ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1753/21 Справа № 175/4261/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2021 року клопотання слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури № 3 ОСОБА_7 задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 грудня 2021 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри останнього, а також особу підозрюваного, слідчий суддя послався на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким інакше ніж шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде неможливо.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
В якості доводів поданої скарги ОСОБА_5 посилається на те, що ухвала є необґрунтованою, оскільки не доведено наявність ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, без урахування його особи, який має на утриманні двох дітей, наявності у нього тяжких захворювань, зокрема ВІЛ, гепатит, цироз печінки, тощо. Окрім того, ОСОБА_5 указує, що у нього перелом щелепи та йому необхідна операція з встановленням титанових пластин, зауважується на тому, що через перелом він не може харчуватися в умовах слідчого ізолятору.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
Так, клопотанням слідчого та наданими до них доказами підтверджується, що СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000328 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 30 червня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Згідно матеріалів, долучених до клопотання, й враховуючи наведену правову позицію, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.
Отже, судом наявність долучених до клопотання слідчого доказів і відомостей, визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 , з чим погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, та підтверджується доказами у провадженні у їх сукупності, що дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин.
Разом з цим, в контексті п. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно і повно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризики доведеними та такими, що об`єктивно існують й для їх запобігання, необхідно застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, належним чином врахував ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , який є тяжким злочином, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, його особу та репутацію й дійшов обґрунтованого висновку про існування у провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, й правомірно застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Також, слідчий суддя, оцінивши всі обставини провадження, дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановлених слідчим суддею ризиків.
Посилання ОСОБА_5 на ті обставини, що слідчим суддею не було досліджено доказів, які вказують на існування ризиків у провадженні, на переконання апеляційного суду є неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, та покарання, яке загрожує, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, та те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на викладене, колегія суддів, враховуючи встановлені обставини, погоджується з висновком слідчого судді, що у цьому випадку є обґрунтованим застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 182, 183 КПК України, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
Також, слідчий суддя правомірно, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави ОСОБА_5 ..
Доводи ОСОБА_5 про те, що він має низку тяжких захворювань і не може лікуватися в умовах установи виконання покарань, є неспроможними, оскільки не підтверджені відповідними медичними документами та не можуть слугувати в конкретному випадку для зміни запобіжного заходу на інший, непов`язаний з позбавлення волі.
Отже, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі досудового розслідування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі підозрюваного.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого суду Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4