Справа № 370/1196/18
Провадження по справі № 1-кп/367/8/2021
У Х В А Л А
21 грудня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 22.11.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001078, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у зв?язку з тим, що такий строк спливає, а ризики, які було враховано при обранні такого запобіжного заходу, не відпали.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, оскільки відсутні докази наявності ризиків, на які в своєму клопотанні вказувала прокурор. Просив змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Потерпіла в судове засідання не з?явилась.

Відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 27.12.2021 р.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дійшов висновку, що залишаються ризики, які є підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, він не одружений, не працює, не має постійного доходу, що вказує на неможливість його прибуття в кожне судове засідання через відсутність грошових коштів, що підтверджує наявність ризику того, що він зможе уникати суду.

Крім того, враховуючи, що обвинувачений обвинувачується у скоєнні насильницького злочину, направленого проти життя людини, є підстави вважати, що існує ризик того, що, перебуваючи на волі, він зможе впливати на ще не допитаних в суді свідків, інших учасників даного провадження.

Тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на 60 днів.

Жоден із більш м`яких видів запобіжних заходів не забезпечить запобіганню зазначених ризиків.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, тому що більш м?який вид запобіжного заходу не забезпечить запобіганню зазначених вище ризиків.

Щодо тривалого перебування обвинуваченого під вартою, то суд враховує, що відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України» питання про те, чи є тривалим тримання під вартою обґрунтованого, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі "Лабіта проти Італії" (980_009) (Labita V. Italy), [GC], N 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV).

Тримання під вартою обвинуваченого суд вважає виправданим, оскільки цього вимагають реальні вимоги публічного інтересу, що направлені на недоторканість здоров?я та життя людини, можуть викликати певну реакцію суспільства і соціальні наслідки.

Тому, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, реальні вимоги публічного інтересу переважують право поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну виду запобіжного заходу.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою діє з 21.12.2021 р. по 19.02.2022 р. включно.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду на протязі п?яти днів з дня проголошення ухвали, а обвинуваченим з дня отримання її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3