Справа № 489/3127/21
Номер провадження 1-кп/489/473/22
УХВАЛА
Іменем України
09 лютого 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
встановив
На розгляді Ленінського районного суду м. Миколаєва перебувають матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.12.2021 ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 19.02.2022, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на обвинуваченого обов`язків.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 діб. В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив про те, що обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу не змінились, а також строк дії запобіжного заходу закінчується.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що ризики, які вказані прокурором не існують, винним себе не вважає, на свідків і потерпілого не впливає.
Захисник підтримав позицію свого підзахисного, вказав, що його підзахисний розповів, що йому погрожувала мати потерпілого вбивством, тому необхідно вжити заходи забезпечення безпеки.
Вислухавши думки сторін судового провадження, дослідивши клопотання, судом встановлено такі обставини.
При продовженні строку запобіжного заходу суд встановлює чи не зменшилися ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу та чи доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. ст. 194, 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування стосовно ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як домашній арешт, не зменшилися, не змінилися та не перестали існувати.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке за ступеням тяжкості відноситься до тяжких злочинів, та у разі визнання його винним йому загрожує покарання до 8 років позбавлення волі, беручи до уваги особу обвинуваченого, який ніде не працює, не має постійного джерела доходу, суд вважає, що ризик переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності є доведеним.
Прокурором доведено існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків до їх допиту, оскільки потерпілий та свідки судом не допитані, а обвинуваченому відомі адреси їх місця проживання.
З урахуванням репутації обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти здоров`я людини, офіційно не працює, не має офіційних джерел доходів, суд вважає доведеним те, що не зменшився ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню. Підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, відсутні, оскільки на відміну від домашнього арешту відсутній контроль за місцезнаходженням обвинуваченого, тому обвинуваченому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час строком на 60 діб.

Клопотання захисника про застосування заходів забезпечення безпеки задоволенню не підлягає, оскільки обвинуваченим вказано, що погрози від матері потерпілого були у відділку поліції після конфлікту, а після цього йому безпосередньо не погрожували. Тому підстав для застосування заходів забезпечення безпеки суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 179, 194 КПК України, суд
постановив
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.
Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 09.04.2022, заборонивши йому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня з визначенням обов`язків, а саме:
- прибувати за першим викликом до суду;
- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим.
Відмовити в задоволенні клопотання захисника про застосування заходів забезпечення безпеки.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Суддя ОСОБА_1