УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за №0000533 від 03.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на автомобіль марки «Ваз 21013», н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши його на території майданчику тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання мотивоване тим, що 02.08.2021 приблизно о 19 год. 40 хв. на регульованому перехресті автодороги Т1023 та вул. Вокзальної Фастівського району Київської області, водій ОСОБА_5 , 1976 року народження, керуючи автомобілем марки «Ваз 21013» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (від проходження освідування відмовився при понятих) у другій смузі руху на дозволяючий сигнал світлофора (зелений), на перехресті здійснив наїзд на невстановленого чоловіка приблизно 55-60 років який перебігав проїзну частину по регульованому пішохідному переході на забороняючий сигнал світлофора (червоний) з права на ліво по відношенню руху автомобіля. Внаслідок ДТП невстановлений чоловік був доставлений до КПН м. Васильків у відділення «політравма» де через деякий час від отриманих травм загинув.

02.08.2021 автомобіль марки «Ваз 21013» н.з. НОМЕР_1 , був оглянутий та вилучений, після чого доставлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки «Ваз 21013» н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

02.08.2021 автомобіль марки «Ваз 21013» н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

В клопотанні зазначено, що для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного автомобіля, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. Зокрема, інженерно-технічної експертизи за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу», інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціалізацією «Транспортно-трасологічні дослідження».

Прокурор в клопотанні зазначає, що повернення вказаного транспорту засобу, та його зберігання за межами спеціального майданчику для утримання транспортних засобів може призвести до їх видозмінення, ремонту та відновлювальних робіт, штучної зміни конструктивних властивостей, механічних слідів утворених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди або відчуження на користь третіх осіб та як наслідок, це може призвести до втрати технічних властивостей автомобілів та знищення або спотворення доказової інформації, яка має суттєве значення для кримінального провадження та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Пошкодження на транспортному засобі, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є унікальними по своїй суті та мають індивідуальні ознаки характерні лише для дорожньо-транспортної пригоди яка відбулася, мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, механізму його розвитку та в цілому для прийняття обґрунтованого та законного рішення у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явилася та у своєму клопотанні просила здійснювати розгляд без її участі.

Власник тимчасово вилученого майна за викликом в судове засідання не з`явився та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надіслав.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України розгляд клопотання здійснюється за відсутності належним чином повідомлених сторін.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшла висновку про таке.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вилученого майна у кримінальному провадженні №0000533 від 03.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст.286 КК України, та майно відносно якого ініціюється питання про накладення арешту, відповідає критеріям, визначеними ч. ст. 98 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 від 03.08.2021 про визнання речовим доказом вищезазначений транспортний засіб визнано речовим доказом.

При цьому, слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення даного клопотання та застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, без задоволення клопотання в частині вирішення порядку зберігання речових доказів, враховуючи, що слідчим суддею вирішується питання про арешт майна відповідно до статей 170-173 КПК України.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000533 від 03.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме на автомобіль марки «Ваз 21013», н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1