Провадження № 1-кп/344/742/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 14.11.2019 близько 01 год ОСОБА_7 , знаходячись неподалік АЗС «Amic», що знаходиться по вул. Євгена Коновальця, 219 у м. Івано-Франківську, вступив у злочинну змову із особою, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, з метою таємного викрадення чужого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 спільно із особою, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи, що потерпілий знепритомнів та лежить на землі, розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких особа, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, підійшов до потерпілого, а ОСОБА_7 стояв осторонь, слідкуючи, щоб їхні протиправні дії не були викриті.

У подальшому ОСОБА_7 спільно із особою, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, приводячи свій протиправний умисел у виконання, діючи умисно, усвідомлюючи, що потерпілий за їхніми діями не спостерігає, за попередньою змовою групою осіб, таємно викрали із правої зовнішньої кишені куртки ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Samsung GalaxyJ 3» чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/109/28-795ТВ/19 від 06.12.2019 становить 2377 гривень.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 спільно із особою, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, місце вчинення злочину покинули, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму.

10 грудня 2021 року між потерпілим ОСОБА_4 у присутності його представника ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 у присутності його захисника ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, згідно з умовами якої потерпілий та обвинувачений дійшли згоди, що кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 було вчинено саме при викладених вище обставинах, обвинувачений беззастережно та у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, та сторони узгодили покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вказаному кримінальному правопорушенні визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про примирення від 10 грудня 2021 року, що укладена у присутності його захисника ОСОБА_6 , просив затвердити. Наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження укладеної угоди, та виключні підстави оскарження вироку розуміє. У вчиненому щиро розкаявся. Також вказав, що у повному обсязі відшкодував заподіяні потерпілому ОСОБА_4 збитки.

Захисник обвинуваченого підтримав думку свого підзахисного.

Потерпілий ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_8 підтримали думку обвинуваченого, просили затвердити угоду про примирення. Наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та виключні підстави оскарження вироку зрозумілі. Потерпілий зазначив, що шкоду йому відшкодовано в повному обсязі, будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 не має, цивільний позов до ОСОБА_7 просив залишити без розгляду.

Прокурор вважав, що угода відповідає встановленим вимогам закону та може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_7 суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, вважає, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого та потерпілого відносно визнання винуватості та примирення, та укладенні відповідної угоди про примирення немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про примирення при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.471 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується обвинувачений ОСОБА_7 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діяння обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, так як обвинувачений ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, що грунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 згідно ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків; обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Визначаючись у призначенні покарання, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік. Наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, сторонам зрозумілі.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діяння ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України є правильною, а запропоноване угодою покарання також відповідає положенням ст.65 КК України щодо тяжкості кримінального правопорушення, санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи та обставин, що пом`якшують покарання, і відсутності обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушень, не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_7 згідно поданої ним заяви залишити без розгляду у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 10 грудня 2021 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання - обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_9