Справа № 277/325/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5
представника потерпілого-адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Ємільчине кримінальне провадження, внесене 28.02.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Середи Ємільчинського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодружений, пенсіонер, раніше не судимий

за ч. 1 ст. 125 КК України

в с т а н о в и в:

27 лютого 2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, на польовому масиві поблизу домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , між останнім та ОСОБА_4 на ґрунті тривалих, особистих неприязних відносин виникла суперечка.

Будучи обуреним поведінкою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, без розриву в часі, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_7 один удар дерев`яною палкою, яка була в нього в руках по передній частині правого плеча, один удар кулаком правої руки в область губ зліва та один удар кулаком лівої руки в область обличчя зліва, внаслідок чого останній впав на спину. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс ОСОБА_7 один удар дерев`яною палкою, по тулубу з лівої сторони.

У результаті нанесених ударів ОСОБА_4 умисно спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді саден над правою бровою, на спинці носа справа, синців в лівій задньобоковій поверхні грудної клітини в нижній частині, на верхній губі зліва, що належать до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та показав, що 27.02.2020 року у нього з ОСОБА_7 виникла суперечка під час якої він наніс декілька ударів останньому. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 27.02.2020 року в обідню пору ОСОБА_4 на полі біля його домоволодіння вчинив з ним суперечку, під час якої наносив йому удари дерев`яною палицею, а також кулаками в обличчя.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини його вина також підтверджується показами свідків та письмовими доказами, дослідженими під час судового розгляду справи.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 27.02.2020 року о 13 годині коли вона перебувала біля будинку і в цей час їй сказали, що на полі за будинком б`ють її батька ОСОБА_7 . Вона зайшла в будинок взяла мобільний телефон та пішла на поле, при цьому викликала працівників поліції. Коли вона була на відстані приблизно метрів 20 від місця події, побачила, що ОСОБА_4 наносив удар палицею її батьку. Також там був ОСОБА_9 . Коли вона прийшла до батька то побачила в батька на обличчі кров.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що в обідню пору 27.02.2020 року ОСОБА_4 зателефонував йому та попросив допомогти йому загнати овець до ОСОБА_7 . Він допоміг загнати овець та коли повертались назад до них вийшов ОСОБА_7 . ОСОБА_10 сказав ОСОБА_11 , щоб дивився за вівцями. Тоді ОСОБА_12 почав ображати ОСОБА_13 нецензурними словами. Після цього ОСОБА_10 взяв ОСОБА_14 за обличчя та відштовхнув, внаслідок чого останній сів на землю. Він почав говорити ОСОБА_15 , щоб він не зачіпав ОСОБА_14 та вони розвернулись і хотіли піти, а в цей час ОСОБА_12 палицею наніс удар ОСОБА_15 . ОСОБА_10 розвернувся і хотів продовжити суперечку, однак він його забрав і вони пішли звідти. У нього та у ОСОБА_13 ніяких предметів не було, палиця була у ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_16 показав, що 27.02.2020 року йому зателефонував ОСОБА_4 та попросив допомогти загнати вівці до ОСОБА_7 . Він сказав, що прийде пізніше оскільки зараз зайнятий. ОСОБА_4 та ОСОБА_9 погнали овець без нього. Коли він їхав конем на поле то зустрів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 і запитав, як вони загнали овець, на що ОСОБА_4 повідомив, що як зазвичай ОСОБА_7 сперечався з ним та ображав його. Тоді він поїхав далі та побачив ОСОБА_7 та його дочку ОСОБА_8 , яким сказав, щоб слідкували за своїми вівцями, які ходять по чужих городах. При цьому ОСОБА_7 не мав ніяких тілесних ушкоджень, стояв біля свого домоволодіння, а його дочка викликала поліцію.

Згідно висновку експерта № 121 від 28.02.2020 року тілесні ушкодження у ОСОБА_7 у вигляді саден над правою бровою, на спинці носа справа, синців в лівій задньобоковій поверхні грудної клітини в нижній частині, на верхній губі зліва утворились від дії тупого (их) предмета (ів), давністю можливо 27.02.2020 року, належать до легких тілесних ушкоджень. Ці тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитися не менш ніж від 3 травмуючих дій, можливо від ударів кулаками та дерев`яною палицею.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення встановленою та доведеною, і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості, по місцю проживання характеризується позитивно, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Витрати по залученню експертів відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речових доказів по справі немає.

На підставі викладеного та відповідно до ст. 125 КК України, ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1