ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарях
судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю сторін судового провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
адвоката ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_9 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000019 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Бердичів Житомирської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця, військове знання - капітан, не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 травня 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, і призначено йому покарання за даною статтею КК України у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права займати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді застави.
Початок строку відбування покарання обчислено з моменту звернення вироку до виконання.
Зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання утримання останнього під вартою в період з 05 березня по 18 квітня 2018 року, виходячи з вимог ст.72 КК України, а саме з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
ЄУНСС: 727/4042/18
Провадження №11кп/822/251 /21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_10
Категорія ст.368 ч.3 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .

Згідно зі ч.11 ст.182 КПК України після вступу вироку в законну силу заставу, внесену за ОСОБА_8 - заставодавцем ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 140960,00 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень - повернуто заставодавцю ОСОБА_11 .
Вирішено питання про речові докази по справі.
Скасовано арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18.01.2018 року (справа №466/414/17) на мобільний телефон марки Lenovo ІМЕІ НОМЕР_1 ; ІМЕІ НОМЕР_2 із наявними у ньому сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , вилучений 17.01.2018 року у ході обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_12 (справа №466/8382/17) від 09.01.2018 року.
Стягнуто з засудженого ОСОБА_8 кошти в сумі 9015,60 (дев`ять тисяч п`ятнадцять) гривень (шістдесят) копійок на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.
Судом І інстанції встановлено, що наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_6 ) №98-ос від 25.05.2016 року старшого лейтенанта ОСОБА_8 зараховано до списків особового складу загону та поставлено на всі види забезпечення з 25.05.2016 року.
Відповідно до наказу начальника цього ж прикордонного загону № НОМЕР_7 від 05.07.2016 року, капітан ОСОБА_8 приступив до виконання обов`язків начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 з 04.07.2016 року.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (І категорії) Державної прикордонної служби України №306-ос від 23.06.2017 року капітана ОСОБА_8 призначено на посаду заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » з логістики, яку останній обіймає по даний час.
Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 (І категорії) Державної прикордонної служби України №149-ос від 24.07.2017 року капітана ОСОБА_8 виключено із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 та знято з усіх видів забезпечення із 24.07.2017 року.
Відповідно до наказу начальника НОМЕР_8 прикордонного Карпатського загону (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_9 ) №182-ос від 03.08.2017 року капітан ОСОБА_8 приступив до виконання обов`язків заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » з логістики.
Відповідно до посадової інструкції начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 є прямим начальником персоналу відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідає за забезпечення загону продовольством та майном відділення, організацію доброякісного та своєчасного харчування персоналу та годівлю службових тварин, правильне утримання продовольства і майна відділення та зобов`язаний: керувати роботою їдалень, продовольчих складів та підсобних господарств, своєчасно створювати та організовувати отримання і зберігання запасів продовольства та майна; слідкувати за своєчасним поновленням продовольства на складі; забезпечувати доброякісне харчування та доведення належної норми пайка до кожного військовослужбовця; перевіряти не менше одного разу на місяць якість продовольства та майна на складі прикордонного загону; провадити облік і звітність у відділенні продовольчого забезпечення відділу забезпечення. Поряд із цим, ОСОБА_8 має право здійснювати контроль за своєчасним виконанням підлеглими своїх посадових обов`язків, брати участь у перевірці правильного утримання і зберігання продовольства, фуражу і майна, санітарного стану об`єктів відділення.
Відтак, ОСОБА_8 в період часу з 04.07.2016 року по 24.07.2017 року обіймав посаду начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_6 ), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, та як керівник структурного підрозділу органу державної влади ( ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_6 ), являвся службовою особою.
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення. Згідно із п.7 ст.14 вказаного Закону на військовослужбовців Державної прикордонної служби України, поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».
Зокрема, ОСОБА_8 , в період з 04.07.2016 року по 24.07.2017 року був керівником структурного підрозділу відділення продовольчого забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_8 , службова діяльність якого пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій та відповідно до п. «г» ч.1 ст.3, ч.1 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного закону.
Відповідно до п.п.1.3, 1.4 «Положення про продовольче забезпечення в Державній прикордонній службі України на мирний час», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №530 від 20.07.2011 року, до органів управління продовольчого забезпечення належать продовольча служба або інша служба (відділ, відділення), визначена штатом, що виконує функцію продовольчого забезпечення органу. Продовольче забезпечення включає: розроблення організаційно-мобілізаційних заходів з продовольчого забезпечення; обрахування потреби, закупівлю, заготівлю, зберігання продовольства; планування і забезпечення органів продовольством; організацію та здійснення харчування особового складу; організацію та здійснення харчування осіб, які перебувають у пунктах (місцях) тимчасового тримання та спеціально обладнаних приміщеннях; організацію та здійснення годування штатних тварин; керівництво діяльністю підсобних господарств органів та контроль за використанням продукції підсобних господарств; організацію і ведення обліку, звітності та контролю з питань продовольчого забезпечення.
Окрім того, відповідно до наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №699-аг від 10.06.2016 року, №187-аг від 07.02.2017 року, №1149-аг від 27.07.2017 року ОСОБА_8 у період із 04.07.2016 року по 24.07.2017 року був членом тендерного комітету ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідно до п.п.1.2, 2.10 Положення про тендерний комітет, затвердженого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №102 від 10.06.2016 року (далі Положення) службові та інші уповноважені особи (члени тендерного комітету) є відповідальними за організацію та проведення процедур закупівлі згідно з Законом та зобов`язані забезпечувати рівні умови для всіх учасників, об`єктивний та чесний вибір переможця.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про публічні закупівлі» під час здійснення закупівлі товарів, вартість яких не перевищує 200 000 грн., замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору. У разі здійснення закупівель товарів, робіт і послуг без використання електронної системи закупівель, за умови, що вартість предмета закупівлі дорівнює або перевищує 50 000 грн. та є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники обов`язково оприлюднюють звіт про укладені договори в системі електронних закупівель відповідно до ст.10 цього Закону.
Проходячи службу на посаді начальника відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, а відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Будучи достовірно обізнаним про заборону використовувати свої службові повноваження або своє службове становище та пов`язані з цим можливості, діючи у порушення наведених вимог закону, ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, у період з 04.07.2017 по 24.07.2017 року, вчинив умисні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, а саме державними коштами, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені при наступних обставинах.
