Справа № 274/180/20
У Х В А Л А
Іменем України

20 вересня 2021 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі, кримінальне провадження №0001348 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться кримінальне провадження №0001348 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 України.

Строк дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчуються 26 вересня 2021 року, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 терміном на 60 діб, посилаючись на ризики, передбачені в ст. 177 КПК України.

Представник потерпілої підтримав думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_7 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заявили клопотання про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши прокурора, думку представника потерпілої, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки, в зв`язку із зміною складу колегії суддів та заявленим клопотанням обвинуваченого ОСОБА_6 про розгляд даного кримінального провадження з початку, суд не вбачає будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Крім того, суд не обирає альтернативний запобіжний захід обвинуваченому, оскільки обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Таким чином, виходячи з положень ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимим, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, котре відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, молодий вік та задовільний стан здоров`я, відсутність роботи та сталих соціальних зв`язків, можливість ухилення від суду та перешкоджання кримінальному провадженню.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість змінити міру запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, отже суд приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Приймаючи таке рішення суд також враховує, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, у тому числі за станом здоров`я.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливає, однак судове провадження не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, оскільки ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не змінились.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 392, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 , про зміну йому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, залишити без задоволення за безпідставністю.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити термін дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст.187 КК України, строком на 60 діб, а саме по 18 листопада 2021 року, включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та в СІЗО при ДУ «Житомирська УВП (№8)».

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3