УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000811, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000811, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в якому прокурор просить: накласти арешт на майно автомобіль MERCEDES-BENZ S500»,д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні№0000811 від 12.09.2021 та заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем.

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУ Національної поліції у місті Києві 12.09.2021 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000811, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.09.21 приблизно о 01:05 годині водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ S500», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по Броварському пр-ту у другій (середній) смузі з наявних трьох зі сторони вул. Будівельників в напрямку ст. метро «Чернігівська», проїжджаючи в районі перону ст. метро «Дарниця» здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вийшов на проїзну частину в невстановленому місці із-за передньої частини попутного транспортного засобу зліва направо відносно руху автомобіля Мерседес. Внаслідок ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль «MERCEDES-BENZ S500»,д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

12 вересня 2021 року з місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «MERCEDES-BENZ S500», д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено та поміщено на територію майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

13 вересня 2021 року автомобіль «MERCEDES-BENZ S500», д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що була винесена відповідна постанова.

З метою перевірки технічного стану автомобіля марки «MERCEDES-BENZ S500», д.н.з. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні призначено судову автотехнічну експертизу технічного стану вказаного автомобіля.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування може виникнути необхідність у призначення інших експертиз для проведення яких потрібно надати експертам зазначений транспортний засіб.

Автомобіль «MERCEDES-BENZ S500», д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 98 КПК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, що є підставою для його арешту тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування, у зв`язку з чим прокурор просить накласти на нього арешт.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, однак як вбачається з прохальної частини клопотання, просила розглядати клопотання у її відсутність.

Представник власника майна також у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причини неявки до суду слідчому судді не повідомив, що у відповідності до положень ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшла наступного висновку.

Прокурор звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000811, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчим суддею встановлено, що долученими до клопотання документами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст.286 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою старшого слідчого Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 від 13.09.2021 вищезазначений транспортний засіб визнано речовим доказом.

При цьому, слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження та накладення арешту на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S500», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ S500», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні№0000811 від 12.09.2021, шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися ним.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1