УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6477/21

Номер провадження 1-кс/495/1957/2021

02 вересня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білгород Дністровський Одеської області, громадянки України, українки, освіта середня, не працюючої, не одруженої, яка на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше судимої:
23.09.2016, Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області, за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09.08.2021 року слідчий Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженним прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні слідчим зазначено, що В провадженні слідчого відділу Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені 02.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000707 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за наступним фактом: що 01.07.2021 року до Білгород-Дністровського РВП надійшла заява від ОСОБА_7 про те що, 24.06.2021 року о 13:53 гр. ОСОБА_4 , знаходячись в магазині «Єва» який розташований за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївська 37 таємно заволоділа промисловим товаром на суму 858 гривень.
Далі, 01.07.2021 року до Білгород-Дністровського РВП надійшла заява від ОСОБА_7 про те що, 26.06.2021 року в період часу з 13:15 по 14:00 гр. ОСОБА_4 , знаходячись в магазині «Єва» який розташований за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївська 37 таємно заволоділа промисловим товаром на суму 1411 грн. 85к.
Далі, 01.07.2021 року до Білгород-Дністровського РВП надійшла заява від ОСОБА_7 про те що, 23.06.2021 року о 14:30 гр. ОСОБА_4 , знаходячись в магазині «Єва» який розташований за адресою : Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївська 37 таємно заволоділа промисловим товаром на суму 519 грн. 50к.
Далі, 04.07.2021 року до Білгород-Дністровського РВП надійшла заява від ОСОБА_7 про те що, 04.07.2021 року гр. ОСОБА_4 , знаходячись в магазині «Єва» який розташований за адресою : Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївська 37 таємно заволоділа промисловим товаром на суму 772 грн.
Далі, 04.07.2021 року до Білгород-Дністровського РВП надійшла заява від ОСОБА_7 про те що, 01.07.2021 року о 12:12 невідомі особи, знаходячись в магазині «Єва» який розташований за адресою : Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївська 37 таємно заволоділа промисловим товаром на суму 712 грн.
За твердженням слідчого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна вчиненому повторно, тобто в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Слідчий вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, 3, ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих, а також характер вчиненого підозрюваною ОСОБА_4 злочину вказує на те, що у випадку надання її свободи дій та пересування, вона може здійснити спроби морального та фізичного тиску, спроби пропозиції неправомірної вигоди за зміну показів, на потерпілу сторону, свідків, що може виразитись у небезпеці для осіб, що взяли участь у кримінальному провадженні приймали участь у інших слідчих діях, що само по собі містить в собі загрозу для життя та здоров`я, безпеки інших громадян України, що є найвищою соціальною цінністю держави.
Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий вважає не доцільним, оскільки підозрювана ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу.
Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також є не доцільним у зв`язку із тим, що наразі місцезнаходження та місце проживання підозрюваної ОСОБА_4 встановити не вдається за можливе.
Слідчий зазначає, ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого злочину проти власності, який карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, у зв`язку з чим просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого в повному обсязі, просив його задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона повністю визнає свою вину, жалкує про скоєне, але просить застосувати до неї домашній арешт, так як раніше вона вже перебувала на домашньому арешті та належно виконувала всі покладені на неї обов`язки. Зазначила, що на її утриманні двоє дітей, один з яких тяжко хворіє. Просила не позбавляти її свободи.

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні з клопотанням слідчого не погодилася, з тих підстав, що ризики, зазначені слідчим в клопотанні не доведені. Зазначила, що її підзахисна визнає всі обставини скоєного злочину, згодна співпрацювати зі слідством, має на утриманні двоє дітей, одному з яких встановлено тяжкий діагноз та він потребує постійного догляду. Просила застосувати до її підзахисної запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 02.07.2021 року СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000707 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

06.07.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що в діях підозрюваної ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.

Підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Таким чином, відповідно до ст. 12 КК України підозрювана ОСОБА_4 , вчинила нетяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України, карається позбавленням волі на строк до п`яти років.

За твердженням слідчого, підозрювана ОСОБА_4 , не будучи обмежена у вільному пересуванні може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу сторону та свідків, а також скоїти інші кримінальні правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 , в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».
Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно підозрюваної ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_4 вважається нетяжким, розмір застави щодо нього не може перевищувати двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, що характеризують підозрювану, її сімейне становище, а саме те, що в неї на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, один з яких тяжко хворіє, має постійне місце проживання, те, що підозрювана бажає співпрацювати зі слідством, слідчий суддя вважає за доцільне згідно п.1 ч.5 ст.182 КПК України визначати розмір застави у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту його затримання, а саме з 31.08.2021 року по 29.10.2021 року включно.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених ч.1 ст.121 КПК України, в розмірі 2-х (двох) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2379 грн.), що станом на 02.09.2021 року складає 4 758 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят вісім) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльській слідчий ізолятор».

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- утримуватись від можливого спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави роз`яснити підозрюваної наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме те, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 07.09.2021 року о 14:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1