У Х В А Л А
Іменем України
21 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1
секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання мотивовано тим, що в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають матеріали кримінального провадження №0000035 від 17.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що рішенням Європейського суду з прав людини від 07.11.2013 встановлено порушення державою Україною норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку із надмірною тривалістю виконання судових рішень, ухвалених на користь заявників та відсутністю ефективних засобів юридичного захисту. На виконання даного рішення Європейського суду з прав людини та перераховано відповідну суму коштів з Державного бюджету України, чим завдано останньому матеріальної шкоди, розмір якої встановлюється.

Відповідно до заяви заступника міністра юстиції України ОСОБА_5 , по факту невиконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.03.2007 у справі №2-а-1305, за позовом ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_1 , що в подальшому стало підставою для звернення останнього до Європейського суду з прав людини, відповідно до рішення якого було встановлено порушення державою Україна норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також зобов`язано виплатити 2000 євро ОСОБА_6 , а також виконати рішення національного суду, яке залишилось невиконаним.

По факту невиконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.11.2006 у справі №2-а-2328, за позовом ОСОБА_7 до військової частини НОМЕР_2 , що в подальшому стало підставою для звернення останнього до Європейського суду з прав людини, відповідно до рішення якого було встановлено порушення державою Україна норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також зобов`язано виплатити 2000 євро ОСОБА_7 , а також виконати рішення національного суду.

По факту невиконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21.12.2006 у справі №2-а-3694/2006 та постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.04.2007 у справі №2-а-3539/2007, за позовом ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_3 , що в подальшому стало підставою для звернення останнього до Європейського суду з прав людини, відповідно до рішення якого було встановлено порушення державою Україна норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також зобов`язано виплатити 2000 євро ОСОБА_8 , а також виконати рішення національного суду, яке залишилось невиконаним.

В ході досудового розслідування було встановлено, що вказані судові рішення були оскарженні в судовому порядку, так постановою Верховного суду України від 31.03.2014, у задоволені заяви ОСОБА_7 , було відмовлено.

В свою чергу справу за позовом ОСОБА_8 до військової частини №2-а-3694- 2006 було знову розпочато 08.02.2010.

Постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21.12.2006 у справі №2-а-3694/2006 надійшла на адресу військової частини 26.01.2011 за вх№58/214.

На вказану постанову 02.02.2011 за вих№332 була подана апеляційна скарга. Відповідно до довідки №06-14/2-а-3694/06/68/2016 від 12.04.2016 по справі №2-а-3694/2006 за позовом ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_3 , як речовий доказ долучена до кримінальної справи.

Справу за позовом ОСОБА_8 до військової частини №2-а- 3539/2007 було знову розпочато 17.01.2011.

Надійшла на адресу військової частини 26.01.2011 за вх№58/212 постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 за позовом ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_3 від 27.04.2007 у справі №2-а-3539/2007, на вказану постанову була подана апеляційна скарга.

Вінницький апеляційний адміністративний суд виніс ухвалу від 13 липня 2011 року по справі №2-а-3539/2007.

На ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду була подана касаційна скарга, рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу військової частини не надходила.

В ході проведення досудового розслідування було надіслано запит до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою встановлення, чи надходили виконавчі листи про стягнення на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з військових частин: А-2365, А-1349 та ІНФОРМАЦІЯ_6 грошових коштів, у відповіді на яке, було зазначено, що в результаті перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю та журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за останні три роки встановлено, що на виконанні у відділі відсутні виконавчі провадження, боржником якого є військова частина: А-2365, А-1349 та А-0549, а стягувачем являється ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В ході проведення допиту свідка ОСОБА_6 , останній повідомив, що рішення суду було виконано в повному обсязі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 повідомив, що одразу після звільнення звернувся до військової частини НОМЕР_3 , стосовно відшкодування про стягнення грошової компенсації за не отриманий продовольчий пайок, де йому було відмовлено, після чого звернувся до суду, де позов задоволено, та винесено постанову від 21.12.2006 по справі № 2-а-3694, та по справі № 2-а-3539 від 27.04.2007 після чого ОСОБА_8 звернувся до виконавчої служби, до 2011 року, із виконавчими листами, які самостійно забрав із ІНФОРМАЦІЯ_7 (Замостянського суду). Після чого останній звернувся до Європейського суду для відшкодування йому завданої шкоди. В подальшому, Європейським судом прийнято постанову від 15.10.2013 та рішення від 07.11.2013 про відшкодування йому шкоди. В листопаді 2014 йому була відшкодована матеріальна шкода, рішення суду було виконано.

