Справа № 296/8111/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, освіта вища, працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.2 ст.365-2, ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

16.09.2021 слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433 від 19.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191, ч.1,2 ст. 366, ч.2,3 ст.365-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 4 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для відселення громадян з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, є положення Концепції проживання населення на територіях України з підвищеними рівнями радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Населення, яке проживає у зоні безумовного (обов`язкового) відселення, підлягає обов`язковому відселенню.
Кожен громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має право на підставі наданої йому об`єктивної інформації про радіаційну обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров`я самостійно приймати рішення про дальше проживання на цій території чи відселення.
Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення. Громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом.

Відповідно до постанови КМУ №1243 від 18.11.2009 «про затвердження порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території» встановлено, що переселенцем є особа, що проживала на радіоактивно забрудненій території і відселена згідно із списком, складеним
облдержадміністрацією, або переселилася самостійно на підставі направлення, виданого облдержадміністрацією місця відселення.
Під поняттям втрачене нерухоме майно слід розуміти житловий, дачний, садовий будинок, гараж, господарські будівлі та споруди, що розташовані на радіоактивно забрудненій території, перебували у приватній власності громадянина та залишені ним у разі використання права на переселення.
Вартість втраченого нерухомого майна визначається суб`єктом оціночної діяльності.

Відбір суб`єктів оціночної діяльності здійснюється органами виконавчої влади у порядку, встановленому законодавством. За результатами конкурсного відбору укладається двосторонній договір на проведення оцінки майна, в якому замовником оцінки та платником виступають органи виконавчої влади, а виконавцем робіт з оцінки суб`єкт оціночної діяльності, який визначений переможцем конкурсу.

Замовник оцінки забезпечує надання суб`єкту оціночної діяльності вихідних даних, необхідних для проведення оцінки, та здійснення рецензування звіту про оцінку майна.
Відповідно до постанови КМУ №1440 від 10.09.2003 «Про затвердження Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" Оцінка проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості. Вибір бази оцінки передує укладанню договору на проведення оцінки майна.
Вибір бази оцінки залежить від мети, з якою проводиться
оцінка майна, його особливостей, а також нормативних вимог.
У разі коли у нормативно-правових актах з оцінки майна,
договорі на проведення оцінки майна або ухвалі суду не зазначається вид вартості, який повинен бути визначений у результаті оцінки, визначається ринкова вартість.
Відповідно до п. 9 постанови КМУ №706 від 16.12.1992 направлення для переселення та працевлаштування не видаються громадянам, які виїхали з радіоактивно забруднених населених пунктів до прийняття урядом рішення про переселення (14 грудня 1989 року), а також тим, які самостійно прибули до населених пунктів після віднесення їх до радіоактивно забруднених територій або повернулися на радіоактивно забруднені території після переселення.
Відповідно до п.3 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою КМУ №936 від 20.09.2005, органи соціального захисту населення, що проводять нарахування та виплати, передбачені ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звіряють у разі потреби отриману від громадян інформацію щодо правомірності нарахування компенсаційних виплат.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2017 році, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, начальник управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації (далі УПСЗН Коростенської РДА) ОСОБА_7 , будучи обізнана про бюджетні асигнування УПСЗН Коростенської РДА з державного бюджету, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном на користь третіх осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а саме заволодіння бюджетними асигнуваннями спрямованими на виплату компенсацій, з використанням підроблених документів, а також вчинення інших злочинів, які б полегшували вчинення заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, усвідомлюючи, що одноосібно не зможе реалізувати зазначений злочинний намір, організувала на території Коростенського району Житомирської області стійку організовану злочинну групу, в яку на добровільній основі і єдності злочинних намірів увійшли: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальник відділу соціального захисту громадян, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи УПСЗН Коростенської РДА; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суб`єкт оціночної діяльності, зареєстрований як фізична особа підприємець.
Організована злочинна група створена з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеним в якості компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення радіоактивно забруднених територій
Організована злочинна група у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вчиняла умисні злочини у період часу з 19.07.2017 по 29.09.2020.
Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, здійснювали заволодіння бюджетних коштів у 2017 - 2020 роках на користь третіх осіб.
Так, у ході досудового розслідування встановлено, що місцеві жителі Коростенського району, здійснювали реєстрацію місця проживання в напівзруйнованих та нежилих будівлях, що розміщені в селах Коростенського району, та які віднесені до зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Після цього, вказані громадяни здійснювали придбання у власність нерухоме майно в «чистій» зоні та проводили формальне переселення за вказаною адресою, при цьому фактично проживаючи у Коростенському районі. Після цього, вказані особи подавали до УПСЗН Коростенської РДА документи на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.
У свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 організували прийняття та опрацювання від місцевих жителів Коростенського району документів на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій. Після чого ОСОБА_5 проводив оцінку втраченого нерухомого майна з порушенням вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а саме встановлював не ринкову, а залишкову вартість заміщення (відтворення), тим самим визначав значно завищену вартість такого майна.
Після цього на підставі поданих документів та звіту про оцінку втраченого нерухомого майна ОСОБА_7 проводила нарахування бюджетних асигнувань, громадянам, які фактично не мали права на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.
Після фактичного заволодіння бюджетними коштами, з метою приховування злочинної діяльності організованої група та з метою надання видимості законності їх діям, не зважаючи на факт проведення оцінки залишкової вартості заміщення (відтворення) втраченого нерухомого майна, між УПСЗН Коростенської РДА та ФОП « ОСОБА_5 » укладались договори на проведення ринкової оцінки такого майна, а також підписувались акти приймання виконаних робіт з проведення ринкової оцінки втраченого нерухомого майна.
Так, у ході досудового розслідування було встановлено, що злочинна група у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, у 2017 - 2020 роках здійснила 12 фактів заволодіння бюджетних коштів на користь третіх осіб, на загальну суму 4 184 601,79 гривень.
Враховуючи викладене, у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1,2 ст. 366, ч. 2,3 ст. 365-2 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ч.5 ст.176, п 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу існує необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчить тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину. Також існує ризик знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи при цьому свої можливості та стійкі зв`язки, беззаперечно може вчиняти дії, спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Додатково вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 здійснював заволодіння бюджетними коштами у тому числі шляхом службового підроблення, а саме укладав договори на оцінку майна та підписувала акти на проведення такої оцінки навіть після перерахування компенсакцій деяким громадянам. Окрім того на теперішній час органом досудового розслідування вилучені не всі документи, які необхідні для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.Крім того, існує ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Вказаний ризик також підтверджується тим, що інші фігуранти кримінального провадження, які діяли спільно з ОСОБА_5 неодноразово приїжджали до свідка у кримінальному провадженні - ОСОБА_9 , з метою вплинути на останню та вмовити не надавти правдиві показання слідчому, а також надати неправдиві показання. Також у ході проведення НСРД було встановлено, що на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також неодноразово впливали з метою надання неправдивих показань слідчому під час допиту у кримінальному провадженні.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню зазначених ризиків, орган досудового розслідування вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ураховуючи те, що загальна сума збитків, які спричинені підозрюваним, складає 4 184 601грн, тому вбачаються достатні підстави для визначення підозрюваному застави в розмірі спричиненої майнової шкоди.