У один із днів в період червня липня 2016 року ОСОБА_8 , в силу займаної посади, стало відомо про необхідність закупівлі Чернівецьким прикордонним загоном продуктів харчування. Отримавши вказану інформацію та достовірно знаючи порядок проведення моніторингу цін і укладення господарських договорів про закупівлю товарів за державні кошти, ОСОБА_8 , з використанням наданого йому службового становища вирішив заволодівати грошовими коштами від суб`єктів підприємницької діяльності під час укладення та виконання таких господарських договорів, в укладенні та виконанні господарських договорів про закупівлю товарів, зокрема щодо ініціювання питання про необхідність закупівлі продуктів харчування (предмету закупівлі), проведення моніторингу цін на користь конкретного контрагента, підготовку у стислі строки проектів договорів, їх погодження, забезпечення сприятливих умов для прийняття поставленої продукції та не створення штучних перешкод під час її прийняття, у тому числі, не ініціювання питання щодо проведення лабораторного дослідження якості поставленої продукції, забезпечення проведення розрахунків за поставлену продукцію у стислі строки, а також, забезпечення безперешкодного проведення розрахунків за поставлену продукцію у стислі строки.
Так, ОСОБА_8 підшуковував постачальників продуктів харчування, складав документи щодо проведення моніторингу цін на користь конкретного постачальника, складав проекти господарських договорів поставки продукції та погоджував їх, забезпечував підписання таких договорів зі сторони постачальника, забезпечував швидке та безперешкодне прийняття продукції від постачальників, проведення розрахунків за поставлену продукцію, а також, доводив до відома конкретного постачальника інформацію щодо суми грошових коштів, які останні повинні були надавати за сприяння ОСОБА_8 в укладенні та виконанні таких господарських договорів, а також способу їх передачі останньому чи третім особам за його вказівкою.
ОСОБА_8 , з метою прикриття своєї незаконної діяльності щодо заволодіння грошовими коштами від суб`єктів підприємницької діяльності за його сприяння в укладенні та виконанні господарських договорів, залучив до вказаної протиправної діяльності свою рідну сестру ОСОБА_13 , яка не будучи обізнаною про протиправну діяльність ОСОБА_8 , сприяла в одержанні останнім грошових коштів від суб`єктів підприємницької діяльності.
З цією метою ОСОБА_13 , використовуючи власні банківські карткові рахунки, відкриті у ПАТ КБ «Приватбанк» і ПАТ «Державний ощадний банк України» та платіжні картки, за допомогою яких вони обслуговуються, отримувала грошові перекази від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 , а після надходження на її банківські карткові рахунки грошових коштів, розпоряджалася ними на розсуд ОСОБА_8 .
Поряд із цим, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №22540035 від 20.01.2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгове підприємство «Всесмак», (далі ТОВ ВТП «Всесмак»), зареєстроване як юридична особа з 13.05.2015 року.
Згідно з п.2 Статуту ТОВ ВТП «Всесмак», зареєстрованого 29.12.2015 року за №2036571, метою діяльності вказаного суб`єкта господарювання є отримання прибутку за рахунок задоволення потреб населення, держави, підприємств, установ та організацій в товарах, роботах та послугах шляхом виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг та зайняття торгівельною діяльністю.
Відповідно до наказів директора ТОВ ВТП «Всесмак» №10 від 18.02.2016 року та №27 від 30.10.2017 року ОСОБА_14 у період з 18.02.2016 року по 30.10.2017 року обіймав посаду комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак».
11.07.2016 року о 11:55 год., згідно попередньо розробленого плану на вчинення злочину, ОСОБА_8 зателефонував до комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 та повідомив останньому про можливість закупівлі Чернівецьким прикордонним загоном продуктів харчування.
У ході зазначеної телефонної розмови ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_14 переказувати більшу суму коштів за поставлену ТОВ ВТП «Всесмак» у прикордонний загін продукцію, ніж її дійсна вартість, та надавати йому - ОСОБА_8 грошові кошти за його сприяння в укладенні та виконанні таких господарських договорів.
При цьому, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_14 , що розмір грошових коштів буде визначатися ним, ОСОБА_8 , в залежності від кількості та асортименту поставленої продукції згідно договорів, укладених за його сприяння, а в разі відмови ОСОБА_14 від надання грошових коштів такі господарські договори укладатися та виконуватися не будуть.
На зазначені умови ОСОБА_14 погодився.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 повинен був в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_14 забезпечувати підготовку, погодження і підписання договорів на поставку товарів до ІНФОРМАЦІЯ_7 , безперешкодне прийняття продукції і своєчасне проведення розрахунків за поставлену продукцію, а ОСОБА_14 забезпечувати підписання договорів зі сторони ТОВ ВТП «Всесмак», поставку продукції по договору та надання грошових коштів у вказаних ОСОБА_8 сумах.
Згідно досягнутої домовленості, за сприяння ОСОБА_8 , між ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_6 ) та ТОВ ВТП «Всесмак» укладено договір поставки товарів №156-16 від 19.07.2016 року загальною ціною 103039,33 грн., оплату за яким проведено 22.07.2016 року згідно платіжного доручення №1802 від 20.07.2016 року.
В кінці липня на початку серпня 2016 року ОСОБА_8 замовив у ФОП ОСОБА_15 продукцію віконні жалюзі. У подальшому, ОСОБА_8 під час телефонної розмови попросив ОСОБА_15 надати йому номер банківського карткового рахунку останнього на який ОСОБА_8 має перерахувати грошові кошти в сумі 16500 грн. за поставлену ОСОБА_15 продукцію віконні жалюзі. 01.08.2016 року о 12:35 год. ОСОБА_15 надіслав ОСОБА_8 смс-повідомлення з номером свого особистого банківського карткового рахунку № НОМЕР_10 .
У подальшому, 01.08.2016 року о 12:41 год. ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного умислу щодо отримання грошових коштів надіслав ОСОБА_14 смс-повідомлення з номером банківського карткового рахунку ОСОБА_15 № НОМЕР_10 . Після цього ОСОБА_8 , зателефонував останньому та сказав перерахувати грошові кошти в розмірі 16500 грн. на вказаний ним банківський картковий рахунок, який належить ОСОБА_15
02.08.2016 року о 14:10 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вул. Герцена, 2А, одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 16 412,52 грн., які останній у відповідності до раніше досягнутої домовленості з ОСОБА_8 , перебуваючи у відділені ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 31, за допомогою каси відділення та терміналу самообслуговування TS207676, перерахував на банківський картковий рахунок ОСОБА_15 № НОМЕР_10 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», за сприяння ОСОБА_8 , з використанням наданого йому службового становища в укладенні та виконанні договору поставки товарів №156-16 від 19.07.2016 року, в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8 .
У подальшому, за сприяння ОСОБА_8 між ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_6 ) та ТОВ ВТП «Всесмак» укладено договори поставки товарів: №219-16 від 14.09.2016 року загальною ціною 350 293,21 грн., оплату за які проведено 23.09.2016 року згідно платіжного доручення №2339 від 21.09.2017 року; №261-16 від 28.10.2016 року загальною ціною 43 400 грн., оплату за яким проведено 03.11.2016 року згідно платіжного доручення №2622 від 28.10.2016 року; №262-16 від 28.10.2016 року загальною ціною 24 750 грн., оплату за яким проведено 03.11.2016 року згідно платіжного доручення №2619 від 28.10.2016 року; № 263-16 від 28.10.2016 року загальною ціною 53 039,42 грн., оплату за якими проведено 03.11.2016 року згідно платіжного доручення №2623 від 28.10.2016 року.
З метою реалізації свого злочинного умислу та заволодіння грошовими коштами, після проведення оплати за вказаними договорами ОСОБА_8 під час телефонних розмов та спілкування з використанням доступу до мережі Інтернет через мобільний додаток «Viber» повідомив ОСОБА_14 про перерахунок грошових коштів в розмірі 5000 грн. на банківський картковий рахунок своєї рідної сестри ОСОБА_13 № НОМЕР_11 .
04.11.2016 року о 19:29 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м.Чернівці, пр-т Незалежності, 117, одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 4990 грн., які останній у відповідності до раніше досягнутої домовленості з ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні ТЦ «ВАМ», що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Широка, 87, за допомогою терміналу самообслуговування TS201900 перерахував на банківський картковий рахунок рідної сестри останнього ОСОБА_13 № НОМЕР_11 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», за сприяння ОСОБА_8 , з використанням наданого йому службового становища в укладенні та виконанні договорів поставки товарів №219-16 від 14.09.2016 року, №261-16 від 28.10.2016 року, №262-16 від 28.10.2016 року та №263-16 від 28.10.2016 року, в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8 .