Крім цього, в зв`язку з розслідуванням кримінального провадження №0000035 від 17.03.2016, що за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, 03.11.2021 до ІНФОРМАЦІЯ_1 було надіслано запит із проханням повідомити про те, де на даний час знаходиться кримінальна справа № 127/4864/13-к за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України та ОСОБА_10 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, яка станом на 12.04.2016 перебувала у провадженні судді ОСОБА_11 . Необхідна для органу досудового розслідування справа № 2-а-3694/2006 за позовом ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_3 , як речовий доказ долучена до кримінальної справи №127/4864/13-к.

Згідно відповіді відділу ведення архівних справ ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено наступне, що із відомостей комп`ютерної програми «Діловодство-3» вбачається, що матеріали вищевказаної справи станом на 15.11.2021 зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак 21.12.2021 звернулась до суду із заявою, про розгляд клопотання у її відсутність, у якій також зазначила, що вказане клопотання остання підтримує в повному обсязі.
ІНФОРМАЦІЯ_8 явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, однак про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки на електронну адресу.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.
Згідно зі статтею 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до статті 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Пунктами 1 та 2 частини п`ятої статті 163 КПК України передбачено, що ухвала про надання тимчасового доступу до речей і документів постановляється, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів справи, що в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають матеріали кримінального провадження №0000035 від 17.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що рішенням Європейського суду з прав людини від 07.11.2013 встановлено порушення державою Україною норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку із надмірною тривалістю виконання судових рішень, ухвалених на користь заявників та відсутністю ефективних засобів юридичного захисту. На виконання даного рішення Європейського суду з прав людини та перераховано відповідну суму коштів з Державного бюджету України, чим завдано останньому матеріальної шкоди, розмір якої встановлюється.

Відповідно до заяви заступника міністра юстиції України ОСОБА_5 , по факту невиконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.03.2007 у справі №2-а-1305, за позовом ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_1 , що в подальшому стало підставою для звернення останнього до Європейського суду з прав людини, відповідно до рішення якого було встановлено порушення державою Україна норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також зобов`язано виплатити 2000 євро ОСОБА_6 , а також виконати рішення національного суду, яке залишилось невиконаним.

По факту невиконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.11.2006 у справі №2-а-2328, за позовом ОСОБА_7 до військової частини НОМЕР_2 , що в подальшому стало підставою для звернення останнього до Європейського суду з прав людини, відповідно до рішення якого було встановлено порушення державою Україна норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також зобов`язано виплатити 2000 євро ОСОБА_7 , а також виконати рішення національного суду.

По факту невиконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21.12.2006 у справі №2-а-3694/2006 та постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.04.2007 у справі №2-а-3539/2007, за позовом ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_3 , що в подальшому стало підставою для звернення останнього до Європейського суду з прав людини, відповідно до рішення якого було встановлено порушення державою Україна норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також зобов`язано виплатити 2000 євро ОСОБА_8 , а також виконати рішення національного суду, яке залишилось невиконаним.

В ході досудового розслідування було встановлено, що вказані судові рішення були оскарженні в судовому порядку, так постановою Верховного суду України від 31.03.2014, у задоволені заяви ОСОБА_7 , було відмовлено.

В свою чергу справу за позовом ОСОБА_8 до військової частини №2-а-3694- 2006 було знову розпочато 08.02.2010.

Постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21.12.2006 у справі №2-а-3694/2006 надійшла на адресу військової частини 26.01.2011 за вх№58/214.

