Справа № 373/1578/21
УХВАЛА

21 вересня 2021 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Переяславі клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000143 від 27.03.2021 про обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 27.03.2021 приблизно о 01 год. 50 хв., знаходячись разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час словесного конфлікту, обумовленого побутовими суперечками, що переріс у бійку, завдав ОСОБА_7 один удар в ліву частину обличчя. У відповідь ОСОБА_7 захищаючись руками нанесла ОСОБА_4 від чотирьох до шести ударів по тілу, заподіявши йому садна в лобній ділянці праворуч, у виличній ділянці праворуч, синці на лівій бічній поверхні грудної клітини у середній третині, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В результаті цього конфлікту у ОСОБА_4 з мотивів особистої образи та неповаги до нього як чоловіка і співмешканця, розбіжностей на побутовому ґрунті, виник злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , перебуваючи у кухні квартири за вищевказаною адресою, взяв зі столу кухонний ніж довжиною 19,1 см, що складається з клинка довжиною 9,3 см та ручки, довжиною 9,8 см, наблизився до ОСОБА_7 , яка перебувала в спальні квартири поруч з ліжком, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у виді можливого настання смерті останньої та свідомо бажаючи їх настання, наніс вказаним кухонним ножом один удар в ліву частини шиї ОСОБА_7 , чим заподіяв їй колото-різане поранення шиї. В результаті чого остання померла на місці події.

27.03.2021 ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину і відповідними ухвалами слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду відносно нього було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

17 вересня 2021 року прокурором ОСОБА_3 подано до суду письмове клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджуються зібраними органом досудового розслідування доказами. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує, що свідчить про можливість його переховування від суду та про можливість незаконного впливу на свідків.
Також вказує на наявність такого ризику як вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

В ході підготовчого судового засідання прокурор, яка брав участь у справі, підтримав клопотання та просить його задовольнити. Інших аргументів на підтримання поданого клопотання не зазначив.

Потерпіла погодилися із такою позицією прокурора у повному обсязі.

Обвинувачений та його захисник вважають, що клопотання є необґрунтованим і базується лише на припущеннях, оскільки прокурор без достатніх підстав вважає, що можливий вплив на свідків. Свідків вчинення злочину не встановлено, а свідкам по справі відомі факти, що мали місце до та після смерті ОСОБА_7 . Ризик ухилення від суду спростовується тим, що саме обвинувачений повідомив поліцію про подію і наміру переховуватися не мав та не має. Версія прокурора про вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення має право на існування, але має ознаки припущення без будь-яких доказів. Обвинувачений має матір, в будинку якої проживав до затримання, та брата, які постійно цікавляться його долею. Отже, його соціальні зв`язки вказують на певну сталість.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України стороною обвинувачення надані докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим особливо тяжкого злочину. Зокрема, до суду направлено обвинувальний акт, що є процесуальним рішенням, яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і на які вказує прокурор: переховуватися від суду з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його винуватості, а також незаконний вплив на свідків.

У підготовчому судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на відсутність жодного ризику, який зазначений прокурором в клопотанні. Вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину у поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дає підстави вважати, що існує ризик вчинення особою дій щодо переховування від суду.

Обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, зважаючи на відсутність підстав вважати, що такий ризик припинився від дня постановлення ухвали слідчого судді про обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, наявні.

Крім того, у суду відсутні докази достатніх гарантій забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При розгляді даного клопотання суд звертає увагу на такі чинники: особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків у місці постійного проживання, наявність місця роботи, репутацію, майновий стан тощо.

Зважаючи на законодавчо визначену мету заходів забезпечення кримінального провадження досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України), а також мету застосування запобіжного заходу забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду (ч. 1 ст. 177 КПК України), суд доходить висновку, що у даному кримінальному провадженні при обранні обвинуваченому запобіжного заходу має буди досягнута зазначена вище мета.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, направленого проти життя та здоров`я особи.
Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року «Харченко проти України»).
У справі «Москаленко проти України» (рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
В силу п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_4 вважається таким, що раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання, в тому числі і на строк понад п`ять років.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд вважає, що законодавчо визначені підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявні та актуальні, а обрання саме такого виду запобіжного заходу є доцільним.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не визначається розмір застави щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 9, 177, 194, 197, 314, 315 КПК України, суд,
ухвалив:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто з 21 вересня 2021 року до 19 листопада 2021 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1