н/п 1-кп/953/1135/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001123 від 01.08.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянинаУкраїни, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 307, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрований: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_4 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 307 КК України

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрований: АДРЕСА_5 , проживає: АДРЕСА_6 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 307, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрований: АДРЕСА_7 , проживає: АДРЕСА_8 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню №00001123 від 01.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 307, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 255, ч.1 ст. 309, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 307, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 307 КК України; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 307, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 307 КК України; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 255, ч.1 ст. 309, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст. 307 КК України; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 307 КК України; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотаннями про обрання запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю та недоведеністю існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, віку, процесуальної поведінки, наявність міцних соціальних зв`язків просили зміни запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем постійного проживання.
В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю та недоведеністю існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, віку, процесуальної поведінки, наявність міцних соціальних зв`язків просили зміни запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем постійного проживання.
В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю та недоведеністю існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, віку, процесуальної поведінки, наявність міцних соціальних зв`язків просили зміни запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем постійного проживання.
В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю та недоведеністю існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, віку, процесуальної поведінки, наявність міцних соціальних зв`язків просили зміни запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем постійного проживання.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, приходить до висновку, що заявлені прокурором клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу кожному з обвинувачених за поданими до суду клопотаннями, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
При вирішенні даного питання щодо міри запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, що інкриміновано останнім згідно наданого до суду обвинувального акту, його тяжкість, кількість епізодів інкримінованих злочинів кожному з обвинувачених, їх роль та кваліфікацію, всі надані в підготовчому судовому засіданні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту даними по особистостям.
Згідно обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 307 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України. Також встановлено, що ОСОБА_8 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України, а ОСОБА_11 та ОСОБА_10 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України, що є особливо тяжким злочином. Також, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , інкриміновано ч.3 ст. 307 КК України, а іншим обвинуваченим ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України.
З приводу клопотань щодо міри запобіжного заходу, суд зазначає, що згідно матеріалів справи в підготовчому судовому засіданні Київським районним судом м. Харкова ухвалами від 08.09.2021 року, 15.09.2021 року та 22.10.2021 року відносно кожного з обвинувачених було обрано міри запобіжних заходів та продовжувався строк їх дій до 06.11.2021 року, до 13.11.2021 року, до 20.12.2021 року відповідно. За результатами апеляційного перегляду Харківським апеляційним судом ухвала Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2021 року про повернення обвинувального акту прокурору на доопрацювання в частині запобіжних заходів по вказаному кримінальному провадженню відносно обвинувачених не змінювалась.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При вирішенні заявлених клопотань з приводу запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України з огляду на наступне.
Так, суд приймає до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, оскільки обвинувачуються у вчиненні у складі злочинної організації тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, всі члени злочинної організації на даний час не встановлені та здатні використати всі можливі способи та засоби для ухилення від відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцезнаходження яких на вдалося встановити у ході обшуків, оскільки ОСОБА_8 є особою, яка створила злочинну організацію, керувала нею тривалий час, залучила до вказаної злочинної організації ряд осіб та безпосередньо керувала їх діями під час вчинення кримінальних правопорушень, розподіляла між учасниками грошові кошти, одержані злочинним шляхом, а тому обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може призвести до спілкування його зі співучасниками злочинів, розробляння стратегії дій, спрямованих на приховування слідів злочину, уникнення від кримінальної відповідальності, спотворення речей та документів, які їх викривають, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні; з метою приховання слідів злочину, може вчиняти дії щодо видалення та спотворення інформації та документів, які містять сліди кримінальних правопорушень; знищити чи спотворити інформацію, яка міститься на носіях інформації, мобільних телефонах, сім-картках та комп`ютерній техніці, які використовувалися для з`єднання з Інтернетом та спілкування зі співучасниками вчинення злочинів та для вчинення злочинів, які на даний час не вилучені та місцезнаходження яких не встановлена; знищити інформацію та інші відомості щодо здійснення злочинної діяльності, а також документацію, яка свідчить про вчинення злочинів учасниками злочинної організації, які на даний час не вилучені та місцезнаходження яких не встановлено; знищити інші речі та документи, які можуть підтверджувати причетність ОСОБА_8 чи інших учасників злочинної організації до вчинення перелічених кримінальних правопорушень, а також інших кримінальних правопорушень, до яких вказані особи можуть бути причетні; може незаконно впливати на свідків, що може негативно вплинути на подальше досудове розслідування кримінального провадження, інших обвинувачених в зазначеному кримінальному провадженні, оскільки учасники злочинної організації підконтрольні ОСОБА_8 та усвідомлюючи незаконність своїх дій, виконували його протиправні завдання щодо збуту особливо небезпечних психотропних речовин. Крім того, ОСОБА_8 є керівником злочинної організації, має вплив на інших учасників злочинної організації та осіб, залучених учасниками злочинної організації до вчинення злочинів, а тому може незаконно впливати на них, з метою уникнення кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, єдиним заробітком для свого матеріального забезпечення є отримання коштів від вчинення злочинних дій, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених злочинною організацією, у випадку незастосування запобіжного заходу - тримання під вартою, та у зв`язку із невстановленням на цей час всіх учасників та співвиконавців злочинів, може продовжувати займатись вчиненням злочинів.
