Справа № 158/2979/21
Провадження № 1-кс/0158/1178/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000524 від 02.11.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області звернувся слідчий СВ ВП №1 (м. Ківерці ) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000524 від 02.11.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в квітні 2020 року ОСОБА_5 перебуваючи у невстановленому місці, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою підробили посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 категорії «А» «В», яке в подальшому останній 01.11.2021 року під час зупинки транспортного засобу за порушення ПДР надав працівникам УПП.

Відомості про вказаний факт внесено СВ відділенням № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області до ЄРДР за № 0000524 від 02 листопада 2021 року, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

В ході огляду місця події від 01.11.2021 року на стаціонарному пості «Цумань» М-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 127 км + 700 м., було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «А» «В» видане на ім`я ОСОБА_5 , яке в подальшому було поміщено до спеціального пакету №KIV1105413

У подальшому вищевказане посвідчення водія було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 02.11.2021 року.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ ВП №1 (м. Ківерці ) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000524 від 02.11.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

У ході огляду місця події від 01.11.2021 року на стаціонарному пості «Цумань» М-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 127 км + 700 м., було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «А» «В» видане на ім`я ОСОБА_5 , яке в подальшому було поміщено до спеціального пакету №KIV1105413

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно, шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 з категоріями «А» «В» видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено в ході огляду місця події від 01.11.2021 року та в подальшому було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та тимчасово позбавивши його власника можливості відчужувати, користуватись, розпоряджатись будь-яким чином даним майном до набрання судовим рішенням по кримінальному провадженні законної сили.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1