УХВАЛА
30 вересня 2021 року

м. Київ
справа №747/359/20
провадження №51-4674ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Талалаївського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 23 червня 2021 року,
встановив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставі, передбаченій ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте наведених положень процесуального закону ОСОБА_4 не дотримано.
Зокрема, у скарзі не наведено обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм процесуального права, які вплинули на прийняті по суті судові рішення, і тягнуть за собою обов`язкову їх зміну на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 412 цього Кодексу.
Окрім цього, посилаючись на відсутність в матеріалах кримінального провадження технічного носія інформації, на якому мали бути зафіксовані судові засідання 19 січня та 24 лютого 2021 року в суді першої інстанції, як на істотне порушення цим судом вимог кримінального процесуального закону, засуджений не вказує, як саме дана обставина вплинула на законність оскаржуваного вироку.
Також ОСОБА_4 порушує питання про зміну рішення суду першої інстанції через незастосування цим судом закону, який підлягав застосуванню ст. 69 КК, так як невмотивовано, на його думку, не визнано відповідно до пунктів 2, 5 ч. 1 статті 66 КК пом'якшуючими йому покарання обставинами добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, однак не наводить обґрунтування неправильного застосування районним судом закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну вироку з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.

Крім того, засуджений, ставлячи вимогу перед судом касаційної інстанції про зміну оскаржуваного судового рішення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК, не наводить у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, з урахуванням положень статей 50, 65 КК та 414 КПК.
Також останній не вказує й на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, та не конкретизує на які саме доводи апеляційної скарги сторони захисту не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Як убачається з мотивувальної частини касаційної скарги, ОСОБА_4 водночас посилається на незаконність як вироку місцевого суду, так і ухвали апеляційного суду, якою цей вирок залишено без змін, проте у прохальній частині касаційної скарги, просить змінити вирок, застосувавши до нього положення статей 69, 75 КК та залишити при цьому вказане рішення без змін, однак вимоги щодо ухвали апеляційного суду в своїй скарзі не зазначив, що не узгоджується з його доводами щодо незаконності цієї ухвали.
Отже, зазначена ним вимога не є конкретною до суду касаційної інстанції, з урахуванням положень ст. 436 КПК.
З урахуванням зазначеного, засудженому необхідно визначитись з вимогами в частині зміни судових рішень з огляду на доводи касаційної скарги.
Наявність цих недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Талалаївського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 23 червня 2021 року залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останньому, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційна скарга буде йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3