Справа № 702/144/21
Провадження № 1-кп/702/40/21
У Х В А Л А
про часткове задоволення клопотання про
застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
02.11.2021 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище клопотання прокурора Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, громадянина України, місце державної реєстрації - АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання - АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000054 від 21.01.2021, за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в :
В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області перебуває кримінальна справа з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 307 КК України.
24.09.2021 на адресу суду надійшло клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 .
Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0000054 від 21.01.2021 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України (кримінальна справа №702/144/21).

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якою передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку (затвердженого постановою КМ України № 770 від 06.05.2000), здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону (використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності), діючи умисно та цілеспрямовано, точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено, домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою про придбання та пересилання за допомогою ТОВ «Нова пошта» психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

В подальшому, отримавши 21.01.2021 повідомлення на мобільний додаток «Нова пошта», що знаходився в належному йому мобільному телефоні марки «Хіаоmі Мі 8 Lite» imei1: НОМЕР_1 , іmeі 2: НОМЕР_2 з мобільним номером НОМЕР_3 , про надходження посилки до відділення № 2 ТОВ «Нова пошта», що по вул. Соборна, 83/26 м. Монастирище Черкаської області, в якому вказано дані накладної (товарно-транспортної накладної) №3369, о 12 годині 37 хвилин 21.01.2021 прибув до вказаного відділення ТОВ «Нова пошта» та о 12 годині 38 хвилин вказаної дати отримав поштове відправлення, що надійшло з відділення № 223 ТОВ «Нова пошта» у м. Київ від особи з анкетними даними ОСОБА_6 , таким чином незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Після чого, ОСОБА_3 , близько 13 години 00 хвилин 21.01.2021, рухаючись біля будинку № 2 по вул. Миру м. Монастирище Черкаської області, та незаконно зберігаючи при собі, а саме під курткою сірого кольору, в яку він був одягнений, психотропну речовину білого кольору, обіг якої обмежено - амфетамін, був зупинений працівниками поліції, які відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», з метою встановлення його особи, запропонували пред`явити документи, що посвідчують особу та в зв`язку з відсутністю в останнього документів, працівники поліції в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» повідомили ОСОБА_3 про намір проведення поверхневої перевірки, до початку якої ОСОБА_3 заявив, що при ньому знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору амфетамін, а саме під курткою сірого кольору, в яку він одягнений.

Далі, в ході огляду місця події, проведеного в період часу з 15 години 41 хвилина до 16 години 48 хвилин 21.01.2021 по вул. Миру, 2, м. Монастирище Черкаської області, працівниками поліції в ОСОБА_3 виявлено ваги електронні, пакувальний матеріал (відрізки фольги, поліетиленові пакетики зі стрічками застібками) та порошкоподібну речовину білого кольору, що знаходилась в двох прозорих пакетах з зіп - застібками, яка відповідно до висновку експерта «Черкаського науково - дослідного експертно -криміналістичного центру МВС України» № СН-19/124- 21/947-МРВ від 22.01.2021 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса амфетаміна (в перерахунку на основу) становить 28,165 г, та відповідно до висновку експерта «Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України» № СЕ-19/124-21 /952-МРВ від 17.02.2021 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 18,592 г, загальною масою амфетаміна 46,757 г, що згідно таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2010, відноситься до особливо великих розмірів, які ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав з метою збуту психотропних речовин.

Дії, ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду від 23.01.2021 обрано запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків на строк до 23.03.2021 включно.

18.03.2021 ухвалою Монастирищенського районного суду продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби з 20 год 00 хв до 06 год 00 хв строком на 60 днів до 16.05.2021 включно.

Ухвалами Монастирищенського районного суду ОСОБА_3 продовжувався строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби, востаннє дію вказаного запобіжного заходу продовжено ухвалою від 01.07.2021 із забороною залишати житло у певний період доби з 20 год 00 хв до 06 год 00 хв строком на 60 днів до 29.08.2021 включно.

Враховуючи те, що судове засідання у вказаній справі призначено на 11.00 год 30.08.2021, строк запобіжного заходу закінчився 29.08.2021, а судовий розгляд вказаного кримінального провадження не завершено, ризики передбачені ст. 177 КІ1К України та підтверджені ухвалою Уманського міськрайонного суду від 23.01.2021 та ухвалами Монастирищенського районного суду від 18.03.2021, 06.05.2021 та 01.07.2021 не зменшились, виникла необхідність у зверненні з клопотанням про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешт.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що є підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 178 К1ІК України.

