ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/588/21 Справа № 707/882/21 Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання за участі: прокурора захисника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 70000003 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 06 липня 2021року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яснозіря Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України на 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з моменту його затримання, тобто з 01.01.2021.

Прийнято рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 24 656, 84 грн.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 01.01.2021 близько 15 години, перебуваючи в приміщенні спальної кімнати будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин зі своїм знайомим ОСОБА_9 , умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в голову, після чого виштовхав з кімнати в коридор, де останній впав на підлогу біля порогу вхідних дверей будинку, а він умисно наніс потерпілому численні удари правою ногою в різні ділянки голови та шиї. Потім ОСОБА_8 витягнув ОСОБА_9 з будинку на двір та, коли той лежав на землі, умисно наніс два удари правою ногою по тулубу. Своїми умисними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: травму голови, у вигляді численних синців та саден на голові, крововиливів у м`які покрови склепіння черепу з внутрішнього боку, крововиливів під оболонки головного та довгастого мозку, рани в ділянці носу, перелому кісток носу, перелому верхньої щелепи та поширених крововиливів у м`які тканини лицьового черепу; травму шиї у вигляді поширеного крововиливу у м`які тканини шиї по передній поверхні, перелому лівого великого ріжка під`язикової кістки, перелому щитоподібного хряща та лівого малого ріжка щитоподібного хряща та крововиливів у м`які тканини дна порожнини роту - які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; синці в ділянках променево-зап`ясткових суглобів та на правій кисті; по синцю на ліктях; по крововиливу в м`які тканини в ділянці лопаток, два крововиливи в м`які тканини в ділянці попереку та крововилив в жирову клітковину правої нирки - які носять ознаки легких тілесних ушкоджень.
Причиною смерті ОСОБА_9 є травма голови, складовими якої є травматичні зміни з боку структур мозкового та лицьового черепу у вигляді численних синців та саден на голові, крововиливів у м`які покрови склепіння черепу з внутрішнього боку, крововиливів під оболонки головного та довгастого мозку, рани в ділянці носу, перелому кісток носу, перелому верхньої щелепи та поширених крововиливів у м`які тканини лицьового черепу. Зазначена травма спричинила втрату свідомості, що в свою чергу привело до потрапляння крові з ділянки переломів кісток носу в дихальні шляхи та визвало порушення дихання у вигляді механічної асфіксії.
Між отриманою травмою голови, що призвела до механічної асфіксії та настанням смерті ОСОБА_9 мається прямий причинний зв`язок.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 06.07.2021 щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного йому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України, пом`якшивши з 7 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 69 КК України, до 6 років позбавлення волі.

Захисник, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини провадження та кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України, посилаючись на положення ст.ст. 50, 65 та роз`яснення пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, просить врахувати, що потерпілий ОСОБА_10 не має до ОСОБА_8 жодних претензій і не наполягає на призначенні йому покарання у виді позбавлення волі, та віктимну протиправну поведінку самого загиблого ОСОБА_9 , яка і стала причиною вчинення щодо нього злочину.

Зокрема, вказує, що з показань свідка ОСОБА_11 встановлено, що безпосередньо перед вчиненням ОСОБА_8 злочину, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи безпорадний стан здійснював щодо неї протиправні дії сексуального характеру, а сааме використовуючи фізичний та психологічний примус змусив її вступити в статеві зносини. Такі неправомірні дії ОСОБА_9 потягли за собою прогнозовану реакцію з боку обвинуваченого їх зупинити шляхом спричинення потерпілому фізичного болю через завдання тілесних ушкоджень.

На думку сторони захисту, до вчинення злочину поведінка потерпілого була максимально провокативною, тобто такою, яка фактично спровокувала ОСОБА_8 на нанесення йому тілесних ушкоджень.

Акцентує увагу на тому, що до вчинення злочину поведінка ОСОБА_8 була правослухняною, що підтверджується позитивними характеристиками з місця його проживання, а також показаннями свідків, які вказували на те, що обвинувачений не схильний до зловживання алкоголем, має сім`ю, яку належним чином утримує і в побуті не конфліктний.