На вказану постанову 02.02.2011 за вих№332 була подана апеляційна скарга. Відповідно до довідки №06-14/2-а-3694/06/68/2016 від 12.04.2016 по справі №2-а-3694/2006 за позовом ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_3 , як речовий доказ долучена до кримінальної справи.

Справу за позовом ОСОБА_8 до військової частини №2-а- 3539/2007 було знову розпочато 17.01.2011.

Надійшла на адресу військової частини 26.01.2011 за вх№58/212 постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 за позовом ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_3 від 27.04.2007 у справі №2-а-3539/2007, на вказану постанову була подана апеляційна скарга.

Вінницький апеляційний адміністративний суд виніс ухвалу від 13 липня 2011 року по справі №2-а-3539/2007.

На ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду була подана касаційна скарга, рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу військової частини не надходила.

В ході проведення досудового розслідування було надіслано запит до ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою встановлення, чи надходили виконавчі листи про стягнення на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з військових частин: А-2365, А-1349 та ІНФОРМАЦІЯ_6 грошових коштів, у відповіді на яке, було зазначено, що в результаті перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю та журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за останні три роки встановлено, що на виконанні у відділі відсутні виконавчі провадження, боржником якого є військова частина: А-2365, А-1349 та А-0549, а стягувачем являється ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В ході проведення допиту свідка ОСОБА_6 , останній повідомив, що рішення суду було виконано в повному обсязі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 повідомив, що одразу після звільнення звернувся до військової частини НОМЕР_3 , стосовно відшкодування про стягнення грошової компенсації за не отриманий продовольчий пайок, де йому було відмовлено, після чого звернувся до суду, де позов задоволено, та винесено постанову від 21.12.2006 по справі № 2-а-3694, та по справі № 2-а-3539 від 27.04.2007 після чого ОСОБА_8 звернувся до виконавчої служби, до 2011 року, із виконавчими листами, які самостійно забрав із ІНФОРМАЦІЯ_7 (Замостянського суду). Після чого останній звернувся до Європейського суду для відшкодування йому завданої шкоди. В подальшому, Європейським судом прийнято постанову від 15.10.2013 та рішення від 07.11.2013 про відшкодування йому шкоди. В листопаді 2014 йому була відшкодована матеріальна шкода, рішення суду було виконано.

Вищевказані обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000035 від 17.03.2016, заявою від 29.02.2016, протоколами допитів свідків від 28.09.2021 та 23.06.2021, заявою від 29.07.2021.

Як зазначив слідчий у клопотанні в зв`язку з розслідуванням кримінального провадження №0000035 від 17.03.2016, що за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, 03.11.2021 до ІНФОРМАЦІЯ_1 було надіслано запит із проханням повідомити про те, де на даний час знаходиться кримінальна справа № 127/4864/13-к за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України та ОСОБА_10 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, яка станом на 12.04.2016 перебувала у провадженні судді ОСОБА_11 . Необхідна для органу досудового розслідування справа № 2-а-3694/2006 за позовом ОСОБА_8 до військової частини НОМЕР_3 , як речовий доказ долучена до кримінальної справи №127/4864/13-к.

Згідно відповіді відділу ведення архівних справ ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено наступне, що із відомостей комп`ютерної програми «Діловодство-3» вбачається, що матеріали вищевказаної справи станом на 15.11.2021 зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наведені обставини підтверджуються листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2021 №05-09/49/2021.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання наявні достатні підстави для надання дозволу слідчому на тимчасовий доступ до документів, з можливістю вилучення належним чином засвідчених копій, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки слідчим було доведено, що вказані документи самі по собі або в сукупності із іншими речами і документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 159 - 164, 309, 310, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Надати дозвіл старшому слідчому Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_3 на тимчасовий доступ до кримінальної справи № 127/4864/13-к за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України та ОСОБА_10 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, яка знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучення належним чином засвідчених копій вказаних документів та з можливістю в подальшому їх приєднання до матеріалів кримінального провадження №0000035 в якості речових доказів.

Ухвала діє протягом двох місяців з дня її постановлення.
У разі невиконання даної ухвали, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів, суд має право постановити ухвалу про проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя