ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2021 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
провівши відкрите підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001571 від 13.07.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, зареєстрованого у цьому АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , офіційно непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, останнього разу вироком Приморського районного суду міста Одеси від 02.07.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. 02.04.2021 звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю покарання,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
15.09.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважала за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України, перешкод для цього не вбачала, зазначила про його відповідність вимогам КПК України та про дотримання правил територіальної підсудності при його скеруванні до суду першої інстанції на розгляд, а також про відсутність підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, а тому просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 .
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та просили призначити такий розгляд.
Захисник ОСОБА_7 заперечив проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта стосовно його підзахисного, оскільки, на його думку, процесуальне рішення сторони обвинувачення не відповідає положенням ст. 291 КПК України, а тому вважав, що існують достатні підстави для повернення обвинувального акта прокурору, про що й порушив питання перед судом.
Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник звернув увагу суду на те, що, на його переконання, ОСОБА_6 є неналежним потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу його власником є ОСОБА_8 , натомість та обставина, що ОСОБА_6 зазначений у вказаному свідоцтві як законний користувач транспортним засобом не є підставою для визнання останнього потерпілим. Крім того, на думку захисника, сторона обвинувачення безпідставно зазначила в обвинувальному акті про наявність обставини, що обтяжує покарання, рецидив злочинів відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки дії його підзахисного за ч. 2 ст. 289 КК України кваліфіковано за кваліфікуючою ознакою «повторність».
Обвинувачений ОСОБА_9 повністю підтримав позицію захисника.
Прокурор заперечила проти клопотання сторони захисту та зазначила про те, що дійсно відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_6 зазначений таким, що має право постійного користування транспортним засобом, а ОСОБА_8 його власником, однак з огляду на заяву останнього під час досудового розслідування про те, що він ( ОСОБА_8 ) не є фактичним власником транспортного засобу, оскільки саме ОСОБА_10 є законним постійним його користувачем, тобто особою, яка має право постійного користування транспортним засобом, вважала, що такі доводи сторони захисту не заслуговують на увагу.
Крім того, доводи сторони захисту про те, сторона обвинувачення безпідставно зазначила в обвинувальному акті про наявність обставини, що обтяжує покарання, рецидив злочинів відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, вважала необгрунтованими з огляду на наявність у ОСОБА_3 попередніх судимостей за умисні злочини за статями 128, 389 КК України, що не впливає на кваліфікацію дій останнього.
Потерпілий ОСОБА_6 , не заперечуючи того, що ОСОБА_8 вказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу як власник, наголосив, що він ( ОСОБА_10 ) є постійним користувачем транспортним засобом, тобто особою, яка має право постійного користування ним, про що й зазначено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.
Заслухавши учасників судового провадження, заперечення прокурора, дослідивши процесуальне рішення сторони обвинувачення та додатки до нього, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України підлягає призначенню до судового розгляду, підстав для повернення процесуального рішення прокурору не встановлено з огляду на положення статей 55, 56 КПК України, якими врегульовано порядок залучення особи до кримінального провадження в якості потерпілого, та положення ч. 3 ст. 314 цього Кодексу, якими регламентовано те, що під час підготовчого судового засідання суд має встановити чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України та чи не містить він положень, що суперечать одне одному. Водночас, перевірка та оцінка фактичних обставин кримінального провадження, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація інкримінованих злочинів є предметом судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення. Слід зазначити й про те, що із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.
Таким чином, обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, містить всі необхідні відомості, включаючи виклад фактичних обставин інкримінованих злочинів, які сторона обвинувачення вважала встановленими, правову кваліфікацію злочинів за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення, а тому клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору задоволенню не підлягає.
Згідно ст. 32 КПК України кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України підсудне Оболонському районному суду міста Києва.
Підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.
В силу вимог статей 27 та 31 цього Кодексу судовий розгляд кримінального провадження слід здійснювати одноособово у відкритому судовому засіданні.
З огляду на викладене, суд вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України.
Керуючись статтями 55, 110, 219, 291, 314 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта відмовити.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Оболонського районного суду міста Києва за участю учасників судового провадження на 08 жовтня 2021 року о 12:00.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1