У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

23 грудня 2021 року м.Рівне

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу Луцького міськрайонного суду Волинської області на ухвалу слідчого судді Млинівського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2021 року, якою надано тимчасовий доступ до інформації та документів, у кримінальному провадженні №0000168 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.367 КК України,
в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Млинівського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2021 року задоволено клопотання заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та надано слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, тимчасовий доступ до інформації та документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 .

Не погодившись з вказаним судом рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі голови ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться вимога про скасування даної ухвали та постановлення нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню з огляду на таке.

Положеннями ч.1 ст.309 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначений перелік ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Зокрема, згідно з п.10 ч.1 цієї статті, під час досудового розслідування можуть оскаржуватись ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, якими дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Тобто, вказана норма передбачає можливість апеляційного оскарження даної категорії ухвал лише у разі, якщо слідчим суддею надано дозвіл саме на вилучення речей чи документів, які необхідні фізичній особі підприємцю або юридичній особі для здійснення своєї діяльності.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею надано дозвіл на вилучення оригіналів фінансових документів щодо нарахування, перерахування, отримання заробітної плати, суддівської винагороди судді ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 за період з жовтня 2018 року по листопад 2021 року; належним чином завірених копій документів з особових справ судді ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , голови ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , завідуючої сектором по роботі з персоналом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 ; належним чином завірених копій документів, що стосуються організаційної роботи суду; належним чином завірених копій рішення зборів суддів ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким ОСОБА_5 обрано головою суду.

Водночас, можливе вилучення вищевказаних документів у ході виконання цієї ухвали, не позбавить ІНФОРМАЦІЯ_3 можливості здійснення своєї діяльності.

Разом з цим слід зауважити, що як неодноразово наголошував Верховний Суд, стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, тож Кримінальний процесуальний кодекс України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Зокрема, у постановах від 17 жовтня 2018 року (справа №646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа №161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

При цьому, в офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст.24 КПК, кожному громадянину гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Указана позиція узгоджується й з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними, зокрема, в рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України», про те, що спосіб, у який ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних і касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК, суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.309, 399 КПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою Луцького міськрайонного суду Волинської області на ухвалу слідчого судді Млинівського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2021 року, якою надано тимчасовий доступ до інформації та документів, у кримінальному провадженні №0000168, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1