Провадження № 1-кп/761/2558/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 620 201 000 000 020 50 від 09.10.2020 , у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Великі Лисовці Попільнянського району Житомирської області, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та фактично поживає за адресою АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України та угода про визнання винуватості.

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_4 з 01.11.2019 прийнятий на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України на посаду молодшого інспектора 2-ої категорії відділу режиму та охорони Державної установи «Київський слідчий ізолятор». Обвинуваченому присвоєно спеціальне звання молодший сержант внутрішньої служби. Отже, ОСОБА_4 згідно з Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою правоохоронного органу.

У ОСОБА_4 не пізніше 05.10.2020 виник злочинний умисел щодо незаконного придбання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи вказаний умисел, обвинувачений домовився з ув`язненим на ім`я ОСОБА_6 , який знаходився в ДУ «Київський слідчий ізолятор», що той через своїх знайомих допоможе ОСОБА_4 придбати наркотичний засіб «метадон» для власного вживання.

Приблизно 07.10.2020 у відділенні ТОВ «Нова пошта» ОСОБА_4 отримав від невстановленої особи посилку, в якій знаходився кабель живлення та зарядний блок для мобільного телефону, в середині якого містився наркотичний засіб «метадон».

У подальшому, 09.10.2020, приблизно о 07.30 год. обвинувачений, зберігаючи при собі вищезазначений наркотичний засіб вагою 0, 308 г, перевіз його до місця своєї служби ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, де був зупинений працівниками оперативного підрозділу вказаної установи.

Під час огляду у ОСОБА_4 виявлено та вилучено - кабель живлення, зарядний блок для мобільного телефону та три згортки з речовиною білого кольору.

Під час підготовчого судового засідання сторони просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08.06.2021 між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до угоди обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку.

Сторонами узгоджена міра покарання у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Обвинувачений пояснив, що наркотичний засіб намагався пронести на територію слідчого ізолятора для того, щоб один із ув`язнених навчив його як вживати метадон.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди у разі, якщо серед іншого умови угоди суперечать вимогам закону, у тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації стороною обвинувачення дій ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого щодо мети, з якою він намагався пронести наркотичний засіб на територію слідчого ізолятора, породжують значні сумніви у їх правдивості.

Суд не може взяти до уваги як щирі доводи ОСОБА_4 , що він, будучи службовою особою правоохоронного органу, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за зберігання, перевезення, збут наркотичних засобів, будучи обізнаним про категоричну заборону пронесення на територію слідчого ізолятора зазначених засобів, ігноруючи наведене, намагався занести до ДУ «Київський слідчий ізолятор» наркотичний засіб лише для того, щоб бути навченим вживати метадон. При цьому тримав при собі не один, а три згортки метадону, що також спростовує його доводи.

На глибоке переконання суду, має місце кримінальне правопорушення, пов`язане зі збутом чи передачею наркотичних засобів у місця позбавлення волі, вчинене службою особою правоохоронного органу.

Вказаний злочин має кваліфікуватися не за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто прокурором, який склав обвинувальний акт та підписав угоду про визнання винуватості, допущена очевидно неправильна кваліфікація інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Крім того, неспроможні пояснення обвинуваченого щодо своїх дій свідчать про відсутність такої обов`язкової для затвердження угоди складової, як беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для затвердження угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 65 КК України, ст. 474 КПК України, суд

у х в а л и в :
У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 08.06.2021 між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відмовити.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 повернути прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1