Окрім того, за сприяння ОСОБА_8 між ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_6 ) та ТОВ ВТП «Всесмак» укладено договори поставки товарів: №276-16 від 04.11.2016 року загальною ціною 15900 грн., оплату за яким проведено 14.11.2016 згідно платіжного доручення №2765 від 10.11.2016 року; №277-16 від 11.11.2016 року загальною ціною 52 920 грн., оплату за яким проведено 15.11.2016 року згідно платіжного доручення №2773 від 11.11.2016 року, №278-16 від 11.11.2016 року загальною ціною 70 012 грн., оплату за яким проведено 15.11.2016 року згідно платіжного доручення №2774 від 11.11.2016 року; №279-16 від 11.11.2016 року загальною ціною 54 904,24 грн., оплату за яким проведено 15.11.2016 року згідно платіжного доручення №2775 від 11.11.2016 року.
З метою реалізації свого злочинного умислу та одержання грошових коштів, після проведення оплат за вказаними договорами ОСОБА_8 під час телефонних розмов та спілкування з використанням доступу до мережі Інтернет через мобільний додаток «Viber» повідомив ОСОБА_14 про перерахунок грошових коштів в розмірі 5000 грн. на вказаний вище банківський картковий рахунок ОСОБА_13
23.11.2016 року о 21:06 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності, 117, заволодів грошовими коштами в сумі 4990 грн., які одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 , які останній у відповідності до раніше досягнутої домовленості з ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні ТЦ «ВАМ», що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Широка, 87, за допомогою терміналу самообслуговування TS201900, перерахував на банківський картковий рахунок рідної сестри останнього - ОСОБА_13 № НОМЕР_11 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», за сприяння ОСОБА_8 , з використанням наданого йому службового становища в укладенні та виконанні договорів поставки товарів №276-16 від 04.11.2016 року, №277-16 від 11.11.2016 року, №278-16 від 11.11.2016 року, №279-16 від 11.11.2016 року, в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8 .
У подальшому, за сприяння ОСОБА_8 між ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_6 ) та ТОВ ВТП «Всесмак» укладено договори поставки товарів №287-16 від 18.11.2016 року загальною ціною 70012 грн., оплату за яким проведено 23.11.2016 згідно платіжного доручення №2853 від 21.11.2016 року, та №288-16 від 18.11.2016 року загальною ціною 142560 грн., оплату за яким проведено 23.11.2016 року згідно платіжного доручення №2854 від 21.11.2016 року.
З метою реалізації свого злочинного умислу та одержання грошових коштів, після проведення оплат за вказаними договорами ОСОБА_8 під час телефонних розмов, з використанням доступу до мережі Інтернет через мобільний додаток «Viber», повідомив ОСОБА_14 про перерахунок останнім грошових коштів в розмірі 2500 грн., на що ОСОБА_14 погодився.
29.11.2016 року о 14:53 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: Чернівецька область, Глибоцький район, с. Купка, заволодів грошовими коштами в сумі 2495 грн., які одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 , які останній, у відповідності до раніше досягнутої домовленості з ОСОБА_8 , перебуваючи у відділені ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Широка, 63а, через касу відділення, перерахував на банківський картковий рахунок рідної сестри останнього ОСОБА_13 № НОМЕР_11 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», за сприяння ОСОБА_8 , з використанням наданого йому службового становища, в укладенні та виконанні договорів поставки товарів №287-16 від 18.11.2016 року, №288-16 від 18.11.2016 року, в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8 .
Надалі, за сприяння ОСОБА_8 , між ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_6 ) та ТОВ ВТП «Всесмак» укладено договори поставки товарів №326-16 від 12.12.2016 року загальною ціною 24640 грн. та №327-16 від 12.12.2016 року загальною ціною 55404 грн., оплати за якими проведено 14.12.2016 року згідно платіжного доручення №3107 від 12.12.2016 року та платіжного доручення №3109 від 12.12.2016 року, відповідно.
26.12.2016 року о 13:00 год. заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 начальник відділу забезпечення - особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, надіслав ОСОБА_14 смс-повідомлення з номером банківського карткового рахунку № НОМЕР_12 .
Поряд із цим, особа, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, зателефонував ОСОБА_14 та сказав останньому перерахувати грошові кошти в сумі 2500 грн., з яких: 2000 грн. на вказаний ним банківський картковий рахунок № НОМЕР_12 , який належить особі, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, а решту суми грошових коштів в розмірі 500 грн. на вказаний ним банківський картковий рахунок, наданий ОСОБА_8
06.01.2017 року о 15:17 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м.Чернівці, пр-т Незалежності, 117, одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 498 грн., яку останній за вказівкою особи, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, перебуваючи у приміщенні ТЦ «ВАМ», що розташований за адресою: м.Львів, вул.Широка, 87, за допомогою терміналу самообслуговування TS201900, перерахував на банківський картковий рахунок рідної сестри ОСОБА_8 ОСОБА_13 № НОМЕР_11 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк».
Також, за сприяння ОСОБА_8 , між ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_6 ) та ТОВ ВТП «Всесмак» укладено договори поставки товарів №78-17 від 03.03.2017 року загальною ціною 72576 грн. та №81-17 від 03.03.2017 року загальною ціною 24200 грн., оплату за яким проведено 09.03.2017 року згідно платіжних доручень №467 від 06.03.2017 року та №457 від 06.03.2017 року відповідно.
З метою реалізації злочинного умислу та одержання грошових коштів, 09.03.2017 року, в день проведення оплат за вказаними двома договорами, ОСОБА_8 під час телефонної розмови із ОСОБА_14 повідомив останнього про передачу грошових коштів особі, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, в сумі 8370 грн., а також щодо перерахунку грошових коштів в сумі 5000 грн. на банківський картковий рахунок ОСОБА_13
11.03.2017 року о 18:40 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності, 117, одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 4990 грн., яку останній у відповідності до раніше досягнутої домовленості з ОСОБА_8 , перебуваючи у відділені ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Широка, 63а, за допомогою терміналу самообслуговування TS209113, перерахував на банківський картковий рахунок рідної сестри останнього - ОСОБА_13 № НОМЕР_11 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», за сприяння ОСОБА_8 , з використанням наданого йому службового становища, в укладенні та виконанні договорів поставки товарів №78-17 від 03.03.2017 року та №81-17 від 03.03.2017 року, в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8 .
Усього, внаслідок вчинення указаних неправомірних дій начальник відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_6 ) ОСОБА_8 , в період з 11.07.2016 року по 11.03.2017 року, являючись службовою особою правоохоронного органу спеціального призначення, діючи з прямим умислом, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів та посадової інструкції, одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 , для себе та третіх осіб ОСОБА_15 , ОСОБА_13 грошові кошти на загальну суму 34375,52 грн., за його ( ОСОБА_8 ) сприяння, з використанням наданої йому влади та службового становища, в укладенні та виконанні господарських договорів №156-16 від 19.07.2016 року, №219-16 від 14.09.2016 року, №261-16 від 28.10.2016 року, №262-16 від 28.10.2016 року, №263-16 від 28.10.2016 року, №276-16 від 04.11.2016 року, №277-16 від 11.11.2016 року, №278-16 від 11.11.2016 року, №279-16 від 11.11.2016 року, №287-16 від 18.11.2016 року, №288-16 від 18.11.2016 року, №326-16 від 12.12.2016 року, №327-16 від 12.12.2016 року, №78-17 від 03.03.2017 року, №81-17 від 03.03.2017 року, в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_14 .
Районний суд, розглядаючи дане кримінальне провадження дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище вчинив одержання неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданих їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, які кваліфіковані органами досудового слідства, а тому перекваліфікував дії ОСОБА_8 з ч.3 ст.368 КК України на ч.2 ст.191 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
На вказаний вирок суду першої інстанції подані апеляційні скарги прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_9 , діючим в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

