ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/4312/21

Номер провадження 1-кп/495/628/2021

13 вересня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000314 від 20.03.2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Партизанськ Приморського краю Російської Федераціїі, росіянина громадянина України, в силу ст. 89 КК України не судимого,інваліда 3 групи безстроково.праціюючого за трудовим наймом , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно вчинив незакінчений замах на таємнє викрадення чужого майна с проникненням в сховище за попередньою змовою групою осіб ,тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ч.15 ч.3 ст. 185 КК України, при наступних обставинах:

20 березня 2021 року приблизно в 9 годин обвинувачений ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановоленою в ході досудового слідства особою,заздалегідь домовившись про вчиненння таємного викрадення чужого майна з проникненням в сховище,діючи умисно ,з корисливих мотивів ,діючи єдиною групою та маючи єдиний намір спрямований на незаконне заволодіння чужим майном,шляхом його таємного викрадення,з метою реалізації свого умислу прибули до домоволодіння АДРЕСА_1 .

Підійшовши до паркану заначенного домоволодіння обвинувачений ОСОБА_3 разом з невстановленю в ході досудового розслідування особою побачили,що на дворовій території домовлодіння знаходяться різні вироби з металу. З метою реалізації свого злочинного умислу,обвинувачений ОСОБА_3 дійючи умисно,таємно,за попередньою змовою з невстановленю в ході досудового розслідування особою перелізли через паркан вищевказаного домоволодіння,тим самим проникли на його територію, тобто сховище, та почали реалізовувати свій злочинний намір шляхом викрадення металевих предметів, які належать потерпілому ОСОБА_5 а саме:

- металеву трубу довжиною 3 метри 48 сантиментів діаметром 2 см. вартістю 350 гривень,

-квадратну трубу довжиною 2 метри 2 сантиметрів розмірами 2х2 сантиметри вартістю 200гривень,

-металевий кутник довжиною 2 метри 14 сантиметрів розмірами 4 сантиметри та 6 сантиметрів вартістю 200 гривень,

-металевий прокат довжиною 1 метр 4 сантиментри діаметром 3 сантиметри 5 міліметрів вартістю 100 гривень

-металеву трубу довжиною 50 см. діаметром 3 сантиметри станом 60 гривень, а всього на загальну суму 1160 гривен.,шляхом їх перекидання через огорожу з метою подальшого розпорядження викраденим майном на власний розсуд після зникнення з місця скоєння злочину та заподіяння потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вищевказану суму.

Але під час вчинення злочину обвинуваченим та невстановленою в ході досудового розслідування особою,їх злочинні дії були виявлені потерпілим ОСОБА_5 ,який побачивши через вікно у себе на подвір`ї сторонніх особ вийшов з будинку, та присік спробу обвинуваченного ОСОБА_3 зникнути з місця вчинення злочину,оскільки схопив обвинуваченого ОСОБА_3 та в подальшому здійснивши затримання останнього на місці вчинення злочину, в той самий час як невстановлена в ході досудового розслідування особа з місця вчинення злочину зникла. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно,за попередньою змовою групою осіб не вчинивши всіх дій,котрих вважали необхідним для доведення злочину до кінця,з причин що не залежали від їх волі вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна з проникненням в сховище.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 20 березня 2021 року, він ,попередньо посварившись с цивільною дружиною знаходився на вулиці за місцем свого проживання та зустрів раніше незнайомого йому чоловіка,який пропонував йому здійснити крадіжку металевих предметів в подвір`я будинку АДРЕСА_1 . Вони разом перелізли через паркан подвір`я і почали перекидувати через паркан металеві предмети ,які зберігались на подвір`ї, але в цей час з будинку вибіг власник будинку,який затримав його та викликав поліцію, а другий чоловік через паркан покинув місце злочину. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати його.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочин. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України тобто незакінчений замах та таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб з проникненням в сховище.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані характеризуючи особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується задовільно, його вік, наявність у обвинуваченого безстрокової інвалідності 3 групи , те що він в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України є несудимою особою, має постійне місце мешкання, посередньо характеризується,є інвалідом 3 групи,займається суспільно-корисною працею , а також його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд вважає недоцільним відбування покарання обвинуваченого у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 2574,15 грн. за провадження судово-товарознавчої експертизи № 21-2415 від 20 квітня 2021 року , та витрати по проведенню судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/116-21/6759ТР від 07.05. 2021 року що становить 1716 гривень 20 коп.

Речові докази - пару туфель шкіряних чорного кольору 44 розміру,які долучені в якості речових доказів згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВ ГУНП від 20 березня 2021 року на та які ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 березня 2021 року був накладений арешт слід знищити,знявши с нього арешт.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-не віїзджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському міськрайонному відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.

С тягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 2574,15 грн. за провадження судово-товарознавчої експертизи № 21-2415 від 20 квітня 2021 року , та витрати по проведенню судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/116-21/6759ТР від 07.05. 2021 року що становить 1716 гривень 20 коп.

Речові докази - пару туфель шкіряних чорного кольору 44 розміру,які долучені в якості речових доказів згідно постанови слідчого Білгород-Дністровського РВ ГУНП від 20 березня 2021 року та на які ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 березня 2021 року був накладений арешт знищити,знявши с нього арешт.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1