У відповідності до положень ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог Глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від суду, впливати па свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби стосовно ОСОБА_3 не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, в обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання ризикам передбаченим п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема спробам переховування від суду, незаконному впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та дотриманню ним процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, зокрема прибувати за викликом до суду, запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків, виникла необхідність у зверненні до Монастирищснського районного суду Черкаської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці.

Сторона обвинувачення просить застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби строком на два місяці. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: заборонити залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду у період часу з 20 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня; прибувати до прокурора або суду за першим викликом; не відлучатися за межі м. Монастирище та Монастирищенської об`єднаної територіальної громади без дозволу прокурора або суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 підтримала повністю, просить його задовольнити, пояснила, що на даний існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам встановленим на досудовому розслідуванні. Ризик незаконного впливу на свідків існує, оскільки свідок ОСОБА_7 на досудовому провадженні залучався в якості понятого при проведенні огляду місця події та станом на сьогодні безпосередньо в судовому засідання не допитаний.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 проти клопотання прокурора заперечував повністю.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував вважає, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є надмірним у даному кримінальному провадженні, оскільки після завершення строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обвинувачений не порушив закон та його процесуальна поведінка була належною, вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання здатен запобігти ризикам, які викладені стороною обвинувачення в клопотанні.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали справи в розрізі вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ч.1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За змістом ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Санкцією ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.01.2021 до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та покладено на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18.03.2021 продовжено дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби строком на 60 (шістдесят) днів, який продовжувався, відповідно до ухвал суду від 06.05.2021, 01.07.2021.
Строк дії ухвали про продовження домашнього арешту тривав до 29.08.2021.

Станом на дату розгляду даного клопотання ухвала Монастирищенського районного суду Черкаської області від 01.07.2021 втратила свою дію.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України доказами, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_3 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що існують такі ризики, що визначені у ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик переховування обвинуваченого від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.
Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності даного ризику суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, його вік та стан здоров`я, відсутність офіційного працевлаштування.
Крім цього, в умовах безвізового режиму України з країнами Європейського Союзу обвинувачений може швидко та безперешкодно виїхати за межі України і таким чином переховуватись від суду.
Враховуючи ці обставини у сукупності з особою обвинуваченого ОСОБА_3 та характером злочину у вчиненні якого він обвинувачується, суд дійшов висновку, що ризик того, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду існує.

Разом з тим при оцінці ризику незаконного впливу на свідків стороною обвинувачення не доведено, що на даному етапі судового розгляду існує ризик того, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків.
Оцінюючи можливість впливу на свідків суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Враховуючи стадію судового провадження та те, що заявлені стороною обвинувачення свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 допитані в судовому засіданні, свідок ОСОБА_12 , який станом на 02.11.2021 не допитаний безпосередньо судом, але його покази пов`язані з проведенням огляду місця події, на якому ОСОБА_12 був присутній у якості понятого, а тому ризик незаконного впливу зі сторони обвинуваченого чи зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень у цьому кримінальному провадженні не існує та не обумовлює необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу з метою запобіганню цьому ризику.

За таких підстав суд доходить висновку, що прокурором у судовому засіданні не доведено, що ризик незаконного впливу на свідків продовжує існувати, а відтак такий ризик не може покладатись в основу рішення про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення заявлений прокурором носить не конкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту їх існування на теперішній час суду не надано. З цих підстав, цей ризик не враховується судом при вирішенні питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст. 177 КПК України - ризик того, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду.

При цьому суд враховує визначені ст. 178 КПК України обставини, зокрема, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та міцність його соціальних зв`язків, відсутність у ОСОБА_3 інших судимостей, належну процесуальну поведінку та вважає, що в світлі наведених вище фактичних даних ці обставини є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлений ризик до малоймовірності, а відтак доходить висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту на даному етапі судового розгляду є непропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

При цьому прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не буде достатнім для запобіганню ризику, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що стороною обвинувачення в супереч ч. 1 ст. 194 КПК України не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, для запобігання ризику визнаного судом доведеним, а тому на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України суд застосовує більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, з покладенням на обвинуваченого обов`язків необхідність яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак з огляду на наведені обставини, переконливість наявного ризику переховуватись від суду, суд вважає, що забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вказаному ризику може запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

При визначенні обсягу обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд вважає, що обов`язки, які були покладені на підозрюваного під час застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, є достатніми для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 176, 177, 181, 193, 194, 196, 331, 369-372, 392 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000054 задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі м. Монастирище та Монастирищенської об`єднаної територіальної громади без дозволу прокурора або суду.
В іншій частині клопотання відмовити.
Повідомити обвинуваченому ОСОБА_3 письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Встановити строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків до 31.12.2021.
Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.
Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1