На підставі викладеного слідчий просить обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.У разі обрання ОСОБА_5 запобіжного захід у вигляді тримання під вартою визначити заставу у розмірі спричинених збитків, що складає 4 182 282 грн. та дорівнює 1758 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, визначити необхідність виконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України:

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вважає, що ризиків не існує та він не причетний до інкримінованого йому злочину.

Захисник у судовому засіданні у задоволенні клопотання просив відмовити, у зв`язку з його безпідставністю та відсутністю обґрунтованої підозри і ризиків. Також просить врахувати міцні соціальні зв`язки підозрюваного та позитивну характеристику.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 15.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.2 ст.365-2, ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України.

Відповідно до п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).
Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).
Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та підозрюваний причетний до цієї події і обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що підтверджується, зокрема, висновком Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області (за вихідним №260615-17/1463-2021 від 15.04.2021); висновком судової - економічної експертизи; висновками комплексної судової будівельно оціночної та земельно оціночної експертиз; договорами на проведення незалежної оцінки втраченого нерухомого майна між УПСЗН Коростенської РДА та ФОП « ОСОБА_5 », а також актами приймання робіт з оцінки нерухомого майна; звітами про оцінку втраченого нерухомого майна проведеними у 2017-2020 роках ФОП « ОСОБА_5 »;протоколами за результатами проведення НСРД.
Крім того, прокурор у судовому засіданні вказала на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Таким чином, органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Однак, органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено, що наявні ризики виправдовують застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; він одружений та його соціальні зв`язки за місцем проживання є міцними, має на утриманні малолітню дитину, тому слідчий суддя приходить до висновку, що належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Отже, оскільки органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою, тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.3, 177, 178, 179, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки:
1. Не відлучатись із м. Коростень протягом часу дії даної ухвали без дозволу слідчого, прокурора або суду.
2. Утриматись від спілкування зі свідками, підозрюваними та іншим особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
3. Прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.
4. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
5. Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків до 20.11.2021 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1