Так, прокурор в своїй апеляціній скарзі просить вирок районного суду від 11.05.2021 р. щодо ОСОБА_8 , якого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, та призначити йому покарання за вказаною статтею у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій строком на 3 роки, з конфіскацією майна.

Вважає, що вирок районного суду є незаконним, необгрунтованим та не вмотивованим, а тому підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання, ступенню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вказує, що висновки суду про те, що ОСОБА_8 заволодів державними коштами не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду та спростовуються показами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , а також письмовими доказами, такі як протокол огляду від 11.12.2017 р., протокол тимчасового доступу до речей і документів від 08.12.2017 р., якими підтверджено, що сума неправомірної вигоди, яку обвинувачений вимагав від свідка ОСОБА_14 за його сприяння в укладенні і виконанні лише двох договорів була значно більшою від різниці реальної ціни продукції та перерахованих за неї коштів військовою частиною ТОВ ВТП «Всесмак».

Також судом не взято до уваги докази, якими підтверджується наявність в діях ОСОБА_8 кваліфікуючих ознак ч.3 ст.368 КК України, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме: вчинення кримінального правопорушення службовою особою, яка займає відповідальне становище; вчинене повторно; поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Тому вважає, що рішення суду про перекваліфікацію дій ОСОБА_8 з ч.3 ст.368 КК України на ч.2 ст.191 КК України є невмотивованим та передчасним.

Звертає увагу і на те, що обов`язковою умовою кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 191 КК України є наявність потерпілого, тобто особи, якій законом заподіяно майнову шкоду. Про те суд не врахував дану обставину, як відсутність потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_14 , від якого обвинувачений ОСОБА_8 одержав грошові кошти, набув процесуального статусу свідка, а не потерпілого і кошти, які він передав обвинуваченому належали йому.

Крім цього вказує, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.02.2018 р. ОСОБА_14 був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України на підставі ч.5 ст.354 КК України.

Посилається і на те, що суд допустив застосування закону, який не підлягає застосуванню, а саме, встановивши, що ОСОБА_8 , будучи військовою службовою особою заволодів державними коштами ( коштами військової частини НОМЕР_6 ) виділеними на закупівлю продовольства, використовуючи своє службове становище помилково кваліфікував його дії не за ст.410 КК України, яка передбачає відповідальність за вказані діяння, а за ч.2 ст.191 КК України.

Також апелянт не погоджується з мотивацією суду в своєму рішенні в частині того, що ОСОБА_8 будь-яких дій в інтересах ТОВ ВТП «Всесмак» не здійснював, що на думку місцевого суду, виключає кваліфікацію дій обвинуваченого за отримання неправомірної вигоди, оскільки матеріалами справи підтверджено факт отримання ОСОБА_8 грошових коштів за його сприяння ОСОБА_14 в укладені і виконані господарських договорів між військовою частиною та ТОВ ВТП «Всесмак». Окрім того по завищених цінах це задовольняло потреби, як самого ОСОБА_14 , так і ТОВ ВТП «Всесмак».

Крім цього, апелянт не погоджується з призначеним обвинуваченому покаранням, яке на його думку є занадто м`яким.

При цьому, судом не враховано, що обвинувачений отримував неправомірну вигоду при укладанні договорів на постачання продуктів харчування військовослужбовців в особливий період, його злочинна діяльність мала тривалий та системний характер, спрямована на власне незаконне збагачення, охарактеризував останнього, як особу, що знехтувала присягою та не розкаялась у скоєному.

А тому вказані обставини, на думку апелянта, вплинули на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та визначення міри покарання.

На апеляційну скаргу прокурора, адвокат ОСОБА_9 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав заперечення, в якому частково погоджується з апеляційною скаргою прокурора, а саме в частині скасування вироку суду першої інстанції за кваліфікації діяння ОСОБА_8 по ч.2 ст.191 КК України, а в частині винесення нового вироку за ч.3 ст.368 КК України не погоджується.

Вказує на те, що оголошене ОСОБА_8 обвинувачення, яке скероване до суду не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а тому порушує право на захист обвинуваченого, оскільки за викладених обставин обвинувачений позбавлений можливості захищатись від незаконного обвинувачення.

Адвокат ОСОБА_18 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , в своїй апеляційній скарзі просить вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.05.2021 р. щодо ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження щодо нього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України закрити у зв`язку з недоведеністю в його діях вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Свої доводи обґрунтовує тим, що вирок районного суду про визнання винуватості його підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, вказує на те, що під час судового розгляду стороною захисту заявлялося клопотання про визнання недопустимими всіх доказів заявлених стороною обвинувачення.

Підставами цього, на думку апелянта, було невиконання слідчим та прокурором під час досудового розслідування вимог ст.214 КПК України та незаконного проведення перевірки по епізодам зазначеним у скерованому до суду обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 без внесення відомостей до ЄРДР.

Крім того, у ході судового розгляду даного кримінального провадження, стороною обвинувачення надано докази, які судом були дослідженні, а саме: клопотання слідчого про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та їх документів; клопотання про проведення обшуку ; клопотання про арешт майна; постанови про визнання речовим доказом; ухвали Шевченківського районного суду м. Львова; постанови про визнання документом, приєднання до кримінального провадження та визнання місця його зберігання; постанова слідчого про призначення товарознавчої експертизи. Вказані докази, на думку апелянта, здобуті в порушення вимог ст.91 КПК України.

До того ж, в оскаржуваному вироку судом необґрунтовано відхилено докази, на які посилалась сторона захисту, та досліджено їх неповно. Тому вважає, що судом допущено неповноту судового розгляду.

Не погоджується адвокат ОСОБА_9 і з рішенням суду про наявність в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм становищем.

При цьому, зазначає, що судом не враховано тієї обставини, що обвинувачений ОСОБА_8 в процесі розгляду справи повністю заперечив покази надані свідком ОСОБА_14 і в оскаржуваному вироку не було враховано покази свідка ОСОБА_13 та не обґрунтовано відхилено дані покази. У зв`язку з чим допустив невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи.

