усі строки давності для його виконання, і тому як новий власник майна позбавлена права розпоряджатися вказаним майном, просить суд знати арешт накладений 10.09.1996 року Полонським РВВС на будинок АДРЕСА_1 .
Заявниця на п.9 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, що питання про зняття арешту з майна накладеного під час дізнання або досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Суд, дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду даного клопотання в порядку, визначеному кримінально-процесуальним законодавством, з таких підстав.
Так, на розгляді Полонського районного суду Хмельницької області перебувало кримінальне провадження ( справа № 1-146-1997) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 86-1,116 ч.3,168 ч.2,172 ч.2,194 ч.1,222 ч.1,160 ч.3КК України.
Вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 19.12.1997 року вказана особа засуджена за ч.2 ст.165 КК України із застосуванням ст.44 КК на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих обов`язків на два роки та з конфіскацією частини належного приватного майна. За ч.1 ст.172 КК на 1 рік позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих обов`язків на 1 рік. На підставі ст.. 42 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено три роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язанні з виконанням організаційно - розпорядчих обов`язків на 2 роки з конфіскацією частини приватного майна.
Згідно довідки Полонського районного суду матеріали даної кримінальні справи відсутні, у зв`язку з їх знищенням.
Відповідно до п.9 Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Кримінально-процесуальний кодексу України в редакції 1960 року передбачав скасування арешту, накладеного на майно особи, слідчим у кримінальній справі (ч.6 ст.126 КПК України в редакції 1960 року) або суддею при постановленні вироку (п.8 ч. 1 ст.324 КІІК України в редакції 1960року).
Відповідно до ч.6 ст.404 КПК України в редакції 1960 року якщо у виправданого бо у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна.
Крім зазначеного, 24 квітня 2019 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи № 2-3392/11, провадження № 14-105цс19 (ЄДРСРУ № 81691819) зазначила наступне.
Порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України 2012 року, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.
Проте, якщо арешт на майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року і при цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, то розгляд справи повинен відбуватися в порядку цивільного судочинства.
Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17 (провадження № 14-119цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц (провадження № 14-366цс18) та від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц (провадження № 14-418цс18).
Отже, позиція Великої Палати Верховного Суду стосовно юрисдикційної підсудності щодо зняття арешту з майна накладеного в рамках кримінального провадження залишається незмінною: якщо арешт на майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року, а не КПК України 2012 р., то спір повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи наведені положення, підстави для розгляду клопотання про зняття арешту з майна в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством, відсутні.
Заявник має право на звернення до суду щодо зняття арешту в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 409, ч. 6 ст.404 КПК України в редакції 1960 року, суд, -
постановив:
Повернути заяву ОСОБА_2 , про скасування арешту, накладеного в рамках кримінальної справи на момент чинності КПК України в редакції 1960 року, без розгляду.
Роз`яснити заявнику, що він має право на звернення до суду щодо зняття арешту в порядку цивільного судочинства.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1