Крім того вказує на недостатність врахування судом при призначенні ОСОБА_8 покарання даних про його особу, який є інвалідом 3 групи, має постійне місце реєстрації і проживання, де характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, де зарекомендував себе як фаховий та дисциплінований спеціаліст, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має родину, алкогольними напоями не зловживає, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, тобто є особою зі сталими соціальними зв`язками, яка не є схильною до вчинення кримінальних правопорушень.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 не виявив бажання бути доставлений в судове засідання, такого прохання в апеляційній скарзі не заявлено і його захисником ОСОБА_7 , а потерпілий ОСОБА_10 не повідомив суд апеляційної інстанції про поважні причини свого неприбуття, що, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думки захисника ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги у повному обсязі з наведених в них мотивів, прокурора про законність, обгрунтованість та вмотивованість вироку суду першої інстанції і відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона належить до задоволення.

Перевіряючи в апеляційному порядку вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 06.07.2021 на відповідність положенням ст. 370 КПК України, колегія суддів враховує вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України про те, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за її межі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в повному обсязі, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України та учасниками судового провадження не оспорюється.

З кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, колегія суддів погоджується.

Вирішуючі по суті апеляційні вимоги сторони захисту щодо невідповідності призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок надмірної суворості, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Окремою підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції передбаченою ч. 2 ст. 409 КПК України, є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання в наближеному до мінімального розміру санкції ч. 2 ст. 121 КК України, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, де характеризується позитивно, до затримання займався суспільно-корисною працею, де також характеризувався позитивно, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання безстроково, поведінку самого потерпілого ОСОБА_9 , в якості обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, за відсутності обставин, що його обтяжують.

Оцінивши встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з позицією сторони захисту та вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі виконано положення ст.ст. 50, 65 КК України та не враховано всих обставин у сукупності, які впливають на призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання і дають підстави для застосування положень ст. 69 КК України, з огляду на наступне.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин.

Частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини КК України, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною у судових рішеннях.

Як вбачається із судового рішення, провокативна поведінка потерпілого ОСОБА_9 , була предметом розгляду судом першої інстанції і оцінювалась в частині вчинення останнім насильницьких дій проти волі свідка ОСОБА_11 , яка являється дружиною пасинка обвинуваченого ОСОБА_8 .

Не спростовуючи висновків суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів вважає, що з огляду на встановлені судом фактичні обставини провадження і наведені у вироку докази вбачається, що саме дії та поведінка потерпілого ОСОБА_9 , який в стані алкогольного сп`яніння без законних на це підстав перебував в помешканні свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є родиною обвинуваченого ОСОБА_8 , слугували вчиненню обвинуваченим кримінального правопорушення.

Судом першої інстанції взагалі не враховано позицію потерпілого ОСОБА_10 , який до обвинуваченого ОСОБА_8 не мав претензій матеріального та морального характеру і не наполягав на призначенні йому покарання пов`язаного з обов`язковим позбавленням волі.

Максимально провокаційна поведінка потерпілого ОСОБА_9 , позиція потерпілого ОСОБА_10 під час судового розгляду, з урахуванням щирого каяття ОСОБА_8 та даних про його особу, який характеризується виключно з позитивної сторони, колегією суддів визнаються обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дають підстави для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Покарання ОСОБА_8 у визначених межах, на думку колегії суддів, відповідає загальним засадам призначення покарання, його меті, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Колегія суддів не вважає за можливе визнати обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , його активне сприяття розкриттю кримінального правопорушення, оскільки таку обставину неможливо встановити з матеріалів кримінального провадження, її наявність не встановлена під час досудового розслідування кримінального провадження, про що свідчить зміст обвинувального акту та промова прокурора в судових дебатах.

Щодо повного визнання ОСОБА_8 вини, як окремої обставини, що пом`якшує його покарання, то колегія суддів звертає увагу на те, що така обставина є складовою поняття щирого каяття, яке враховано судом при призначенні покарання.

З огляду на наведене, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 , в межах повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених ст. 407 КПК України підлягає зміні, через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п. 2 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 408, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 06 липня 2021року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України покарання з 07 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, до 6 (шести) років позбавлення волі.

У решті вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 06 липня 2021року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Головуючий

Судді