Суд приймає до уваги, що наявні достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування. З часу застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу на досудовому розслідуванні вищезазначені ризики не зникли та наявні до цього часу в повному обсязі. У зв`язку з цим, обрання більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, оскільки наявні у матеріалах досудового розслідування дані та докази в їх сукупності підтверджують наявність ризиків. У зв`язку з вищевикладеним єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до обвинуваченого є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти
Також суд враховує, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчинені злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні у складі злочинної організації тяжкого та особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, всі члени злочинної організації на даний час не встановлені та здатні використати всі можливі способи та засоби для ухилення від відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцезнаходження яких на вдалося встановити у ході обшуків, оскільки ОСОБА_11 будучи учасником злочинної організації та розуміючи невідворотність покарання перебуваючи на волі буде вживати заходів щодо знищення чи спотворення доказів, а тому обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може призвести до спілкування його зі співучасниками злочинів, розробляння стратегії дій, спрямованих на приховування слідів злочину, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, спотворення речей та документів, які їх викривають, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні; з метою приховання слідів злочину, може вчиняти дії щодо видалення та спотворення інформації та документів, які містять сліди кримінальних правопорушень; знищити чи спотворити інформацію, що перебуває на ноутбуках, мобільних телефонах та сім-картках, які використовувалися для з`єднання з Інтернетом та спілкування зі співучасниками вчинення злочинів та для вчинення злочинів; знищити списки та інші відомості щодо здійснення злочинної діяльності, а також документацію, яка свідчить про вчинення злочинів учасниками злочинної організації; знищити інші речі та документи, які можуть підтверджувати причетність ОСОБА_11 чи інших учасників злочинної організації до вчинення перелічених кримінальних правопорушень, а також інших кримінальних правопорушень, до яких вказані особи можуть бути причетні; може незаконно впливати на свідків, що може негативно вплинути на подальший судовий розгляд кримінального провадження, інших обвинувачених в зазначеному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_11 офіційно не працевлаштований, єдиним заробітком для свого матеріального забезпечення є отримання коштів від вчинення злочинних дій, пов язаних із незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених злочинною організацією, у випадку незастосування запобіжного заходу - тримання під вартою, та у зв язку із невстановленням на цей час всіх учасників та співвиконавців злочинів, може продовжувати займатись вчиненням злочинів.
Суд приймає до уваги, що наявні достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_11 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування. З часу застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу на досудовому розслідуванні вищезазначені ризики не зникли та наявні до цього часу в повному обсязі. У зв`язку з цим, обрання більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, оскільки наявні у матеріалах досудового розслідування дані та докази в їх сукупності підтверджують наявність ризиків. У зв`язку з вищевикладеним єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до підозрюваного є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначає заставу у розмірі, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Також суд враховує, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчинені злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, оскільки обвинувачється у вчиненні у складі злочинної організації тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, всі члени злочинної організації на даний час не встановлені та здатні використати всі можливі способи та засоби для ухилення від відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцезнаходження яких на вдалося встановити у ході обшуків, оскільки ОСОБА_10 будучи учасником злочинної організації та розуміючи невідворотність покарання перебуваючи на волі буде вживати заходів щодо знищення чи спотворення доказів, а тому обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може призвести до спілкування його зі співучасниками злочинів, розробляння стратегії дій, спрямованих на приховування слідів злочину, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, спотворення речей та документів, які їх викривають, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні; з метою приховання слідів злочину, може вчиняти дії щодо видалення та спотворення інформації та документів, які містять сліди кримінальних правопорушень; знищити чи спотворити інформації, що перебуває на ноутбуках, мобільних телефонах та сім-картках, які використовувалися для з єднання з Інтернетом та спілкування зі співучасниками вчинення злочинів та для вчинення злочинів; знищити списки та інші відомості щодо здійснення злочинної діяльності, а також документацію, яка свідчить про вчинення злочинів учасниками злочинної організації; знищити інші речі та документи, які можуть підтверджувати причетність ОСОБА_10 чи інших учасників злочинно! організації до вчинення перелічених кримінальних правопорушень, а також інших кримінальних правопорушень, до яких вказані особи можуть бути причетні; може незаконно впливати на свідків, що може негативно вплинути на подальший судовий розгляд кримінального провадження, інших обвинувачених в зазначеному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_10 офіційно не працевлаштований, єдиним заробітком для свого матеріального забезпечення є отримання коштів від вчинення злочинних дій, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених злочинною організацією, у випадку незастосування запобіжного заходу - тримання під вартою, та у зв`язку із невстановленням на цей час всіх учасників та співвиконавців злочинів, може продовжувати займатись вчиненням злочинів.
