Справа № 362/1120/13-к
Провадження № 1-в/362/48/22
У Х В А Л А

14 лютого 2022 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 отримав заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000009 від 22 листопада 2012 року щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 366, частиною 2 статті 410 КК України, та щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 410 КК України, й

установив:
У провадженні суду перебувало зазначене кримінальне провадження.

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого військової прокуратури Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 від 09 серпня 2012 року, а саме земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства ( АДРЕСА_1 , 0,06 га, кадастровий номер :04:004:0026), власником якої вона є.

Суд установив, що Васильківський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 29 листопада 2021 року закрив зазначене кримінальне провадження.

Цією ж ухвалою суд скасував арешт належного на праві власності ОСОБА_4 майна, який було накладено постановою старшого слідчого військової прокуратури Центрального регіону України старшого ОСОБА_6 від 09 серпня 2012 року по кримінальній справі № 11400014.

Так, дійсно, з матеріалів кримінального провадження (т. 45, а.с. 99) вбачається, що старший слідчий військової прокуратури Центрального регіону України старший ОСОБА_6 постановою від 09 серпня 2012 року по кримінальній справі № 11400014 наклав арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 , де б воно не знаходилось і в чому б не виражалось.

У матеріалах справи (т. 45, а.с. 99) наявний витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 38049916 від 28 вересня 2012 року, виданий Київською обласною філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, згідно з яким:

- тип обтяження: арешт нерухомого майна;

- підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно б/н від 09 серпня 2012 року, старший слідчий прокуратури Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, юрист 1 класу ОСОБА_6 ;

- об`єкт обтяження: квартира, багатоповерховий житловий будинок, 4-х кімнатна квартира 73,9 кв.м. на АДРЕСА_2 ;

- власник ОСОБА_4 <…>;

- обтяжувач прокуратура Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері <…>.

При цьому в матеріалах справи (т. 45, а.с. 100) наявний витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 38195646 від 09 жовтня 2012 року, виданий Київською обласною філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, за змістом якого:

- тип обтяження: арешт нерухомого майна;

- підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно б/н від 09 серпня 2012 року, старший слідчий прокуратури Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, юрист 1 класу ОСОБА_6 ;

- об`єкт обтяження: земельна ділянка, для ведення особистого підсобного господарства, АДРЕСА_1 , 0,06 га, кадастровий номер :04:004:0026;

- власник ОСОБА_2 <…>;

- обтяжувач прокуратура Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері <…>.

Відповідно до частини 4 статті 174 чинного КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Проте, арешт на нерухоме майно заявниці накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Між тим, як вже зазначено, арешт, накладений згаданою постановою скасовано. При цьому остання не містить переліку конкретного майна, на яке такий накладено.

Оскільки питання щодо скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого від 09 серпня 2012 року, вже вирішено, повторний розгляд даного питання є неможливим.

Також суд виходить з того, що суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок суду неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

КПК України 1960 року, так само як і чинний КПК України, не передбачає застосування судом процесуальних норм у припиненій кримінальній справі. Таким чином, вирішення порушеного питання в порядку кримінального судочинства потребувало б відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), яке закрито судом. Для відновлення справи необхідним є скасування процесуальних рішень, якими держава в особі уповноважених органів відмовилася від кримінального переслідування обвинувачених. Початок нового розслідування додатково зумовить правову невизначеність у зв`язку з повторенням ризиків офіційної констатації злочинності поведінки і таким чином призведе до погіршення її правового становища. Означений спосіб розв`язання порушеного заявником питання є недопустимим з точки зору досягнення мети захисту її прав та законних інтересів.

Кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє кримінальні процесуальні відносини. Зокрема, після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість.

Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Відповідну правову позицію сформульовано Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року № 6-26цс13. У цій постанові закріплено правовий орієнтир, відповідно до якого в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви на правильність арешту майна. До цього ж зводяться і роз`яснення, надані Верховним Судом України у пункті четвертому постанови Пленуму від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису».

Таким чином, судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, встановлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження.

Разом із тим, скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та зазначала про таке.

Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за правилами КПК України 1960 року та завершено у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18)) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19)). Залежно від суб`єктного складу учасників такого спору його потрібно розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що кримінальне провадження (кримінальна справа), в межах якої накладено арешт на майно заявниці, закрито, питання щодо скасування арешту на відповідне майно (звільнення його з-під арешту) належить вирішувати в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна належить повернути, оскільки питання щодо зняття арешту з майна підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Керуючись статтею 174 КПК України, суд

ухвалив:
1. Повернути заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого військової прокуратури Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 від 09 серпня 2012 року.

2. Роз`яснити заявникові право на звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1