Справа №345/4530/21
Провадження № 1-кс/345/1133/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2021 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтинанта поліції ОСОБА_4 від 30 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392 від 14 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову дізнавача СД Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтинанта поліції ОСОБА_4 від 30 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000392 від 14 вересня 2021 року, якою просить скасувати вказану постанову.
Мотивує вимоги скарги, тим, що підставою для закриття слугували тільки її допит та ОСОБА_5 , а також огляд диску, на якому на камери зовнішнього спостереження, які встановленні у її домоволодінні, зафіксовано факт порушення ОСОБА_5 недоторканості її житла.
Вважає, що постанова слідчого винесена передчасно, є незаконною та необґрунтованою, оскільки під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки.
ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_5 було вчинено незаконне проникнення на її приватну територію, що є порушенням законодавства. Між ними тривалий час існують неприязні відносини. ОСОБА_5 неодноразово відносно неї чинила протиправні дії, а тому у неї є побоювання за себе та членів своєї сім"ї. Вважає, що було саме проникнення, оскільки ОСОБА_5 наблизилася до воріт, в той час, коли вони закривалися, а тому вони автоматично відкрилися. Вона зайшла на територію за ворота, залишила записку на її автомобілі і повернулася назад, вийшовши за її подвір"я.
Дізнавач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечувала, пояснивши, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ніякого проникнення на приватну територію скаржника не було, умислу на вчинення будь-яких дій протиправного характеру ОСОБА_5 не мала, норми закону не порушувала. Вважає, що проникнення не було, так як ОСОБА_5 зайшла на відкрите подвір"я, не долаючи жодних перешкод, не прикладаючи жодних фізичних зусиль, поставила записку і одразу вийшла. Перебувала на території з відкритим доступом тільки декілька секунд. Поняття "проникнення" розкрито у постанові пленуму ВСУ № 10 від 06.11.2009 "Про судову практику у справах про злочини проти власності". Сукупним правовим аналізом встановлено відсутність умислу в діях ОСОБА_5 на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, і на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження було закрито. Просила в задоволенні скарги відмовити.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
За результатами розслідування кримінального провадження № 0000392 від 14 вересня 2021 року дізнавачем ОСОБА_4 зроблені висновки про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки досудовим розслідуванням не отримано об`єктивних даних про те, що ОСОБА_5 умисно порушує недоторканість житла чи іншого володіння особи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Таке рішення дізнавачем прийнято на виконання вимог закону, з підстав, зазначених у ст. 284 КПК України.
Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2021 встановлено, що під час досудового розслідування допитана заявниця ОСОБА_3 , яка пояснила, що ОСОБА_5 поселилась в будинку, розміщеному навпроти неї по АДРЕСА_1 . Неодноразово між ними виникав конфлікт. ОСОБА_3 неодноразово робила зауваження з приводу того, що її донька своєю машиною унеможливлює їй доступ до гаража, проте всі слова були проігноровані, та на грунті цього виникали нові конфлікти, за наслідком яких, зі слів потерпілої, стало заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Потерпіла зазначила, що 14.08.2021, помітивши її авто, ОСОБА_5 почала бігти за авто, у результаті чого забігла на територію її домоволодіння, чим порушила її право на недоторканість житла чи іншого домоволодіння, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Допитана ОСОБА_5 пояснила, що вже не перший рік триває конфлікт між нею та потерпілою, у зв`язку з її діями провокативного характеру, внаслідок яких потерпіла принижувала честь і гідність не тільки ОСОБА_5 , але і її доньки ОСОБА_6 . Крім того, знімає на камеру свого телефона приватне життя ОСОБА_5 , чим порушує її конституційні права. ОСОБА_5 звернула увагу на те, що потерпіла цькує свою собаку, надаючи їй команди нападу на неї. Окрім цього, на потерпілу була велика кількість звернень щодо дій, які нищать екологію.
Також був переглянутий відеозапис, який надала потерпіла, який напаки спростовує її обвинувачення з приводу ОСОБА_5 .
У постанові дізнавачем зроблено висновок, що будь-яких доказів проникнення на приватну територію ОСОБА_3 досудовим слідством не встановлено.
Диспозицією ч. 1 ст. 162 КК України передбачено відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян.
У п. 22 Постанови Пленуму ВС України № 10 від 06.11.2009 "Про судову практику у справах про злочини проти власності" під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к) наголосила, що необхідно виділяти фізичний та юридичний критерії розуміння поняття «проникнення». Зокрема, для визначення фізичного критерію підлягає встановленню: 1) факт входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища); 2) час, спосіб, місце та обставини входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) з урахуванням режиму доступу до нього та до майна, яким бажає заволодіти особа.
Для з`ясування юридичного критерію слід встановлювати: 1) незаконність входження (потрапляння) в приміщення (житло, інше приміщення чи сховище) або перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в особи права на перебування там, де знаходиться майно, яким вона бажає незаконно заволодіти; 2) мету, яку досягає особа, вчиняючи обрані дії, усвідомлення нею характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) чи перебування в ньому, передбачення наслідків вчиненого діяння.
Наявність режиму вільного доступу до приміщення свідчить про законність входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення та правомірне її перебування там, а отже, виключається інкримінування кваліфікуючої ознаки «проникнення», навіть якщо особа потрапила в приміщення з умислом заволодіти чужим майном.
Тому, слідчий суддя вважає, що дізнавач зробила обґрунтований висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, твердження заявника про її незаконність та необґрунтованість є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального законодавства України, тому за таких обставинах слід відмовити у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИЛА :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтинанта поліції ОСОБА_4 від 30 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392 від 14 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено о 08.30 год. 22.10.2021.

Слідчий суддя :