Звертає увагу і на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності розтрати коштів та розміру привласненого обвинуваченим, що є необхідною ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України.

Тому вважає, що вказаний вирок суду не відповідає зазначеним критеріям та є таким, що ґрунтується на припущенням, а тому є незаконним.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційну скаргу захисника задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора, як необґрунтовану, залишити без задоволення, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а також обвинуваченому останнє слово, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, керуючись ч.4 цієї статті та із врахуванням клопотання сторони обвинувачення та захисту, колегія суддів вважає за необхідне повторно дослідити деякі обставини судового провадження та докази щодо факту отримання ОСОБА_8 неправомірної вигоди, які, на думку сторони обвинувачення, були досліджені районним судом не повністю, а на думку сторони захисту - дослідити ті докази, які підтверджують протилежне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття остаточного рішення у справі.

При постановленні вироку суд повинен дати оцінку всім доказам по справі з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.
Судова колегія вважає, що таких вимог закону суд першої інстанції не дотримався та прийняв рішення, яке вимогам закону не відповідає.

Обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, суд першої інстанції послався на покази обвинуваченого, покази свідків, як були надані ними безпосередньо в судовому засіданні, а також на письмові докази, які були надані стороною обвинувачення до суду.
Мотивуючи перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 з ч.3 ст.368 КК України на ч.2 ст.191 КК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що стороною обвинувачення в судовому засіданні не було доведено, що ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище, вчинив одержання неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданих їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

При цьому, суд першої інстанції вказував на те, що обвинувачений ОСОБА_8 будь-яких дій в інтересах ТОВ ВТП «Всесмак» не здійснював, а тільки домовився із свідком ОСОБА_14 про перерахування вищезазначеним товариством грошових коштів за продукти харчування в більшому розмірі, чим в дійсності коштувала отримана продукція, частиною яких (грошових коштів) обвинувачений заволодів використовуючи своє посадове становище і вказані дії були тотожними, які носили системний характер, що на думку суду першої інстанції такі дії виключають кваліфікацію дій ОСОБА_8 за отримання неправомірної вигоди.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є безпідставним і суперечить фактичним обставинам справи.
Так, диспозиція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає відповідальність за одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданих їй влади та службового становища, вчинене повторно, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Висновок суду першої інстанції про те що ОСОБА_8 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище не одержував неправомірної вигоди за виконання чи не виконання будь - яких дій, не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 будучи начальником відділення продовольчого забезпечення відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_6 ), в період з 11.07.2016 р. по 11.03.2017 р., являючись службовою особою правоохоронного органу спеціального призначення та займаючи відповідальне становище, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, вимагав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 , а в подальшому одержав для себе та третіх осіб - ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 34 375, 52 грн., за його ( ОСОБА_8 ) сприяння, з використанням наданої йому влади та службового становища, в інтересах ОСОБА_14 , в укладенні та виконанні господарських договорів №156-16 від 19.07.2016 р., №219-16 від 14.09.2016 р., №261-16 від 28.10.2016 р., №262-16 від 28.10.2016 р., №263-16 від 28.10.2016 р., №276-16 від 04.11.2016 р., №277-16 від 11.11.2016 р., №278-16 від 11.11.2016 р., №279-16 від 11.11.2016 р., №287-16 від 18.11.2016 р., №288-16 від 18.11.2016 р., № 326-16 від 12,12.2016 р., № 327-16 від 12.12.2016 р., № 78-17 від 03.03.2017 р., № 81-17 від 03 03.2017 р.

Зокрема, 02 серпня 2016 року о 14 год. 10 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вул. Герцена, 2А, одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_19 неправомірну вигоду в сумі 16 412,52 грн., яку останній на незаконну вимогу ОСОБА_8 , перебуваючи у відділені ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 31, за допомогою каси відділення та терміналу самообслуговування Т8207676, перерахував на банківський картковий рахунок ОСОБА_15 № НОМЕР_10 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», за сприяння ОСОБА_8 , з використанням наданого йому службового становища, в інтересах ОСОБА_14 в укладенні та виконанні договору поставки товарів № 156-16 від 19.07.2016 р.

04 листопада 2016 року о 19 год. 29 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вул. проспект Незалежності, 117, повторно одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 неправомірну вигоду в сумі 3 990 грн., яку останній на незаконну вимогу ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні ТЦ «ВАМ», що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Широка, 87, за допомогою терміналу самообслуговування Т8201900 перерахував на банківський картковий рахунок рідної сестри останнього - ОСОБА_13 № НОМЕР_11 відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», за сприяння ОСОБА_8 , з використанням наданого йому службового становища, в інтересах ОСОБА_14 в укладенні та виконанні договорів поставки товарів №219-16 від 14.09.2016 р., №261-16 від 28.10.2016 р., №262-16 від 28.10.2016 р. та №263-16 від 28.10.2016 р.

23 листопада 2016 року о 21 год. 06 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці, по вул. проспект Незалежності, 117, повторно одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 неправомірну вигоду в сумі 4 990 грн., яку останній на незаконну вимогу ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні ТЦ «ВАМ», що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Широка, 87, за допомогою терміналу самообслуговування Т8201900, перерахував на банківський картковий рахунок рідної сестри останнього - ОСОБА_13 № НОМЕР_11 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», за сприяння ОСОБА_8 , з використанням наданого йому службового становища, в інтересах ОСОБА_14 в укладенні та виконанні договорів поставки товарів №276-16 від 04.11.2016 р., №277-16 від 11.11.2016 р., №278-16 від 11.11.2016 р., №279-16 від 11.11.2016 р..

29 листопада 2016 року о 14 год. 53 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: Чернівецька область, Глибоцький район, с. Купка, повторно одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 неправомірну вигоду в сумі 2 495 грн., яку останній на незаконну вимогу ОСОБА_8 , перебуваючи у відділені ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Широка, 63а, через касу відділення, перерахував на банківський картковий рахунок рідної сестри останнього - ОСОБА_13 № НОМЕР_11 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», за сприяння ОСОБА_8 , з використанням наданого йому службового становища, в інтересах ОСОБА_14 в укладенні та виконанні договорів поставки товарів №287-16 від 18.11.2016 р., №288-16 від 18.11.2016 р..

06 січня 2017 року о 15 год. 17 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці, по вул. проспект Незалежності, 117, повторно одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 частину неправомірної вигоди в сумі 498 грн., яку останній на незаконну вимогу особи (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) та з відому ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні ТЦ «ВАМ», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Широка, 87, за допомогою терміналу самообслуговування Т8201900, перерахував на банківський картковий рахунок рідної сестри останнього - ОСОБА_13 № НОМЕР_11 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк».