Суд також приймає до уваги наявність достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_10 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування. З часу застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу на досудовому розслідуванні вищезазначені ризики не зникли та наявні до цього часу в повному обсязі. У зв`язку з цим, обрання більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, оскільки наявні у матеріалах досудового розслідування дані та докази в їх сукупності підтверджують наявність ризиків. У зв`язку з вищевикладеним єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до підозрюваного є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити заставу у розмірі, достатньою для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Також суд враховує, що ОСОБА_15 обвинувачується у вчинені злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від шести до 10 років, всі члени злочинної організації у вказаному кримінальному провадженні на даний час не встановлені та здатні використати всі можливі способи та засоби для ухилення від відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцезнаходження яких на вдалося встановити у ході обшуків, оскільки ОСОБА_15 розуміючи невідворотність покарання перебуваючи на волі буде вживати заходів щодо знищення чи спотворення доказів, а тому обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може призвести до спілкування його зі співучасниками злочинів, розробляння стратегії дій, спрямованих на приховування слідів злочину, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, спотворення речей та документів, які їх викривають, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що може бути виражено у створенні обвинуваченим штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_15 офіційно не працевлаштований, єдиним заробітком для свого матеріального забезпечення є отримання коштів від вчинення злочинних дій, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, у випадку незастосування запобіжного заходу тримання під вартою, та у зв`язку із не встановленням на цей час всіх учасників та співвиконавців злочинів, може продовжувати займатись вчиненням злочинів.
Суд приймає до уваги наявність достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_15 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування. З часу застосування до ОСОБА_15 запобіжного заходу на досудовому розслідуванні вищезазначені ризики не зникли та наявні до цього часу в повному обсязі. У зв`язку з цим, обрання більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного оскільки наявні у матеріалах досудового розслідування дані та докази в їх сукупності підтверджують наявність ризиків. У зв`язку з вищевикладеним єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до підозрюваного є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити заставу у розмірі, достатньою для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейського суду з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.
Таким чином, суд під час розгляду питання міри запобіжного заходу вважає встановленими відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики, що встановлено під час розгляду клопотань сторони обвинувачення підтверджуються обставинами вчинення кримінальних правопорушень, впливом саме цих обвинувачених на інших учасників та свідків, процедурою допиту свідків згідно КПК, даними про відсутність всіх виявлених доказів, даними по особі кожного з обвинувачених, які не мають офіційних доходів, стійких соціальних зв`язків.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує їм в разі визнання винуватими у кримінальному правопорушення, у вчиненні яких вони обвинувачуються, враховуючі дані по особистості кожного, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим і обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши строк його дії.
Суд зазначає, що при вирішенні питання міри запобіжного заходу кожному з обвинувачених суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення по справі «Ілійков проти Болгарії»).
Під час розгляду клопотань судом вивчалась можливість застосування відносно всіх обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує їм в разі визнання винуватими у кримінальному правопорушення, у вчиненні яких вони обвинувачуються, враховуючі дані по особистості кожного, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим і продовжує строк дії запобіжного заходу відносно кожного з обвинувачених, обраний раніше. Саме вказані запобіжні заходи забезпечать належну поведінку обвинувачених, з врахуванням всіх даних по особистості кожного з них, та забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України. У зв`язку з чим, ретельно вивчивши всі надані клопотання про зміну запобіжного заходу не вбачає для цього підстав, за обставин, викладених вище.
Крім того, стороною захисту не надано до суду відомостей щодо зменшення ризиків, які були визначені судом раніше, а тому у задоволенні клопотань захисту про зміну запобіжного заходу суд також відмовляє за необґрунтованістю та недоведеністю.
Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001123 від 01.08.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 днів, тобто до 14.02.2022 року включно без визначення застави.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 днів, тобто до 14.02.2022 року включно.

Визначити ОСОБА_11 заставу в розмірі 227000 (двісті двадцять сім тисяч) грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (Отримувач коштів (одержувач): ТУ ДСА України у Харківській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; Банк отримувача (одержувача): ДКСУ м. Київ; Код банку отримувача (МФО одержувача): 820172; Рахунок отримувача (Р/р): ua0006674; призначення платежу застава; справа № __, н/п ___) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_11 з-під варти звільнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 днів, тобто до 14.02.2022 року включно.

Визначити ОСОБА_10 заставу в розмірі 227000 (двісті двадцять сім тисяч) грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (Отримувач коштів (одержувач): ТУ ДСА України у Харківській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; Банк отримувача (одержувача): ДКСУ м. Київ; Код банку отримувача (МФО одержувача): 820172; Рахунок отримувача (Р/р): ua0006674; призначення платежу застава; справа № __, н/п ___) до сплину терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_10 з-під варти звільнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 днів, тобто до 14.02.2022 року включно.

Визначити ОСОБА_15 заставу в розмірі 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (Отримувач коштів (одержувач): ТУ ДСА України у Харківській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; Банк отримувача (одержувача): ДКСУ м. Київ; Код банку отримувача (МФО одержувача): 820172; Рахунок отримувача (Р/р): ua0006674; призначення платежу застава; справа № __, н/п ___) до сплину терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_15 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, в розмірі, визначеному даною ухвалою суду, покласти на ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) утримуватися від спілкування зі свідками, обвинуваченими, експертами у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити, що в разі невиконання покладених на обвинувачених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого, до суду; повідомлення суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя -