КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту з додатками у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 17.01.2020 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 17.01.2020 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, повернуто прокурору.

Ухвала суду обґрунтована тим, що під час підготовчого судового засідання встановлено, що злочин, про який йдеться в обвинувальному акті, обвинуваченим ОСОБА_6 скоєно в с. Гайсиха Ставищанського району Київської області, де і було розпочате досудове розслідування, проте прокурором, всупереч вимог кримінального процесуального закону, самостійно, без відповідного рішення апеляційного суду, визначено підсудність вказаного кримінального провадження, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам ч. 1 ст. 32 КПК України.
Окрім того, з обвинувального акту неможливо встановити, чи правильною є кваліфікація самого кримінального правопорушення, оскільки в останньому не розкрито його суб`єктивну та об`єктивну сторони, відтак складений слідчим обвинувальний акт не містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а тому і з цих підстав обвинувальний акт також підлягає поверненню прокурору.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 просить ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд, приймаючи рішення про повернення обвинувального акту з посиланням на ст. ст. 32, 33 КПК України, не взяв до уваги, що під час підготовчого судового засідання прокурором долучено постанову про доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження іншому органу досудового розслідування, а саме Обухівському РУП ГУ НП в Київській області та акцентовано увагу на тому, що органом досудового розслідування не встановлено місце вчинення злочину, а тому, відповідно до ст. 32 КПК України, обвинувальний акт скеровано до суду, в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, тобто до Обухівського районного суду Київської області.
Також апелянт не погоджується з твердженнями та висновками суду про те, що складений слідчим обвинувальний акт не містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, оскільки формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.
Зокрема, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 складено начальником СД Обухівського РУП ГУ НП в Київській області та затверджено прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області та містить правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 358 КК України підроблення документів, штампів, бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів.
Апелянт вказує, що суд вдався до аналізу та формулювання певних висновків, фактично оцінивши обставини, які підлягають доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження по суті, чим вийшов за межі предмету судового розгляду.
При цьому, питання про правильність кваліфікації кримінального правопорушення органом досудового розслідування не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин, позаяк у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право ухвалити рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам закону.
Вимоги до обвинувального акту викладені у статті 291 КПК України, отже обвинувальний акт може бути повернуто прокурору у разі його невідповідності вимогам вказаної статті.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить всі відомості передбачені цією статтею.
Посилання в ухвалі суду на те, що в обвинувальному акті не розкрито суб`єктивну та об`єктивну сторони злочину, інкримінованого ОСОБА_6 , відтак складений слідчим обвинувальний акт не містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, що свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах вказаної статті.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, тобто закон вимагає, щоб у обвинувальному акті були викладені фактичні обставини кримінального провадження у такому виді, які їх встановило досудове розслідування.
В обвинувальному акті, складеному у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також міститься формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 358 КК України.
Отже, обвинувальний акт відповідає як вимогам п. 5 ст. 291 КПК України, так і вимогам ст. 291 КПК України в цілому.
Ухвалюючи рішення про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , суд першої інстанції вдався до аналізу правильності кваліфікації обвинуваченого, вважаючи, що в обвинувальному акті не розкрито суб`єктивну та об`єктивну сторони кримінального правопорушення.
Цим самим суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, наданих суду п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, згідно з якими у підготовчому судовому засіданні суд може має з`ясувати лише питання відповідності обвинувального акту за формою вимогам ст. 291 КПК України, а питання про наявність в діях обвинуваченого ознак інкримінованого злочину має вирішуватись судом при розгляді кримінального провадження по суті.

Також необґрунтованим є посилання в ухвалі суду на те, що обвинувальний акт повертається прокурору через його невідповідність вимогам ч. 1 ст. 32 КПК України, оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт може бути повернутим лише з підстав його невідповідності вимогам цього кодексу, тобто у разі невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, якою такі вимоги встановлені.
А у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження суду у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо направлення обвинувального акта для визначення підсудності, що прямо передбачено п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Таким чином, ухвала Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту з щодо ОСОБА_6 прокурору має бути скасована з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 15 липня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту з додатками у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 17.01.2020 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №372/2183/21

Провадження №11-кп/824/3528/2021
Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1