Справа № 190/1326/21
Провадження №1-в/190/196/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду м. П`ятихатки справу за сумісним поданням Державної установи « П`ятихатська виправна колонія № 122» та спостережної комісії Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шостка Сумської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє - 05.06.2019 року Коропським районним судом Чернігівської області за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло сумісне подання Державної установи « П`ятихатська виправна колонія № 122» та спостережної комісії Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України засудженому ОСОБА_4 .
Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, подання підтримав.

Засуджений ОСОБА_4 надав до суду заяву з проханням розглянути подання у його відсутність , подання підтримав.

Прокурор заперечував щодо задоволення подання вказавши, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, за час відбуття покарання має лише одне заохочення, вважає, що поведінка засудженого не свідчить про його виправлення та не надає йому право на пом`якшення покарання.
Дослідивши матеріали подання, заслухавши думку прокурора, який висловив заперечення проти задоволення клопотання, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України - суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 05.06.2019 року за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 16.04.2019 року, остаточно призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку покарання 06.03.2019 року, кінець строку покарання - 06.09.2022 року.
На даний час засуджений відбув більш ніж 2/3 частини строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України.

Згідно ст. 82 КК України, особам, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, тобто якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що може бути з`ясовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Висновок про можливість застосування заміни не відбутої частини покарання більш м`яким до засудженого, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення подання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.03.2019 року. Під час тримання під вартою та відбування покарання в СІЗО м.Чернігів, з 18.04.2019 р. по 23.08.2019 р., в УВП №31 з 23.08.2019 р. по 29.06.2020 рік, в ДУ «БВК №85» з 29.06.2020 р. по 26.07.2020 р., в УВП №4 м.Дніпро характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 26.07.2020 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», за період відбуття покарання в установі характеризується добре, не працевлаштований , залучений до суспільно корисної праці на посаді робітника лазне-прального комплексу на загальних засадах без оплати праці. До роботи та обов`язків ставиться ставиться добре. Стягнень не має, має одне заохочення (подяку) 01.04.2021 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці. 07.05.2020 року рішенням комісії засудженому відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не став на шлях виправлення. 24.12.2020 року рішенням комісії засудженому відмовлено в поданні матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, у вигляді обмеження волі на підставі ст.82 КК України як такому що не став на шлях виправлення. Рішенням комісії ПВК №122 від 22.07.2021 року засудженому відмовлено в поданні матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України як такому, що не довів свого виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а також те, що ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Варто зазначити, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання та одне заохочення за підсумками в І-му кварталі 2021 року, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення. Судом враховано і той факт, що протягом 2019 року та по квітень 2021 року ОСОБА_4 не заохочувався установою виконання покарання.

Водночас, засуджений раніше був неодноразово судимий за умисні злочині, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, але відповідних висновків для себе не зробив та продовжував свою злочинну діяльність, повторно вчинив новий умисний злочин проти власності, що свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і заміна не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким буде суперечити досягненню мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого ОСОБА_4 не можливо застосувати ст. 82 КК України, замінив невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні сумісного подання Державної установи « П`ятихатська виправна колонія № 122» та спостережної комісії Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України засудженому ОСОБА_4 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1