11 березня 2017 року о 18 год. 40 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці, по вул. проспект Незалежності, 117, повторно одержав від комерційного директора ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_14 неправомірну вигоду в сумі 4 990 грн., яку останній згідно незаконної вимоги ОСОБА_8 , перебуваючи у відділені ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Широка, 63а, за допомогою терміналу самообслуговування Т8209113, перерахував на банківський картковий рахунок рідної сестри останнього - ОСОБА_13 № НОМЕР_11 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк», за сприяння ОСОБА_8 , з використанням наданого йому службового становища, в інтересах ОСОБА_14 в укладенні та виконанні договорів поставки товарів №78-17 від 03.03.2017 р. та №81-17 від 03.03.2017 р.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України, а саме, одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах того , хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданих їй влади та службового становища, вчинене повторно, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 , в суді апеляційної інстанції свою вину в отриманні неправомірної вигоди не визнав повністю, також не визнав обвинувачення встановлене судом першої інстанції, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою собою своїм службовим становищем.
При цьому пояснив, що він дійсно працював в інкримінований йому період на посаді начальника відділення продовольчого забезпечення військової частини ІНФОРМАЦІЯ_7 . З ТОВ «Всесмак» він проводив переговори, а з ОСОБА_14 перебував у ділових стосунках. Самі договори на поставку товарів носили типовий характер, їх готувало відділення продовольчої безпеки, він їх лише передивлявся. Вказував, що дійсно він готував довідки про стан цін, які формувались помісячно. Не заперечував того, що на довідках та договорах стоїть його підпис. Пояснив, що усі довідки-погодження, в яких наявний його підпис, також готував він. Всю інформацію він групував, оформляв договори, а потім передавав їх спеціалістам з тендерного комітету, а в подальшому договори підписував керівник.
Зазначив, що він особисто з ОСОБА_14 не зустрічався і жодних коштів від нього не вимагав. Цінові пропозиції представляли усі члени тендерного комітету. Саме під час засідання тендерного комітету з-поміж усіх цінових пропозицій комітетом обирається найнижча. Вся переписка з ТОВ «Всесмак» носила виключно діловий характер. Не пригадує, чи надавав ОСОБА_14 номер банківської картки. Також додав, що ОСОБА_13 є його рідною сестрою, а ОСОБА_15 це його знайомий постачальник. З приводу отримання віконних жалюзів, він нічого не пам`ятає.
Проте покази обвинуваченого спростовуються показами свідків та іншими письмовими доказами.
Зокрема, з показів свідка ОСОБА_14 , як він надав в суді апеляційної інстанції вбачається, що в період у 2016-2017 роках він працював комерційним директором в ТОВ ВТП «Всесмак» та укладав договори на поставку товарів і підшукував клієнтів. Підтвердив, що в липні 2016 року до нього звернувся обвинувачений, який представився начальником продовольчого відділу та запитав, чи зможе товариство поставляти продукцію у ІНФОРМАЦІЯ_10 . При цьому, ОСОБА_8 запропонував йому здійснювати поставки за його цінами, тобто за умови, що у нього будуть власні ціни на товари, які він буде передавати їм, за що він має передавати ОСОБА_8 неправомірну вигоду, а у випадку його відмови на запропонованих умовах, він не зможе поставляти продукцію до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Договори обвинувачений скидував йому на електронну скриньку, які він роздруковував, підписував та відправляв разом із продукцією через водія автомобіля, який її доставляв. Запропоновані ОСОБА_8 ціни у договорах були завищеними, аніж зазначені в прайсах ТОВ «Всесмак». Підтвердив, що грошові кошти він перераховував ОСОБА_8 на банківську картку, номер якої давав сам обвинувачений. При цьому, він також перерахував кошти на банківські картки ОСОБА_20 та ОСОБА_15 , номери яких йому надав ОСОБА_8 за його вказівкою, яких він не знає.

Зазначив, що на момент перерахунку грошових коштів на вказані ОСОБА_8 карткові рахунки він розумів, що це незаконно та підтвердив, що ОСОБА_8 при перших розмовах повідомив, що у випадку його відмови від постачання продукції на запропонованих умовах, тобто по завищених цінах і подальшої передачі неправомірної вигоди, він не зможе поставляти продукцію до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Підтвердив, що у кожному окремому випадку ОСОБА_8 сам казав, яку суму коштів він повинен йому скинути на картку, це була одна з умов їх співпраці. Суми коштів, які він перераховував ОСОБА_8 - це якраз і була різниця в ціні між цінами підприємства та націнкою, яку казав робити

ОСОБА_8 показів свідка ОСОБА_16 наданими ним в суді апеляційної інстанції встановлено, що з 2015 року він працює директором ТОВ ВТП «Всесмак», юридична адреса товариства: м. Львів, вул. Героїв УПА, 77. ОСОБА_14 був комерційним керівником та займався пошуком нових контрагентів та збутом продукції, у нього було доручення на право діяти від імені компанії, в тому числі право підписувати договори. У 2016 2017 роках їхнє товариство постачало продукти харчування ІНФОРМАЦІЯ_11 , а наявні в матеріалах кримінального провадження товарні накладні належать їх підприємству. Вказував, що окрім оплати праці, ОСОБА_14 отримував премії, переважно поквартально, в сумі біля 20-30 тисяч гривень. Також, пояснив суду, що йому не було відомо про перерахування ОСОБА_14 іншим особам будь-яких грошових коштів.
Свідки ОСОБА_21 і ОСОБА_22 в суді першої інстанції підтвердили суду, що вони були у складі тендерного комітету ІНФОРМАЦІЯ_7 та приймали участь у закупівлях товарів. Відповідальним за закупівлю в ТОВ «Всесмак» був Баламут.

Свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_25 в суді першої інстанції показали суду, що в 2016-2017 роках вони працювали в бухгалтерії ІНФОРМАЦІЯ_7 , де займалися обліком договорів на постачання продукції, їх реєстрацію, списуванням коштів. Законність договорів перевірялися юристом. Накладні їм приносили з продовольчої служби вже з печаткою та датами.

Свідок ОСОБА_26 показала суду, що у 2016-2017 роках вона була фахівцем з публічних закупівель ІНФОРМАЦІЯ_7 . Обвинувачений звертався до неї зі службовими записками з приводу закупівель продуктів. Вона не може пояснити чому у договорі про закупівлю продуктів наявна дата 19.07.2016 року, тобто до засідання тендерного комітету, яке відбулось 25.07.2016 року. З приводу розбіжностей по датах у інших договорах їй також нічого невідомо, однак факт відсутності її підпису свідчить про те, що ці закупівлі з нею не погоджували. Перед кожною закупівлею їй подавалась відповідна довідка моніторингу цін, яка була разом з проектом договору. При цьому, вказала на те, що у визначенні контрагентів по договорах комітет безпосередньої участі не приймав.

З показів свідка ОСОБА_17 , наданих у суді першої інстанції, вбачається, у 2016-2017 роках він перебував на посаді завідуючого складу відділення продовольчого забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 . Він безпосередньо приймав продукцію від постачальників по накладних. Однак жодних рішень по закупівлях він не приймав, а тільки візуально перевіряв продукцію, яку записував у книгу обліку згідно накладних. Його безпосереднім начальником був ОСОБА_8 . Всю продукцію безпосередньо приймав він. Накладні на продукти він не виготовляв, а тільки підписував накладні постачальника, та звертав увагу, щоб вага та сума співпадали. У деяких випадках, ОСОБА_8 йому казав про те, що не проходила оплата постачальнику та вони змінювали накладні.

Крім цього свідок підтвердив , що знайомий з ОСОБА_15 , оскільки той у 2016 році постачав їм продукти харчування та він їх отримував згідно накладних, а також той проводив заміри вікон для зміни жалюзів у кабінеті у ОСОБА_8 .

Показами свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні підтверджено, що він як приватний підприємець у 2016 році здійснював поставки продукції у ІНФОРМАЦІЯ_10 , в тому числі і продукти харчування та поставляв жалюзі. З обвинуваченим він був знайомий, оскільки у них були ділові стосунки. Свідок підтвердив, що скидав номер свої банківської картки для розрахунку за жалюзі. Його не хвилювало те, що за жалюзі, які встановлювались у ІНФОРМАЦІЯ_11 , з ним розрахувалась інша особа, оскільки це відбувалось без відповідних договорів.

Свідок ОСОБА_27 суду вказав, що являється приватним підприємцем та займається торгівельною діяльністю. Підтвердив, що здійснював поставки ковбаси у ІНФОРМАЦІЯ_10 . Також зазначив, що одного разу ОСОБА_8 попросив його прийняти участь в засіданні тендерного комітету, так як могло зірватись засідання комітету, і на його прохання туди пішла дочка свідка.

Свідок ОСОБА_28 дівоче прізвище « ОСОБА_29 », пояснила суду, що вона є приватним підприємцем та займається торгівлею продуктами харчування. З обвинуваченим вона познайомилась весною 2017 року, оскільки на прохання її батька вона була присутньою на засіданні тендерного комітету ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_8 провів її на засідання, попросивши просто посидіти. На засіданні обговорювали якісь документи, щось мали закуповувати. При цьому вона нічого не підписувала та не голосувала. Там було 5 осіб та ніхто не запитував її хто вона така. Жодних коштів вона за це не отримувала.

Колегія суддів оцінивши покази свідків, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, дійшла висновку, що ініціатива необхідності надання неправомірної вигоди походила саме від ОСОБА_8 , який її одержував, схиляння ОСОБА_8 на давання неправомірної вигоди містило чітку вимогу із створення реальних умов, що не залишило свідку ОСОБА_14 вибору, окрім як надати таку неправомірну вигоду. Створення ОСОБА_8 умов було прямо пов`язано з його службовими становищем, які мали неправомірний характер та спрямовані на завдання шкоди правам та законним інтересам ОСОБА_14 ..

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що саме ОСОБА_8 проводив моніторинг цін, визначав постачальника продукції ТОВ «Всесмак», забезпечував прийняття продукції від ТОВ ВТП «Всесмак» до моменту підписання відповідного договору, чим надавав перевагу ТОВ ВТП «Всесмак» перед іншими постачальниками, іншим чином сприяв ОСОБА_14 в укладенні та виконанні господарських договорів.

Крім того, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, доведена по справі письмовими доказами, а саме: повідомленням Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки СБУ від 03.03.2017 року (т.1 а.п.16-17) та повідомленням Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки СБУ від 23.03.2017 року (т.1 а.п.26); протоколом прийняття заяви від ОСОБА_14 від 19.11.2017 року (т.1 а.п.86-91); протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 08.12.2017 року (мобільного телефону ОСОБА_14 ) (т.2 а.п.25-49); протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 20.12.2017 року з додатками (трафіків телефонних з`єднань за номером мобільного телефону ОСОБА_14 ) (т.2 а.п.83-87);
протоколом огляду від 09.01.2018 року з додатками (трафіків телефонних з`єднань за номером мобільного телефону ОСОБА_14 ) (т.2 а.п.88-112) ;
протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 20.12.2017 року з додатками (інформації ПАТ КБ «Приватбанк», щодо транзакцій (перерахування коштів) ОСОБА_14 ) (т.2 а.п.146-155);
протоколом огляду отриманих 28.02.2018 року диску та відповідних завірених копій документів стосовно здійснення транзакцій по банківських карткових рахунках ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_30 (т.2 а.п.156-161);
наказами директора ТОВ ВТП «Всесмак» №10 від 18.02.2016 року та №27 від 30.10.2017 року (т.2 а.п.228, т.3 а.п.114-116);
протоколом огляду документів, доданих директором ТОВ ВТП «Всесмак» ОСОБА_16 , а також одержаних від ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.3 а.п.1-3);
витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №22540035 від 20.01.2017 року (т.3 а.п.18-23);
статутом ТОВ ВТП «Всесмак», зареєстрованим 29.12.2015 року за №2036571 (т.3 а.п.24-36);
документами на підставі яких поставлялася продукція ТОВ ВТП «Всесмак» до ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.3 а.п.12-116);
протоколом огляду від 29.11.2017 року документів на підставі яких поставлялася продукція ТОВ ВТП «Всесмак» до ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.3 а.п.117-118);

листом ТОВ ВТП «Всесмак» від 22.12.2017 з додатками (т.3 а.п.137-146);
листом ІНФОРМАЦІЯ_7 №722/14916 від 07.12.2017 року з додатком (реєстром договорів укладених із ТОВ ВТП «Всесмак» упродовж 2016-2017 років) (т.3 а.п.232-235);
протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 05.12.2017 року з додатками (мобільного телефону ОСОБА_13 ) (т.4 а.п.24-50);
речовим доказом - мобільним телефоном ОСОБА_13 марки «MEIZU M3S» із наявною у ньому сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар НОМЕР_13 (т.4 а.п.24-50);
протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 21.11.2017 року з додатками (руху коштів по банківських рахунках ОСОБА_13 ) (т.4 а.п.71-94);
протоколом огляду від 05.01.2018 року з додатками (руху коштів по банківських рахунках ОСОБА_13 ) (т.4 а.п.95-97);
протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 20.12.2017 року з додатками (трафіків телефонних з`єднань за номером мобільного телефону ОСОБА_13 ) (т.4 а.п.186-190);
протоколом огляду від 03.03.2018 року з додатками (трафіків телефонних з`єднань за номером мобільного телефону ОСОБА_13 ) (т.4 а.п.191-227);
протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 04.01.2018 року з додатками (руху коштів по банківських рахунках ОСОБА_15 ) (т.4 а.п.240-251);
протоколом огляду від 05.01.2018 року з додатками (руху коштів по банківських рахунках ОСОБА_15 ) (т.4 а.п.252-272);
листом ІНФОРМАЦІЯ_7 №11/269 від 09.01.2018 року (т.4 а.п.285);
протоколом огляду від 02.03.2018 року (мобільного телефону «Lenovo» ІМЕІ НОМЕР_1 ; ІМЕІ НОМЕР_2 із наявними у ньому сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ОСОБА_8 ) (т.4 а.п.94-125);
речовим доказом - мобільним телефоном ОСОБА_8 «Lenovo» ІМЕІ НОМЕР_1 ; ІМЕІ НОМЕР_2 із наявними у ньому сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 - на якому наявна інформація зазначена в протоколі огляду від 02.03.2018 року (т.5 а.п.94-125);
протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 20.12.2017 року (трафіків телефонних з`єднань за абонентським номером НОМЕР_4 ОСОБА_8 ) (т.5 а.п.143-147);
протоколом огляду від 02.03.2018 року (трафіків телефонних з`єднань за абонентським номером ОСОБА_8 ) (т.5 а.п.148-160);
протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 03.01.2018 року (трафіків телефонних з`єднань за абонентським номером НОМЕР_14 ОСОБА_8 ) (т.5 а.п.170-174);
протоколом огляду від 01.03.2018 року (трафіків телефонних з`єднань за абонентським номером НОМЕР_14 ОСОБА_8 ) (т.5 а.п.35-51);
протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 14.03.2018 року (оригіналів документів ІНФОРМАЦІЯ_7 , щодо укладення і виконання договорів про поставку продуктів харчування із ТОВ ВТП «Всесмак») (т.8 а.п.7-335);
довідкою перевірки в якості залученого спеціаліста окремих питань фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_7 (в/ч НОМЕР_6 ) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року від 16.03.2018 року (т.10 а.п.248-235);
протоколом огляду від 11.12.2017 року DVD-R-диску Verbatim реєстр. № 1438 від 13.03.2017 року (т.12 а.п.122-126, 164-174);
висновком експертизи звукозапису (т.12 а.п.221-235);
протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 08.12.2017 року (мобільного телефону ОСОБА_14 ) (т.2 а.п.25-49);
укладеними договорами між ІНФОРМАЦІЯ_9 та ТОВ «Всесмак» (т.8 а.п.7-335), а саме: №78-17 від 03.03.2017 року; №81-17 від 03.03.2017 року;
протоколом огляду документів на підставі яких поставлялася продукція ТОВ ВТП «Всесмак» до ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.3 а.п.1-3);
Зазначений факт, також підтверджується видатковими накладними наданими ТОВ «Всесмак» №14020001 від 14.02.2017 року (т.3 а.п.76) та №14020001 від 14.02.2017 року (т.3 а.п.79);
протоколом огляду від 05.01.2018 року з додатками стосовно руху коштів по банківських рахунках ОСОБА_13 (т.4 а.п.95-97);
протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 20.12.2017 року з додатками (трафіків телефонних з`єднань за номером мобільного телефону ОСОБА_14 ) (т.2 а.п.83-87);
протоколом за результатами проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (щодо ОСОБА_8 ) від 18.04.2018 року (т.17 а.п.150).
Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищевказані докази є належними, об`єктивними та достовірними, і які в своїй сукупності доводять ту обставину, що обвинувачений, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, одержав неправомірну вигоду для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь якої дії з використанням наданої йому влади та службового становища, вчинене повторно, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Суд першої інстанції хоч і дослідив вищевказані докази і встановив обставини, що внаслідок вчинення указаних неправомірних дій ОСОБА_8 одержав від ОСОБА_14 для себе та третіх осіб - ОСОБА_15 , ОСОБА_13 грошові кошти на загальну суму 34375 грн. 52 коп., за його сприяння, з використанням наданої йому влади та службового становища, в укладанні та виконанні господарських договорів в інтересах ОСОБА_14 , проте прийшов до помилкового висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_8 використовуючи своє службове становище вчинив одержання неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використання наданих їй влади та службового становища.
Оскільки при перегляді справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що одержання ОСОБА_8 грошових коштів за його сприяння ОСОБА_14 в укладанні і виконанні господарських договорів між військовою частиною НОМЕР_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) та саме ТОВ «Всесмак» по завищених цінах, задовольняло інтереси, як самого ОСОБА_14 , так і ТОВ ВТП «Всесмак».
Обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу є доводи прокурора та захисника обвинуваченого про те, що обов`язковою умовою кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 191 КК України є наявність потерпілого, тобто особи, якій законом заподіяно майнову шкоду.

Проте суд першої інстанції, перекваліфіковуючи дії ОСОБА_8 з ч.3 ст.368 КК України на ч.2 ст.191 КК України, не врахував відсутність у кримінальному провадженні потерпілого, що унеможливлює кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.191 КК України.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_14 , від якого обвинувачений одержав грошові кошти, набув процесуального статусу свідка, а не потерпілого у даному кримінальному провадженні і грошові кошти належали саме йому.
ОСОБА_14 в суді апеляційної інстанції підтвердив, що в кожному випадку передачі грошових коштів обвинуваченому ОСОБА_8 , він достовірно розумів, що вчиняє злочин, передбачений ч.3 ст.369 КК України.
У зв`язку з чим ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.02.2018 р. ОСОБА_14 був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, на підставі ч.5 ст.354 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дав їм неправильну правову оцінку, що потягло за собою неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого, тому вирок суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, з ухваленням нового вироку.
Колегія суддів не може погодитися з доводами захисника обвинуваченого в частині того, що слідчий та прокурор під час досудового розслідування не виконали вимоги ст.214 КПК України та незаконно провели перевірку по епізодам, зазначеним у скерованому до суду обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 без внесення відомостей до ЄРДР, оскільки такі доводи були предметом перевірки при розгляді даного кримінального провадження судом першої інстанції.

Зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду стороною захисту заявлялося клопотання про визнання недопустимими всіх доказів заявлених стороною обвинувачення з посиланням на невиконання слідчим та прокурором вимог ст.214 КПК України. Тобто вказане клопотання було ідентичним до поданої захисником ОСОБА_9 апеляційної скарги на вказане судове рішення.

Апеляційним судом встановлено, що районний суд, розглядаючи дану справу, обґрунтовано спростовував та відхилив всі доводи захисника про визнання з тих підстав всіх доказів недопустимими, а тому колегія суддів доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі, оскільки вони носять загальний характер та є суб`єктивними і були предметом перевірки в суді першої інстанції.
При цьому, апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
При призначенні покарання колегія суддів, у відповідності до ст.50, 65 КК України, враховує, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є особою не судимою, на обліку в лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, являється учасником бойових дій, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст. 66,67 КК України, апеляційним судом не встановлено.
Також колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_8 , вчинивши інкриміноване йому діяння, вирішив отримувати неправомірну вигоду при укладанні договорів на постачання продуктів харчування для військовослужбовців в особливий період, в час проведення антитерористичної операції, спрямованої на протидію діяльності незаконних збройних формувань у війні на сході України. Його злочинна діяльність мала тривалий та системний характер, спрямована на власне незаконне збагачення.
За наведених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що ОСОБА_8 слід призначити покарання в мінімальних межах санкції ч.3 ст.368 КК України з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, з конфіскацією всього особистого майна, окрім житла.
Також колегія суддів, що ОСОБА_8 слід призначити і додаткове покарання, на підставі ст.54 КК України.
Таке покарання, на думку колегії суддів, буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника обвинуваченого залишенню без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора відділу спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 задовольнити частково, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.191 КК України скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та призначити йому покарання за вказаною статтею у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських функцій строком на 3 роки, з конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла.
На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_8 військового звання - капітан.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді застави змінити на тримання під вартою.

Взяти ОСОБА_8 під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 18 листопада 2021 року.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього його ув`язнення, а саме з 05.03.2018 р. по 18.04.2018 р.

Відповідно до ст.182 КПК України заставу, внесену за ОСОБА_8 - заставодавцем ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 140960,00 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, - повернути заставодавцю ОСОБА_11 .
В іншій частині вирок районного суду щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3