ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: №623/3647/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/818/267/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №11кп/818/267/22 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Славута Славутського району Хмельницької області, громадянку України, з середньою освітою, незаміжню, непрацюючу, маючу на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

засуджено за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на неї ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, апеляційні скарги щодо якого не надходили.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 29 серпня 2019 року приблизно о 00 годин 20 хвилин ОСОБА_8 за попередньою змовою і разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на земельній ділянці № НОМЕР_1 на полі № 10 контур № НОМЕР_2 загальною площею 4,0121 га, яка розташована на території Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області поблизу с. Забавне Ізюмського району Харківської області, яка згідно з договором оренди землі б/н від 20.10.2007 та додатків до нього перебуває у користуванні ПП «Золота Нива - 1», наламали качани кукурудзи у кількості 1017 штук, загальною вагою в перерахунку на зерно 111,870 кг, які склали у мішки та частково погрузили на тачку, чим намагалися спричинити приватному підприємству шкоду з розрахунку вартість за 1 кг зерна - 3 грн 80 коп., на загальну суму 425 грн 11 коп., але злочин не закінчили з причин, які не залежали від їх волі, так як були затримані працівниками поліції під час поміщення мішків з качанами кукурудзи з поля на тачку.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої ОСОБА_7 внаслідок м`якості. Зазначив, що суд в порушення вимог ч.3 ст.61 КК України призначив ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, оскільки вона має на утриманні трьох малолітніх дітей. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на неї ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Згідно положень ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Як слідує із матеріалів провадження ОСОБА_7 має на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, суд ці обставини залишив поза увагою і у порушення вимог ч.3 ст.61 КК України призначив обвинуваченій за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України покарання у виді обмеження волі, що згідно п.2 ч.1 ст.413 КПК України, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування вироку суду.
За таких обставин колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_7 передбачене у санкції ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України більш суворе покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів та із застосуванням ст.75 КК України, звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора.

З огляду на наведене вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України, ухвалити свій вирок, у зв`язку з необхідністю призначення більш суворого покарання.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: