н/п 1-кп/490/260/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
за участю прокурора: ОСОБА_9 ,
потерпілого: ОСОБА_10 ,
захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинуваченого: ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000087, відомості про яке внесено11.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піски, Баштанського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, який офіційно не працює, неодружений, дітей на утриманні не має, раніше не судимий, є інвалідом III групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що 11.04.2019р., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, як пасажир їхав у плацкартному загоні № 13 потягу № 376 зі сполученням Херсон-Харків на пасажирському місці №27. У цьому ж вагоні поруч із місцем ОСОБА_13 , а саме на пасажирському місці № 25 (нижня полиця) їхав пасажир ОСОБА_10 , який лежачи відпочивав.
Приблизно о 18 год. 16 хв., відразу після відправлення вказаного потягу від залізничної станції Снігурівка Одеської залізниці, розташованої у м. Снігурівка Миколаївської області по вул. Центральна, 38-а у ОСОБА_13 , що перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, на ґрунті явної неповаги до суспільства , нехтування загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, без будь-якої причини виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_13 , в період з 18 год. 16 хв. по 18 год. 25 хв., перебуваючи у вагоні № 13 потягу № 376 сполученням Херсон-Харків, який на той час рухався в адміністративних межах Снігурівського району Миколаївської області, а саме в межах залізничного перегону Снігурівка-Березнегувате, з 471 по 455 кілометр Одеської залізниці, більш точне місце встановити не виявилось за можливе у зв`язку із постійним рухом потягу, розклав складаний ніж, який мав при собі, та утримуючи його в правій руці, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, та зневажливого ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизначених правил поведінки та моралі, прагнучи протиставити себе іншим громадянам та самоствердитися шляхом безпричинного позбавлення життя іншої людини, діючи умисно, маючи на меті та бажаючи настання наслідків у виді настання смерті потерпілого, підійшов до ОСОБА_10 , який відпочиваючи, лежав на пасажирській нижній полиці № 25, та умисно наніс потерпілому один удар вищевказаним ножем в область шиї зліва, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді ножової колото- різаної рани бокової поверхні шиї зліва, після чого відразу намагався повторно нанести ОСОБА_10 удар ножем в область шиї, однак останній захищаючись виставив свою ліву руку, в результаті чого ОСОБА_13 влучив ножем потерпілому в долоню лівої руки, чим спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді наскрізної колото- різаної рани лівого зап`ястя.
В цей час потерпілий ОСОБА_10 зміг відштовхнути від себе ОСОБА_13 та намагався відібрати ніж, який продовжував утримувати в руках останній. При цьому, в ході боротьби ОСОБА_13 було спричинено тілесне ушкодження у вигляді ножового поранення грудної клітини зліва, чим скористався потерпілий та вибіг на прохід вагону, закликаючи на допомогу.
Таким чином, ОСОБА_13 з незалежних від його волі обставин, а саме через супротив потерпілого та власне поранення, що привернуло увагу інших пасажирів, довести свій злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині до кінця не зміг, в результаті чого смерть ОСОБА_10 не настала.
За викладених обставин, умисні дії ОСОБА_13 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство з хуліганських мотивів, тобто закінчений замах на умисне протиправне діяння смерті іншій людині з хуліганських мотивів, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_13 провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав суду, що він, 11.04.2019 року на станції у місті Миколаїв сів на потяг зі сполученням Херсон-Харків та як пасажир їхав у плацкартному вагоні № 13 на пасажирському місці № 27. Обвинувачений не заперечував, що того ж дня, до посадки на потяг, він випив приблизно двісті грам горілки. У зазначеному вагоні, поруч із ним їхав пасажир ОСОБА_10 , який на думку обвинуваченого, був у стані наркотичного або алкогольного сп`яніння. Обвинувачений зазначив, що через півгодини після відправки потягу, він почув як потерпілий, розмовляючи по мобільному телефону став образливо висловлюватися на його адресу, казав, що: «Поряд зі мною бомжара, мені ще з ним їхати..», нецензурно лаявся та знімав його на відео за допомогою свого мобільного телефону, без дозволу. Після чого, ОСОБА_10 підійшов до нього, вдарив його кулаком в область грудної клітини, вдягнув навушники та повернувся на своє місце.
ОСОБА_13 зазначив, що через десять хвилин після того, як потерпілий його вдарив, він вийшов до тамбуру покурити, а коли повернувся до свого місця, з наміром примиритися із потерпілим, щоб залишок подорожі їхати без конфліктів. Однак, як вказав обвинувачений, він побоювався потерпілого, який вів себе зухвало, а тому взяв розкладний ніж, сів на полицю до останнього, щоб з`ясувати причину нанесених потерпілим йому тілесних ушкоджень та загладити конфліктну ситуацію. Обвинувачений зауважив, що до цього він не демонстрував ніж ОСОБА_10 , оскільки він у складеному вигляді знаходився у кармані його брюк для побутових потреб. Підсвівши на місце потерпілого, знаходячись в області колін останнього, між чоловіками розпочалася сварка, яка тривала приблизно декілька хвилин. Потерпілий почав кричати, що він спалить обвинуваченого та намагався забрати в нього ніж. Забравши ніж у обвинуваченого, потерпілий вдарив його ножем в область грудної клітини. ОСОБА_13 пояснив, що потерпілий пішов кликати на допомогу, а обвинувачений залишився сидіти на тому ж місці і до нього ніхто не підходив, доки з потягу його не винесли на ношах. Опинившись у лікарні, він отримав медичну допомогу та перебував на стаціонарному лікуванні протягом місяця. Знаходячись у лікарні, як пояснив ОСОБА_13 , потерпілий йому неодноразово погрожував, а конвой ніяк на це не реагував.
ОСОБА_13 зазначив суду, що не наносив потерпілому жодних тілесних ушкоджень та не розуміє в чому його звинувачують, оскільки між ним та потерпілим виник конфлікт, в результаті якого саме він отримав тяжкі тілесні ушкодження - удар в серце та перебував на стаціонарному лікуванні. Обвинувачений зауважив, що потерпілий вихвалявся своїми зв`язками із представниками правоохоронних органів, які допоможуть йому уникнути відповідальності за спричинення ОСОБА_13 тілесного ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав суду, що він 11.04.2019 року о 16.00 год. у місті Херсон, сів на потяг №376 зі сполученням Херсон-Харків та прямував до міста Кременчук, щоб в подальшому, за допомогою автомобілю, добратися до міста Світловодськ. Як повідомив потерпілий, він мав при собі два мобільні телефони та квиток з визначенням місця під № 25 на нижній полиці. Зайшовши до вагону №13, потерпілий одразу розклав постільну білизну, матрац, поклав особисті речі під подушку та ліг відпочивати і слухати музику. ОСОБА_10 зауважив, що слухав музику лише з правого навушника одного із телефонів, а другий його телефон у цей час лежав поряд на столі та заряджався за допомогою портативного зарядного приладу. Через деякий час, до нього в купе підсів обвинувачений, у якого також було нижнє місце навпроти потерпілого та який був у стані алкогольного сп`яніння. Далі, як вказав потерпілий, обвинувачений поклав сумку під сидіння, ліг на своє місце, не розклавши при цьому постільну білизну та щось постійно говорив. Потерпілий деякий час не спав, лежав з відкритими очима та слухав музику, спостерігаючи при цьому за обвинуваченим, оскільки останній здавався йому підозрілим. Декілька разів сусід потерпілого підіймався зі свого місця та виходив курити. Коли обвинувачений знов пішов курити, потерпілий заснув, у зв`язку із чим не помітив у який саме момент ОСОБА_13 повернувся до вагону. В подальшому, коли потерпілий спав, лежачи на спині, він відчув удар та фізичний біль в лівій частині шиї. Відкривши очі, ОСОБА_10 побачив, що над ним стоїть обвинувачений, який тримав у правій руці розкладний ніж.
Потерпілий зазначив суду, що після цього, між чоловіками розпочалася бійка, в процесі якої ОСОБА_10 намагався відібрати у ОСОБА_13 ніж, а обвинувачений наніс потерпілому удар ножем в долоню лівої руки. При цьому, потерпілий зауважив, що не пам`ятає у який саме момент обвинувачений наніс йому удар ножем в область лівого коліна. При нанесенні ударів, обвинувачений кричав та виражався нецензурною лайкою на адресу потерпілого. Після спричинення удару, ОСОБА_10 підвівся на ноги та намагався вихопити у обвинуваченого ніж. Після чого, потерпілий своїми обома руками схопив обвинуваченого за обидві руки, намагаючись притиснути його до перегородки та відібрати ніж. В подальшому, як засвідчив потерпілий, утримуючи ліву руку обвинуваченого, він намагався вихопити у нього ніж, при цьому розвернув ліву руку останнього від себе та спрямував у бік нападника, внаслідок чого спричинив йому удар в область грудної клітини. Після удару обвинувачений заспокоївся та присів на своє місце, при цьому схопився за ділянку в області грудної клітини, де у нього було поранення. ОСОБА_10 почав кричати та кликати на допомогу.
Потерпілий показав суду, що приблизно через 30 секунд підійшов начальник потягу та дві жінки. Одна із жінок була дитячим стоматологом та надала потерпілому першу медичну допомогу. При цьому, як зауважив суду ОСОБА_10 , обвинуваченому медичну допомогу ніхто із присутніх не надавав. Потерпілого, із усіма належними йому речами, забрали в окремий вагон. Коли приїхала карета швидкої медичної допомоги, потерпілий вийшов з окремого вагону. У кареті швидкої медичної допомоги йому зробили укол в м`яз. Проїхавши приблизно 15 км до лікарні, ОСОБА_10 завели в операційну та зробили операцію на шиї, руці та нозі. При цьому, потерпілий був у свідомості. Після чого, його завезли до палати. Потерпілий зазначив, що перебував на стаціонарному лікуванні протягом 10 днів.

У судовому засіданні також був допитаний лікар Березнегуватської Центральної лікарні ОСОБА_14 , який показав суду, що знаходячись 11.04.2019 року на чергуванні, коли каретою швидкої допомоги до лікарні доставили двох чоловіків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , яким було завдано ножові поранення. ОСОБА_14 зазначив, що він надавав медичну допомогу ОСОБА_16 , зі слів якого, йому стало відомо, що останній їхав в поїзді, де йому було нанесли тілесні ушкодження. Крім того, ОСОБА_16 повідомив свідку, що захищаючись наніс також удар гр.
ОСОБА_17 ОСОБА_16 , зі слів свідка, були наявні тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани в області нижньої щелепи, розміром приблизно 2 см; наскрізної різаної рани лівої кісті; різаної рани на лівій голені з зовнішньої сторони, подряпини. Свідок зауважив, що кровоносні судини біля рани на шиї потерпілого зачеплені не були. Під наглядом лікарів ОСОБА_16 перебував 30-40 хв., після чого вже на стаціонарному лікуванні у лікаря-травматолога. З другим потерпілим, якого доставили в лікарню - ОСОБА_15 , свідок не спілкувався. ОСОБА_14 зазначив, що ОСОБА_15 в лікарні знаходився протягом п`яти діб, після чого, з ініціативи травматолога був переведений в іншу лікарню.

Допитаний у залі суду лікар-травматолог Березнегуватської Центральної лікарні ОСОБА_18 показав суду, що 11.04.2019 року, приблизно о 20.00 год., він знаходився у себе вдома, коли йому зателефонував черговий лікар ОСОБА_14 , який викликав його до лікарні, у зв`язку із доставленням каретою медичної допомоги двох важких хворих з потягу. Приїхавши до хірургічного відділення лікарні, де знаходились ОСОБА_15 та ОСОБА_16 із ножовими пораненнями, свідок надав допомогу обом хворим. ОСОБА_18 зазначив, що першим оглянув ОСОБА_16 , після чого підійшов до ОСОБА_19 , який був у дуже важкому стані. У ОСОБА_16 , як показав суду свідок, були наявні тілесні ушкодження у вигляді: ножового поранення в районі нижньої щелепи, кисті, рани лівої гомілки та перелому лівої променевої кістки, а в ОСОБА_19 у вигляді ножового поранення на грудній клітині зліва в області серця. Свідок пояснив, що надавав лікарю ОСОБА_14 вказівки щодо надання першої медичної допомоги ОСОБА_20 .
Свідок показав суду, що ОСОБА_15 , який знаходився у критичному стані, було прооперовано, після чого він перебував на стаціонарному лікуванні. Свідок пояснив, що у випадку ненадання ОСОБА_15 своєчасної медичної допомоги у вигляді оперативного втручання, існувала обґрунтована загроза життю обвинуваченого. ОСОБА_18 також зауважив, що супроводжував хворого ОСОБА_15 з 11.04.2019 року до моменту його переведення у іншу лікарню, а саме до 15.04.2019 року. Крім того, свідок повідомив, що за результатами аналізів у крові ОСОБА_15 було виявлено 2.09 проміле алкоголю, а у ОСОБА_16 алкогольного сп`яніння виявлено не було. ОСОБА_15 розповів свідку, що між ним та ОСОБА_16 виникла сварка, в результаті якої він взяв ніж, який в свою чергу вирвав потерпілий та вдарив ним ОСОБА_15 в область серця.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показала суду, що 11.04.2019 року вона їхала у потязі сполученням Херсон-Харків. Декілька раз свідок виходила викидати сміття, коли у вагоні №13 бачила двох чоловіків, які знаходились на своїх місцях на нижній полицях. Один із чоловіків відпочивав, слухаючи музику в навушниках, а другий то знаходився на своєму місці, то пересувався по вагону та виходив до тамбуру покурити. Свідок зазначила, що незвичайного у поведінці чоловіків нічого не помітила. Коли вона поверталася з тамбуру, в зазначеному сусідньому купе знаходились обидва чоловіки, які між собою не спілкувалися. Через деякий час, відпочиваючи на своєму місці у купе, вона почула як хтось із чоловіків сказав фразу: «Ти ведеш себе як бидло!».У цей час, як показала суду свідок, обидва чоловіки знаходились у купе. За припущеннями свідка, ці слова сказав обвинувачений, оскільки потерпілий у цей час відпочивав. Свідок пояснила, що в купе вона не заглядала, а лише прислуховувалася. Вона почула, що за стіною відбувалися якісь поштовхи. Свідок припустила, що почула звуки характерні для бійки. Через кілька хвилин, вискочив потерпілий, який тримав себе за шию, а в лівій руці у якого був закривавлений ніж, розмірами приблизно 5-7 см. Цей чоловік, стоячи навпроти свого купе, сказав, що на нього здійснив напад сусід по купе і йому потрібна допомога. Після цього, вона вийшла зі свого купе, підійшла до сусіднього та спитала, чим зможе допомогти. У цей час, обвинувачений лежав на полу повернутий обличчям до стінки, скручений та стогнав, а потерпілий стояв на місці, чекав на провідника. Кров та тілесні ушкодження у обвинуваченого свідок не бачила, а у потерпілого, як засвідчила ОСОБА_21 , були рани в області шиї, на руці та нозі. Також, вона зазначила, що не бачила куди саме дівся ніж після вказаної події. Свідок вказала, що коли прийшов провідник, він сказав, що розбереться сам із виниклою ситуацією. Після чого, прийшов начальник потягу. Через деякий час приїхали співробітники поліції та карета швидкої медичної допомоги.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_22 , який зазначив суду, що 11.04.2019 року він їхав у потягу зі сполученням Херсон-Харків. Свідок зауважив, що з ним у купе знаходились ще дві жінки, а у сусідньому купе двоє чоловіків. Обвинуваченого та потерпілого до вказаної події він не знав та не бачив, сторонніх звуків з сусіднього купе не чув. ОСОБА_22 показав суду, що він спав у своєму купе та прокинувся від голосу чоловіка, який гучно сказав «Що ти робиш». Через деякий час, свідок побачив потерпілого, який стояв навпроти його купе із раною в області шиї, з якої сочилася кров та раною на нозі, тримаючи у лівій руці закривавлений ніж, просив про допомогу. ОСОБА_22 надав йому рушник, покликав провідника та викликав співробітників поліції. Свідок показав суду, що конфлікту та сутичок між чоловіками не бачив, а лише в ході розмови із потерпілим, при очікуванні приїзду співробітників поліції, останній казав, що обвинувачений здійснив на нього напад та наніс йому ножові поранення. Стоячи на проході біля сусіднього купе, ОСОБА_22 побачив обвинуваченого, із пораненням в область тулуба, який лежав на полиці, а біля нього були медики.

В судовому засіданні старший слідчий ВП №2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 повідомила, що навесні 2019 року, вона проводила два слідчих експерименти з потерпілим ОСОБА_16 . В ході досудового слідства потерпілий повідомив, що зайшовши до потягу у м. Херсон, він ліг на нижнє місце у купе плацкартного вагону. На станції у місті Миколаєві до нього підсів обвинувачений, який був у стані сильного алкогольного сп`яніння та ліг на нижнє місце. В цей час потерпілий лежав, слухав музику в навушниках. Коли потерпілий заснув, він відчув удар у область лівої сторони шиї. Після чого, коли потерпілий відкрив очі, побачив обвинуваченого, який стояв над ним та тримав у руках ніж. Потерпілий намагався відштовхнути обвинуваченого, після чого останній наніс ще один удар в область лівої руки потерпілого, який піднявся на ноги, намагаючись відібрати ніж у обвинуваченого та захищаючись від нього, наніс ОСОБА_13 тілесні ушкодження. У ході досудового слідства було встановлено, що у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження в області шиї, руки та ноги, а у ОСОБА_13 в області грудної клітини. Слідчий повідомила, що з обвинуваченим ОСОБА_13 слідчі експерименти не проводились, оскільки на момент досудового розслідування обвинувачений провину не визнавав та письмово відмовився від проведення слідчого експерименту.

Допитаний у судовому засіданні лікар судово-медичний експерт Снігурівського відділення судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради ОСОБА_24 повідомив суду, що експертизи у даному кримінальному провадженні проводив по медичним документам, які були надані йому слідчими. Під час проведення експертиз ні потерпілого, ні обвинуваченого він не бачив. Як засвідчив суду ОСОБА_24 , у ОСОБА_13 мали місце тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудей зліва з пошкодженням серця.

Крім цього, на підтвердження вини ОСОБА_13 представником державного обвинувачення були надані суду наступні письмові докази:
- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000087, відповідно до якого 11.04.2019 року було внесені відомості про доставлення до Березнегуватської ЦРЛ з потягу №376, вагону №13 сполученням Херсон-Харків, ОСОБА_10 та ОСОБА_19 , з ножовими пораненнями брюшної полості та шиї, із визначенням правової кваліфікації за ч.1 ст.121 КК України;
-постанову начальника СВ Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_25 від 11.04.2019 року про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні №0000087, відомості про яке 11.04.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань;
-постанова першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 11.04.2019 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000087, відомості про яке 11.04.2019 року, внесені до Єдиного реєстру до судових розслідувань;
-протокол огляду місця події, складений слідчим СВ Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_26 11.04.2019 року, у присутності понятих та начальника потягу ОСОБА_27 , із долученою до нього фото таблицею на 03арк., згідно якого об`єктом огляду був вагон №13 потягу «Херсон-Харків», який знаходиться на другій колії станції «Березнегувате», Березнегуватського району, Миколаївської області, вхід до якого здійснювався через тамбур вагону. З лівої сторони були розміщені дві кімнати: службове приміщення та кімната провідників. З правої сторони, навпроти кімнати провідників розміщено вікно, на підвіконні якого було виявлено предмет чорного кольору, ззовні схожий на ніж, який мав дві ручки та лезо. Ручки мали ребристу поверхню, лезо з двома ручками скріплене заклепками. На лівій стороні леза був значок, ззовні схожий на форму «метелика». На лезі були виявлені сліди бурого кольору, ззовні схожі на кров. Предмет, ззовні схожий на ніж було вилучено та поміщено до спец. пакету №4446952. Крім того, на ліжку під №25 на простирадлі було виявлено плями бурого кольору, округлої форми, ззовні схожі на кров. З лівої сторони на ліжку знаходилося складене простирадло, на якому було виявлено чотири плями бурого кольору, ззовні схожі на кров. Два простирадла зі слідами бурого кольору було вилучено та поміщено до пакету №2. Після чого, в ході огляду під ліжком на підлозі було виявлено змиви речовини бурого кольору, ззовні схожої на кров, які було поміщено на ватну паличку та упаковано до пакетів під №2 та №3. З правої сторони від ліжка під №25 знаходилося ліжко під №27 на якому нічого виявлено не було, однак на столі було виявлено два проїзних документа під №85 та вилучено і поміщено до пакету №4.
Крім того, начальником потягу ОСОБА_27 було добровільно видано поліетиленовий пакет із простирадлом білого кольору, на якому були розміщені плями бурого кольору, ззовні схожі на кров, яке поміщено до пакету №5;
-постанова старшого слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 12.04.2019 року про визнання речовими доказами двох проїзних документів, вилучених в ході огляду місця події та передачу їх на зберігання у кримінальному провадженні №0000087;
-супровідний лист слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 12.04.2019 року, про направлення речових доказів у кримінальному провадженні №0000087 відповідальному за камеру речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, із відміткою про їх отримання;
-постанова першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 12.04.2019 року про визначення територіальної підслідності кримінального провадження №0000087, відомості про яке внесено11.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ч. 1 ст. 121 КК України, за Снігурівським відділом поліції ГУНП в Миколаївській області;
-супровідний лист начальника СВ Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_25 (вих.№1535/73-2019) від 12.04.2019 року про направлення на адресу СВ Снігурівського ВПГУНП в Миколаївській області матеріалів кримінального провадження №0000087;
-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000256, відповідно до якого 11.04.2019 року було внесено відомості про надходження до Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області повідомлення від чергового Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області про отримання двома чоловіками ножових поранень о 18.56год. 11.04.2019року у потязі №376, сполученням Херсон-Харків, із визначенням правової кваліфікації за ч.1 ст.121 КК України;
-заява ОСОБА_10 від 11.04.2019 року про нанесення йому невстановленою особою 11.04.2019року, приблизно о 18.00 год., у потязі зі сполученням «Херсон-Харків» у вагоні №13, тілесних ушкоджень у вигляді трьох ударів ножем по тілу;
-доручення начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 від 11.04.2019 року про проведення досудового розслідування за фактом спричинення тілесних ушкоджень 11.04.2019 року у потязі №376 зі сполученням «Херсон-Харків», на території Снігурівського району;
-постанова першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 11.04.2019 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000256, відомості про яке11.04.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;
-постанова першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 12.04.2019 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000087 та №0000256 та реєстрацію в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000087;
-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000087, відповідно до якого 11.04.2019 року було внесені відомості про доставлення до Березнегуватської ЦРЛ з потягу №376, вагону №13, сполученням Херсон-Харків, ОСОБА_10 та ОСОБА_19 , з ножовими пораненнями черевної порожнини та шиї, із визначенням правової кваліфікації за ч. 1ст. 121 КК України;
-постанова начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 від 12.04.2019 року, про здійснення досудового розслідування слідчою групою у кримінальному провадженні №0000087;
-заява ОСОБА_10 від 12.04.2019 року про долучення до матеріалів кримінального провадження №0000087 копії паспорту та ідентифікаційного номеру платника податків на його ім`я із додатками на 3-х арк.;
-протокол проведення слідчого експерименту, складений слідчим СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 12.04.2019 року, у присутності понятих, із долученою до нього фото таблицею на 07арк., згідно якого потерпілий ОСОБА_16 пояснив як 11.04.2019 року о 15.15 год. У місті Херсон, він сів на потяг №376 зі сполученням Херсон-Харків та прямував до міста Кременчуг. Як повідомив потерпілий, він мав при собі квиток з визначенням місця під №25 на нижній полиці та зайшовши до вагону одразу розклав постільну білизну, матрац та ліг відпочивати і слухати музику. ОСОБА_16 зауважив, що слухав музику лише з правого навушника, а другий його телефон у цей час лежав поряд на столі та заряджався за допомогою портативного зарядного приладу.
Приблизно о 16.45 год до нього в купе підсів невідомий чоловік у якого також було нижнє місце навпроти потерпілого та який був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Далі, як вказав потерпілий, цей чоловік поставив свою сумку в клітину блакитного кольору під сидіння, ліг на своє місце, не розклавши при цьому постільну білизну та щось постійно говорив. Потерпілий деякий час не спав, лежав з відкритими очима та слухав музику, спостерігаючи при цьому за вказаним чоловіком, оскільки останній здавався йому підозрілим, оскільки мав велику кількість татуювань. Декілька разів сусід потерпілого підіймався зі свого місця та виходив курити. Пізніше, потерпілий заснув та не помітив, коли саме повернувся вказаний чоловік. В подальшому, коли потерпілий спав, лежачи на спині, він відчув удар та фізичний біль в лівій частині шиї. Відкривши очі, ОСОБА_16 побачив, що над ним стоїть невідомий чоловік, що тримав ніж у правій руці, який був у крові. Коли потерпілий став підійматися, в напівсидячому положенні, він почав намагатися відібрати у зазначеного чоловіка ніж. Після цього, чоловік знов наніс потерпілому удар ножем в долоню лівої руки ОСОБА_10 . До нанесення удару в ліву руку потерпілого, вказана особа кричала в адресу потерпілого « ОСОБА_29 тебе вб`ю!» та виражалася нецензурною лайкою. Після спричинення удару, потерпілий підвівся на ноги та намагався вихопити у чоловіка ніж, який кривдник переклав з правої руки у ліву. Після чого, він своїми обома руками схопив чоловіка за обидві руки, намагаючись притиснути його до перегородки та відібрати ніж. У цей час, зазначений чоловік знов наніс потерпілому удар в область коліна лівої ноги. В подальшому, потерпілий схопив невідомого чоловіка за його ліву руку, в якій знаходився ніж у крові, та схопився за лезо ножа, внаслідок чого поранив собі праву руку. В подальшому, як повідомив потерпілий, утримуючи ліву руку невідомого чоловіка, він намагався вихопити у нього ніж, при цьому розвернув ліву руку останнього від себе та спрямував у бік кривдника, внаслідок чого спричинив йому удар в область чи то живота, чи то грудної клітини. Після удару нападник заспокоївся та присів на своє місце, при цьому схопився за місце, де у нього було поранення. В ході проведення слідчого експерименту, потерпілий вказав, що виявив відсутність належного йому мобільного телефону, який лежав на столі. В подальшому, коли йому зателефонували, він виявив свій мобільний телефон під матрацом на місці нападника. Далі, в ході проведення слідчого експерименту потерпілий показав, як саме йому були спричинені тілесні ушкодження за допомогою статиста;
-заява ОСОБА_16 від 12.04.2019 року про добровільну видачу слідчому СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 , для огляду та подальшого вилучення належні йому речі, а саме: футболку чорного кольору з плямами бурого кольору, шорти сірого кольору зі вставками синього та білого кольорів з плямами бурого кольору та пару шкарпеток чорного кольору з плямами бурого кольору;
-протокол огляду речей, складений слідчим СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 12.04.2019 року, із долученою до нього фото таблицею на 02 арк., у присутності понятих та потерпілого, яким вбачається, що об`єктом огляду були добровільно надані для огляду речі потерпілого ОСОБА_10 , а саме: футболка чорного кольору з плямами бурого кольору, ззовні схожі на кров у області шиї; шорти сірого кольору зі вставками синього та білого кольорів з плямами бурого кольору, ззовні схожі на кров; пара шкарпеток чорного кольору, на одній із яких виявлено плями бурого кольору,ззовні схожі на кров, які були поміщені до спец. пакету № ЕХР 0418639;
-заява ОСОБА_13 від 12.04.2019 року про добровільну видачу слідчому СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 , для огляду та подальшого вилучення належних йому речей, а саме: джинсів темно-синього кольору з плямами бурого кольору, на яких був розміщений шкіряний ремінь чорного кольору та тільник з плямами бурого кольору;
-протокол огляду речей, складений слідчим СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 12.04.2019 року, із долученою до нього фото таблицею на 03 арк., у присутності понятих, згідно якого об`єктом огляду були добровільно надані для огляду речі ОСОБА_13 , а саме: джинси темно-синього кольору з наявними плямами бурого кольору, ззовні схожими на кров, на яких був розміщений шкіряний ремінь чорного кольору та тільник з наявними на ньому плямами бурого кольору, які були поміщені до спец. пакету № ЕХР 0418636;
-постанова слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 12.04.2019 року, згідно якої склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000087, відомості про яке 11.04.2019 року внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, було перекваліфіковано з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 3 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки під час допиту потерпілого ОСОБА_16 стало відомо, що тілесні ушкодження які він отримав від отримав від ОСОБА_13 , він розцінює як замах на вбивство;
-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.04.2019 року, складений слідчим СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 , у присутності захисника ОСОБА_11 , яким встановлено, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано як особу, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України;
-доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги особі від 12.04.2019 року №014-0000896, відповідно до якого захисником ОСОБА_13 було визначено ОСОБА_11 ;
-ордер серії МК №131041 від 12.04.2019 року, виданий адвокатом ОСОБА_11 ;
-копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №522, відповідно до якого ОСОБА_11 має право на зайняття адвокатською діяльністю, на підставі рішення Ради адвокатів Миколаївської області від 31 січня 2009 року №10;
-клопотання начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 від 13.04.2019 року про призначення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000087, відомості про яке внесено 11.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України ;
-ухвала слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13.04.2019 року, згідно якої клопотання начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 від 13.04.2019 року, було задоволено та призначено судово-медичну експертизу у кримінальному провадженні № 0000087, відомості про яке внесено 11.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України;
-супровідний лист слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 13.04.2019 року (вих. № 4137/72-2019) про направлення на адресу Миколаївського обласного бюро СМЕ ухвали Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13.04.2019 року та медичної документації на ім`я ОСОБА_10 ;
-висновок судово-медичного експерта ОСОБА_24 №22 від 13.04.2019 року, згідно якого вбачається, що у ОСОБА_10 , 1987 р.н., мали місце тілесні ушкодженні: перелом шиловидного відростка лівої променевої кістки, рана на лівій боковій поверхні шиї, наскрізна рана на лівій кисті, рана на зовнішній поверхні лівої гомілки. Перелом відростка променевої кістки утворився в результаті дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею та по критерію тривалості розладу здоров`я відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як при звичайному своєму перебігу спричиняє розлад здоров`я більше 21-го дня. Рани на тілі потерпілого є слідами дотичної чи під кутом дії предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, розміри якої в місці контакту близько 3,3x0,2 см та 2x0,2 см, опис ран в медичних документах не дозволяє більш конкретно деталізувати характеристики цього предмета.
Вказані рани могли бути нанесені від 3-х ударів ножем чи іншим подібним предметом. Ступінь тяжкості вказаних ран можна буде визначити після закінчення лікування потерпілого. Час утворення вказаних тілесних ушкоджень може відповідати часу, вказаному в медичних документах. Виходячи з кількості тілесних ушкоджень можна сказати, що потерпілому було нанесено не менше 4-х травмуючих дій. Локалізація тілесних ушкоджень на тілі потерпілого не виключає можливості розташування нападника відносно потерпілого як спереду чи ззаду, як з лівого чи правого боку;
-клопотання начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 від 13.04.2019 року про призначення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000087, відомості про яке внесені 11.04.2019 року;
-ухвала слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_30 від 13.04.2019 року, згідно якої клопотання начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 від 13.04.2019 року було задоволено та призначено судово-медичну експертизу у кримінальному провадженні № 0000087, відомості про яке внесено 11.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України;
-висновок судово-медичного експерта ОСОБА_24 №23 від 07.06.2019 року, яким вбачається, що у ОСОБА_13 , 1966 р.н., мали місце тілесні ушкодженні: проникаюче колото-різане поранення грудей зліва з пошкодженням серця, яке утворилося в результаті як мінімум однієї ударної дії колюче-ріжучим предметом типу ножа з шириною зануреної частини близько 2 см. та довжиною не менше 5 см., в межах декількох годин до поступлення в стаціонар, та по ознаці небезпеки для життя відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Виходячи з розташування рани, не виключено, що в момент спричинення тілесних ушкоджень потеплілий та нападник були розташовані обличчям до обличчя.
-постанова старшого слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 13.04.2019 року, про визнання речових доказів у кримінальному провадженні №0000087 речей, наданих потерпілим ОСОБА_16 та передачу їх на зберігання;
-супровідний лист слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 13.04.2019 року про направлення речових доказів у кримінальному провадженні №0000087 відповідальному за камеру речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, із відміткою про їх отримання;
-клопотання слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 13.04.2019 року, про накладення арешту на вилучені у ОСОБА_13 в ході проведення огляду 12.04.2019 року речі, а саме: тільник білого кольору зі смужками синього кольору та плямами бурого кольору, джинсові брюки темно-синього кольору з плямами бурого кольору та шкіряним ременем чорного кольору на них, які належать ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення судово-імунологічної експертизи та забезпечення їх подальшого зберігання в камері речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області у кримінальному провадженні №0000087 до його скасування;
-ухвала слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_30 від 15.04.2019 року, згідно якої клопотання слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 13.04.2019 року було задоволено та накладено арешт на майно, вилучене у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протоколом огляду від 12.04.2019 року;
-клопотання старшого слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 14.04.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_13 ;
-ухвала слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_30 від 15.04.2019 року, відповідно до якої судове провадження за клопотанням слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 , погоджене першим заступником керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 , за матеріалами досудового розслідування, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 11.04.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_13 , було зупинено, у зв`язку із клопотанням прокурора через перебування підозрюваного у реанімаційному відділенні Березнегуватської ЦРЛ та неможливості його транспортування в судове засідання;
-ухвала слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_30 від 15.05.2019 року, згідно якої відносно ОСОБА_13 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, до 13 червня 2019 року;
-постанова старшого слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 27.05.2019 року про визнання ножа речовим доказом у кримінальному провадженні №0000087;
-супровідний лист слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 27.05.2019 року, про направлення речових доказів у кримінальному провадженні №0000087 до камери речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, із відміткою про їх отримання;
-постанова старшого слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 08.05.2019 року про визнання 4-х простирадл речовими доказами у кримінальному провадженні №0000087;
-супровідний лист слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 08.05.2019 року про направлення речових доказів у кримінальному провадженні №0000087 відповідальному за камеру речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, із відміткою про їх отримання;
-постанова старшого слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 08.05.2019 року про визнання 2-х косметичних паличок речовими доказами у кримінальному провадженні №0000087 та передачу їх на зберігання до камери схову;
-супровідний лист слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 08.05.2019 року про направлення речових доказів у кримінальному провадженні №0000087 відповідальному за камеру речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, із відміткою про їх отримання;
-запит слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 (вих. №4784/72-2019) від 03.05.2019 року щодо кількості проведених ОСОБА_16 днів у Геніченській ЦРЛ;
-відповідь директора КНП Генічеської ЦРЛ ОСОБА_31 від 15.05.2019 р., згідно якої ОСОБА_16 , 1987 р.н., знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні з 12.04.2019 року по 24.04.2019 року. Сума лікування за 12 днів склала 6919,08 грн.;
-запит слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 (вих. №5739/72-2019) від 27.05.2019 року головному лікарю Березнегуватської РЛ щодо кількості днів перебування ОСОБА_13 у медичному закладі;
-відповідь головного лікаря (директора) КНП «Березнегуватської ЦРЛ» ОСОБА_32 від 03.06.2019 р., згідно якої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні Березнегуватської ЦРЛ з 11.04.2019 року по 15.04.2019 року. Витрати на лікування за 4 дні склали 6501,15 грн.;
-запит слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 (вих. №67100/72-2019) від 25.06.2019 року про реквізити медичного закладу;
-повідомлення начальника фінансового управління Генічеської районної державної адміністрації ОСОБА_33 від 25.06.2019 року (вих. №0423/09-1139) із зазначенням реквізитів для перерахування коштів за проходження лікування потерпілого ОСОБА_10 ;
-запит слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 (вих. №5791/72-2019) від 28.05.2019 року щодо зразків крові ОСОБА_13 ;
-відповідь головного лікаря (директора) КНП «Березнегуватської ЦРЛ» ОСОБА_32 від 05.06.2019 р., згідно якої у ОСОБА_13 та ОСОБА_16 було взято зразки крові для визначення ступеню алкогольного сп`яніння при госпіталізації;
-копія результату токсикологічного дослідження №1907 від 16.04.2019 року, виданого Миколаївським обласним диспансером, згідно якого у крові, взятої 11.04.2019 року у ОСОБА_13 виявлено етанол, в концентрації (за методикою ГРХ) 2.09 г/л;
-копія результату токсикологічного дослідження №1906 від 16.04.2019 року, виданого Миколаївським обласним диспансером, згідно якого у крові, взятої 11.04.2019 року у ОСОБА_10 етанол не виявлено;
-клопотання слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 03.06.2019 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000087 до трьох місяців;
-постанова керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_34 від 04.06.2019 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000087 до 13.07.2019 року;
-протокол проведення слідчого експерименту, складений слідчим СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 05.06.2019 року, у присутності понятих, із долученою до нього фото таблицею на 11 арк., яким вбачається, що, перебуваючи у м. Херсон у потязі сполученням «Одеса-Березівка», потерпілий ОСОБА_16 пояснив як 11.04.2019 року о 15.15 год. у місті Херсон, він сів на потяг №376 зі сполученням Херсон-Харків та прямував до міста Кременчуг. Як повідомив потерпілий, він мав при собі квиток з визначенням місця під №25 на нижній поличці та зайшовши до вагону одразу розклав постільну білизну, матрац та ліг відпочивати і слухати музику. ОСОБА_16 зауважив, що слухав музику лише з правого навушника, а другий його телефон у цей час лежав поряд на столі та заряджався за допомогою портативного зарядного приладу. Приблизно о 16.45 год. до нього в купе підсів невідомий чоловік у якого також було нижнє місце навпроти потерпілого та який був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Далі, як вказав потерпілий, цей чоловік поставив свою сумку в клітину блакитного кольору під сидіння, ліг на своє місце, не розклавши при цьому постільну білизну та щось постійно говорив. Потерпілий деякий час не спав, лежав з відкритими очима та слухав музику, спостерігаючи при цьому за вказаним чоловіком, оскільки останній здавався йому підозрілим, оскільки мав велику кількість татуювань. Декілька разів сусід потерпілого підіймався зі свого місця та виходив курити. Пізніше, потерпілий заснув та не помітив коли саме повернувся вказаний чоловік. В подальшому, коли потерпілий спав, лежачи на спині, він відчув удар та фізичний біль в лівій частині шиї. Відкривши очі, ОСОБА_16 побачив, що над ним стоїть невідомий чоловік, що тримав ніж у правій руці, який був у крові. Коли потерпілий став підійматися, в напівсидячому положенні, він почав намагатися відібрати у зазначеного чоловіка ніж. Після цього, чоловік знов наніс потерпілому удар ножем в долоню лівої руки ОСОБА_10 . До нанесення удару в ліву руку потерпілого, вказана особа кричала в адресу потерпілого « ОСОБА_29 тебе вб`ю!» та виражалася нецензурною лайкою. Після спричинення удару, потерпілий підвівся на ноги та намагався вихопити у чоловіка ніж, який кривдник переклав з правої руки у ліву. Після чого, він своїми обома руками схопив чоловіка за обидві руки, намагаючись притиснути його до перегородки та відібрати ніж. У цей час, зазначений чоловік знов наніс потерпілому удар в область коліна лівої ноги. В подальшому, потерпілий схопив невідомого чоловіка за його ліву руку, в якій знаходився ніж у крові, та схопився за лезо ножа, внаслідок чого поранив собі праву руку. В подальшому, як повідомив потерпілий, утримуючи ліву руку невідомого чоловіка, він намагався вихопити у нього ніж, при цьому розвернув ліву руку останнього від себе та спрямував у бік кривдника, внаслідок чого спричинив йому удар в область чи то живота, чи то грудної клітини. Після удару нападник заспокоївся та присів на своє місце, при цьому схопився за місце, де у нього було поранення. В ході проведення слідчого експерименту, потерпілий вказав, що виявив відсутність належного йому мобільного телефону, який лежав на столі. В подальшому, коли йому зателефонували, він виявив свій мобільний телефон під матрацом на місці нападника. Далі, в ході проведення слідчого експерименту потерпілий показав, як саме йому були спричинені тілесні ушкодження за допомогою статиста;
-клопотання слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 07.06.2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 у кримінальному провадженні №0000087 строком на 60 діб, без можливості внесення застави;
-ухвала слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11.06.2019 року, згідно якої строк тримання під вартою ОСОБА_13 було продовжено до 13.07.2019 року, включно;
-клопотання слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 14.06.2019 року, про проведення додаткової судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000087;
-ухвала слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 14.06.2019 року про призначення додаткової судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000087;
-висновок лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_24 №48 від 20.06.2019 року, яким вбачається, що у ОСОБА_10 , 1984 р.н. мали місце тілесні ушкодження: перелом шиловидного відростка лівої променевої кістки, рана на лівій боковій поверхні шиї, наскрізна рана на лівій кисті, рана на зовнішній поверхні лівої гомілки. Перелом відростка променевої кістки утворився в результаті дії тупого твердого предмета, з обмеженою контактуючою поверхнею та по критерію тривалості розладу здоров`я відноситься до категорії тілесних ушкоджень Середнього ступеню тяжкості, так як при звичайному своєму перебігу спричиняє розлад здоров`я більше 21 дня. Рани на тілі потерпілого є слідами дотичної чи під кутом дії предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, розміри якої в місці контакту близько 3,3x0,2см та 2x0,2см, опис ран в медичних документах не дозволяє більш конкретно деталізувати характеристики цього предмета, не виключена можливість, що вказані рани могли бути нанесені від 3-х ударів ножем чи іншим подібним предметом. Вказані вище рани відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень, спричинивши короткочасний розлад здоров`я. Час утворення вказаних тілесних ушкоджень може відповідати часу, вказаному в медичних документах. Крім того, не виключена можливість утворення наявних у потерпілого тілесних ушкоджень, при умовах, вказаних ним під час проведення слідчого експерименту;
-клопотання слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 15.05.2019 року про проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні №0000087;
-ухвала слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 15.05.2019 року про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні №0000087;
-висновок судово-психіатричного експерта ОСОБА_35 №169 від 21.06.2019 року, яким вбачається, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне правопорушення та на час проведення експертизи страждав психічним розладом психічні і поведінкові розлади, епізодичне зловживання алкоголем і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Після вчинення інкримінованого ОСОБА_13 , діяння, в нього не виникало психічного захворювання і він спроможний усвідомлювати свої дії в суді. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_13 не потребує та не є небезпечним, внаслідок свого психічного стану для себе та інших осіб, не може спричинити своїми діяннями істотну шкоду;
-постанова першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 26.06.2016 року про виділення з кримінального провадження №0000087 в окреме провадження матеріалів досудового розслідування за ч.1 ст.121 КК України, за фактом спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень під № НОМЕР_1 ;
-копія паспорта на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також копія картки фізичної особи платника податків від 20.02.2009р.;
-копія довідки №062798 про 3 групу інвалідності ОСОБА_13 ;
-супровідний лист першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 27.08.2019 року ( №33-191 вих.-19) про направлення для організації подальшого досудового розслідування кримінального провадження №0000087, за підозрою ОСОБА_13 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, у якому після повернення обвинувального акту судом відновлено досудове розслідування;
-постанова першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000087;
-супровідний лист судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_36 від 08.08.2019 року (вих. № 3993/19) про направлення ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 12.07.2019 року та повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000087;
-ухвала судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_36 від 12.07.2019 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000087, за обвинуваченням ОСОБА_13 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та продовження дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 до 09.09.2019 року;
-обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000087, відомості про яке внесено 11.04.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_13 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, з реєстром матеріалів, розпискою ОСОБА_13 та цивільним позовом прокурора;
-постанова заступника начальника ВП начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 від 29.08.2019 року про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000087 з ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 15, п.7 ч.2 ст.115 України;
-супровідний лист головного лікаря КНП «Березнегуватська ЦРЛ» ОСОБА_32 від 16.05.2019 року (вих. №756-03) про надання копії медичної картки стаціонарного хворого №665/201 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-копія медичної картки стаціонарного хворого №665/201 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згыдно якої, що діагноз ОСОБА_13 при госпіталізації: ножове поранення грудної клітини зліва. З 22.00 год. 12.04.2019 року по 01.40 год. 13.04.2019 року ОСОБА_13 було проведено операцію лікарем-хірургом та надано медичну допомогу;
-супровідний лист головного лікаря (директора) КНП «Березнегуватська ЦРЛ» ОСОБА_32 від 12.04.2019 року (вих. №617-03) про надання копії історії хвороби стаціонарного хворого громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-копія медичної картки стаціонарного хворого №666/202 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якої діагноз ОСОБА_10 при госпіталізації: ножова колото-різана рана бокової поверхні шиї зліва, ножова колото-різана рана лівої голені, наскрізна колото-різана рана лівої кисті;
-постанова першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 12.04.2019 року про отримання (відібрання) зразків для проведення експертизи у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-протокол заступника начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 від 12.04.2019 року, згідно якого у ОСОБА_10 за допомогою медичного шприця було відібрано зразок крові, частину з якої було поміщено на марлевий тампон, який в подальшому було запаковано до паперового конверту «пакет №1». Медичний шприц зі зразком крові поміщено до спец. пакету №4313221 та вилучено до Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області;
-протокол заступника начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 від 12.04.2019 року, згідно якого у ОСОБА_10 за допомогою ножиць було зрізано нігтьові пластини з правої та лівої руки, які було поміщено на паперовий аркуш та в подальшому запаковано до паперових конвертів «пакет №1», «пакет №2» та вилучено до Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області;
-постанова першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 12.04.2019 року про отримання (відібрання) зразків для проведення експертизи у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-протокол слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_37 , від 12.04.2019 року, згідно якого у ОСОБА_13 за допомогою медичного шприця було відібрано зразок крові, частину з якої було поміщено на марлевий тампон, який в подальшому було запаковано до паперового конверту «пакет №1», медичний шприц зі зразком крові поміщено до паперового конверту «пакет №2» та вилучено до Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області;
-протокол слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 , від 12.04.2019 року, згідно якого у ОСОБА_13 за допомогою ножиць було відібрано підньогтьовий вміст з правої та лівої руки, які було поміщено до паперових конвертів «пакет №1», «пакет №2» та вилучено до Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області;
-клопотання слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 , від 15.04.2019 року про проведення судово-імунулогічної експертизи у кримінальному провадженні №0000087;
-ухвала слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_30 від 16.04.2019 року, згідної якої було призначено судово імунологічну експертизу у кримінальному провадженні №0000087;
-висновок судово-медичного експерта-імунолога ОСОБА_38 № 236-і від 23.04.2019 року, із долученою до нього зведеною таблицею результатів дослідження на 01 арк., згідно якого кров ОСОБА_13 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО;
-постанова старшого слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 08.05.2019 року про визнання зразків крові ОСОБА_13 речовими доказами у кримінальному провадженні №0000087;
-супровідний лист слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 08.05.2019 року про направлення речових доказів у кримінальному провадженні №0000087 до камери речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, із відміткою про їх отримання;
-клопотання слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 15.04.2019 року про проведення судово-імунологічної експертизи у кримінальному провадженні №0000087;
-ухвала слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16.04.2019 року, згідної якої було призначено судову імунологічну експертизу у кримінальному провадженні №0000087;
-висновок лікаря судово-медичного експерта-імунолога ОСОБА_38 №235-і, від 23.04.2019 року, із долученою до нього зведеною таблицею результатів дослідження на 01 арк., згідно якого кров ОСОБА_10 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО;
-постанова слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 08.05.2019 року про визнання зразків крові ОСОБА_16 речовими доказами у кримінальному провадженні №0000087;
-супровідний лист слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 08.05.2019 року про направлення речових доказів у кримінальному провадженні №0000087 відповідальному за камеру речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, із відміткою ОСОБА_39 про їх отримання;
-клопотання слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 15.04.2019 року про проведення судово-цитологічної експертизи у кримінальному провадженні №0000087;
-ухвала слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16.04.2019 року, якою призначено судову цитологічну експертизу у кримінальному провадженні №0000087;
- висновок лікаря судово-медичного експерта-цитолога ОСОБА_40 №38/ц від 14.05.2019 року, із долученою до нього зведеною таблицею результатів дослідження на 01 арк., згідно якого кров потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (Висновок експерта №235-і від 23.04.2019 експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). Кров підозрюваного ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (Висновок експерта №236-і від 23.04.2019 експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології МОБСМЕ). На клинку ножа, представленому для дослідження знайдена кров людини. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. Статеву належність крові встановити не виявилося можливим із-за відсутності ядер клітин крові. Виявлені сліди крові походять від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО, у тому числі не виключається як від потерпілого ОСОБА_10 так і від підозрюваного ОСОБА_13 ;
- протокол огляду предмета, складений слідчим СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 24.06.2019 року, у присутності понятих, згідно якого було оглянуто медичну картку стаціонарного хворого №666/202 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- постанова старшого слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 24.06.2019 року про визнання медичної картки №666/02 на ім`я ОСОБА_10 речовим доказом у кримінальному провадженні №0000087;
- протокол огляду предмета, складений слідчим СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 25.06.2019 року, у присутності понятих, згідно якого було оглянуто медичну картку стаціонарного хворого №665/201 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- постанова старшого слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 25.06.2019 року про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні №0000087 медичної картки стаціонарного хворого №665/201 на ім`я ОСОБА_13 ;
- запит заступника начальника ВП начальника СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 від 28.08.2019 року (вих. № 9521/72-2019);
- відповідь начальника станції Снігурівка ПАТ Укрзалізиця ОСОБА_41 , згідно якої в добу 11.04.2019 року поїзд №376 сполученням Херсон-Харків прибував на станцію Снігурівка на другу колію о 18.10 год., відправився о 18.16 год. (згідно запису в Журналі поїздів і локомотивів форми ДУ-3).
- постанова ст. слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 29.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0000407 відомості про яке внесені до ЄРДР від 26.06.2019 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В обґрунтування закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 121 КК України слідчим вказано покази свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_22 ОСОБА_44 , які не були очевидцями події, а лише чули чоловічі голоси та враховано той факт, що ОСОБА_16 захищав своє життя та здоров`я від протиправних дій ОСОБА_13 , у відповідь на дії останнього спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження, а тому дії ОСОБА_10 підпадають під ознаки необхідної оборони.

Відповідно до ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати, які обов`язки слід покласти на особу в разі її звільнення від відбування покарання з випробуванням; чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку; чи є підстави для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру; чи вчинив обвинувачений кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності; що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному проваджені підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; та інші обставини.

Обов`язок доказування, обставин зазначених у ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.

Відповідно до частини 1 статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ч. 1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема,відносяться: верховенство права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно норм ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що положення підпункту «а» п. 3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» від 20.03.2001 року та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08.02.1996 року. Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі. Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах. Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Колегія суддів, оцінивши у сукупності наявні у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, в порядку ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи із засад справедливості, виваженості та неупередженості, керуючись законом, приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_13 за ч.2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України не знайшло своє підтвердження в ході судового провадження з огляду на наступні обставини.

Так, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд має керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним ч. 2 та 4 ст. 17 КПК України.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.
Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, обвинувачення повинно довести "кожний факт", пов`язаний із злочином, щоб "не існувало жодної розумної підстави для сумнівів". Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Так у рішенні ЄСПЛ у справі "Коробов проти України" (п.65) зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Водночас, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_13 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство (протиправне заподіяння смерті іншій людині) з хуліганських мотивів, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.
Дана правова кваліфікація кримінального правопорушення на переконання суду не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, з огляду на наступні обставин.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виключно виною у формі прямого умислу.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України, умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.115 КК України характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті людини, причинного зв`язку між зазначеним дією і наслідками. Замах на вбивство має місце тільки тоді, коли діяння винного було безпосередньо спрямоване на позбавлення життя іншої людини, але злочинний умисел (смерть) може настати з причин, незалежних від волі винного. Замах на вбивство може бути вчинено лише при наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Якщо такий умисел не встановлено, замах на вбивство відсутній, а вчинене необхідно кваліфікувати за наслідками, які настали.
Відповідно до вимог ст. 15 КК України замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачає його суспільно-небезпечні наслідки і бажає їх настання. У випадку, коли особа лише свідомо припускає настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діє з непрямим умислом, або умисел є невизначеним, не конкретизованим, направленим на настання будь-яких наслідків у результаті вчинення дій, у тому числі тілесних ушкоджень або можливої смерті потерпілого, кримінальна відповідальність за вчинення замаху на вбивство виключається, а відповідальність настає залежно від фактично заподіяних наслідків. Такі висновки неодноразово викладав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 26.02.2019 у справах № 653/1302/15-к, 362/7312/15-к, у постанові від 15.08.2019 у справі № 610/3116/17.
При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тілесного ушкодження середньої тяжкості, визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. Якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Судова практика для з`ясування змісту й спрямованості умислу особи орієнтує суди на те, що при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки (п.22 постанови Пленуму ВС «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 №2). Аналогічна позиція викладена в постанові судової палати в кримінальних справах ВСУ від 13 січня 2013 року № 5-32 кс 12.
Слід також зауважити, що відповідно до вимог Кримінального Кодексу України, основним безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок. Його додатковим факультативним об`єктом можуть виступати здоров`я особи, авторитет органів державної влади, громадська безпека.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства.

Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.

Таким чином, грубе порушення громадського порядку має місце тоді, коли йому заподіюється істотна шкода, коли хуліганство пов`язане з посяганням на інші правоохоронювані цінності, задля збереження яких підтримується громадський порядок, коли це зачіпає важливі інтереси чи інтереси багатьох осіб, коли відновлення порядку вимагає значних, тривалих зусиль.

Разом із тим, в ході судового розгляду було встановлено, що порядок в потязі порушено не було, пасажири вказали, що не чули криків, сварок, нецензурної брані, тощо. Крім того, одразу свідки побачили саме потерпілого із ножем в руках, в той час коли обвинувачений лежав на підлозі і потребував негайної медичної допомоги, а до нього ніхто так і не підійшов до самої зупинки потягу.

Також органом досудового слідства не перевірено доводи обвинувачуваного, що потерпілий міг отримати тілесні ушкодження в ході обопільної бійки між ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , враховуючі тіло будову чоловіків та маленькій замкнений простір купе, де за їх показами виник конфлікт.
В обвинувальному акті зазначено, що у ОСОБА_13 без будь-якої причини виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , в той час, коли вимоги Кримінального Кодексу України прямо визначають, що мотив і мета злочину підлягають з`ясуванню, оскільки у ряді випадків вони є кваліфікуючими ознаками цього злочину.
Крім того, ухвалою колегії суддів Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.07.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України повернуто прокурору, як такий, що не відповідав вимогам ст. 291 КК України. В ухвалі суду було чітко вказано, що в обвинувальному акті не було визначено мотив вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення та його причини. ( а.с. 90-97, т. 2)
З тексту обвинувального акту від 27.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_13 було інкриміновано вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за невстановлених під час досудового розслідування мотивів, виникнення умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_16 ( а.с. 98-103, т. 2)
Ухвалу колегії суддів Центрального районного суду м. Миколаєва про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_13 прокурором оскаржено не було, натомість отримавши вказане судове рішення 27.08.2019 року, заступник начальника ВП начальник СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 вже 29.08.2019 року виніс постанову, згідно якої, без будь-яких додаткових слідчих дій, перекваліфікував склад кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_13 у кримінальному провадженні №0000087 від 11.04.2019 року з ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь особи, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покарний.
В Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 640/5023/19, зокрема йдеться, що у теоретичному і практичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, зокрема відносяться право на судовий захист, право на ефективне розслідування; право на публічний суд; право на неупереджений суд; право на змагальний процес; презумпція невинуватості; право не свідчити проти себе; право на допит в суді свідків обвинувачення; право на допомогу адвоката під час судового розгляду; право бути вислуханим.
Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у т.ч., щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.
Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні - це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.
Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.
Таким чином, орган досудового розслідування без проведення додаткових слідчих дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, з невстановлених на те підстав, змінив кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_13 , інкримінувавши останньому вчинення більш тяжкого злочину.

Пунктом 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

При цьому, виходячи із змісту наданого суду обвинувального акту, вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прокурором не були виконані належним чином.

Крім того, в обвинувальному акті, зазначено, що потерпілому ОСОБА_16 обвинуваченим було спричинено: один удар ножем в область шиї зліва, тобто тілесне ушкодження у вигляді ножової колото-різаної рани бокової поверхні шиї зліва; удар в долоню лівої руки, тобто тілесне ушкодження у вигляді наскрізної колото-різаної рани лівого зап`ястя.
Разом із тим, як вбачається із повторного висновку лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_24 №48 від 20.06.2019 року, згідно якого, у ОСОБА_10 , 1984 р.н., мали місце тілесні ушкодження у виді перелому шиловидного відростка лівої променевої кістки, рани на лівій боковій поверхні шиї, наскрізної рани на лівій кисті, рани на зовнішній поверхні лівої гомілки.
Однак, органом досудового слідства, з не встановлених судом причин, розмежовано тілесні ушкодження, на ті які фактично встановлені у потерпілого в ході проведення експертного дослідження, і на ті, спричинення яких інкриміновано обвинуваченому.
Разом із тим, відомостей про виділення в окреме провадження за фактом отримання ОСОБА_16 тілесних ушкоджень у виді перелому шиловидного відростка лівої променевої кістки та рани на зовнішній поверхні лівої гомілки, які не зазначені в поданому обвинувальному акті, суду надано не було.

Заслуговує також на особливу увагу не спів розмірність отриманих тілесних ушкоджень потерпілим та обвинуваченим, якому було спричинено удар в серце, тобто тілесне ушкодження, яке відповідно до дослідженого в ході судового розгляду висновку експерта відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, і є небезпечним в момент нанесення. Більш того, допитаний в ході судового слідства лікар, який проводив операцію ОСОБА_13 , вказав суду, що обвинувачений після такого тяжкого поранення вижив лише "чудом", оскільки був у вкрай важкому стані.
Вказані обставини підтверджуються комплексом зібраних по справі доказів, а саме зазначеними вище висновками судово-медичної експертизи, показами свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які не були безпосередніми очевидцями самого нападу та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_16 , а також показами лікарів Березнегуватської Центральної лікарні ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , які зазначили, що як в обвинуваченого, так і у потерпілого мали місце тілесні ушкодження.
Так, відповідно до вимог статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Разом із тим, в ході досудового слідства об`єктивність обставин та причин отримання ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень не перевірялось, оскільки мотиви, викладені слідчим у постанові про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 121 КК України, гуртувалися лише на показах свідків, які лише чули чоловічі голоси, не були очевидцями пригоди, а також показах потерпілого. Тобто ОСОБА_13 з приводу отримання ним тілесних ушкоджень після закінчення його лікування взагалі не був допитаний, а тому такий однобічний підхід органу досудового слідства щодо встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, на думку колегії суддів, є порушенням принципу законності, відповідно до якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинувачуваного, надавши їм належну процесуальну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В порушення вказаної засади кримінального провадження, як вбачається із зазначеної постанови, кримінальне провадження № 0000407, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, однак не вказано у чиїх саме діях відсутній склад цього злочину.
Неможливо залишити поза увагою той факт, що для перевірки доводів потерпілого було проведено два слідчі експерименти за участю ОСОБА_16 , в ході яких він показав, як відбувалися події, при який за його версією він отримав тілесні ушкодження, однак для зазначених слідчих дій не було залучено медичного експерта та ніж, за допомогою якого проводився експеримент за формою значно відрізнявся від того, який було вилучено у потязі. Крім того, під час слідчого експерименту не було зазначено розміри ножа, який використовувався під час слідчої дії та висновку експерта щодо можливості отримання тілесних ушкоджень саме таким ножем за вказаних потерпілим обставин, через його незалучення до його проведення, у зв`язку із чим колегія суддів вважає наданий доказ таким, що не обґрунтовує доводи сторони обвинувачення. Крім того, із доданої до слідчого експерименту від 12.04.2019 року фототаблиці вбачається, що потерпілий, демонструючи, як він відбирав ніж у ОСОБА_13 , своєю рукою береться безпосередньо за лезо ножа, що могло призвести до отримання ним порізів рук при боротьбі. (а.с. 204, т. 1, зображення № 11, 12)
Також на фото, долученому до протоколу слідчого експерименту від 05.06.2019 року за участю потерпілого, останній показав, як він лежав на нижній полиці, а ОСОБА_13 приставив ніж до його горла, тобто за наявності у обвинуваченого прямого умислу на позбавлення життя ОСОБА_45 , мав об`єктивну можливість його реалізувати. (а.с. 36, т. 2)
Необхідно зазначити, що будь які інші належні та допустимі докази, які б підтверджували позицію потерпілого, визначену ним в ході проведення слідчого експерименту, судом не встановлені, враховуючи, що за участі обвинуваченого така слідчої дія не проводилась.
В ході цього ж слідчого експерименту потерпілий зазначив на механізм спричинення удару обвинуваченому у груди, руками самого ОСОБА_13 із перехватом ножа із лезом, однак медичному експерту на вирішення питання щодо можливості за таких обставин нанесення ОСОБА_13 тяжкого тілесного ушкодження, слідчим поставлено не було.
Крім того, стороною обвинувачення не надано суду належних та допустимих доказів застосування ОСОБА_13 ножа, саме з метою протиправного заподіяння смерті потерпілому, а згідно висновку лікаря судово-медичного експерта-цитолога ОСОБА_40 №38/ц від 14.05.2019 року, на клинку ножа, представленому для дослідження, виявлені сліди крові походять від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО, у тому числі не виключається як від ОСОБА_10 , так і від ОСОБА_13 .
Таким чином, наведені факти свідчать, що органом досудового розслідування не було доведено поза розумним сумнівом наявність умислу у ОСОБА_13 на вбивство потерпілого з хуліганських мотивів, зважаючи, що остаточна кваліфікація дій обвинуваченого, як вбачається з наданих суду матеріалів гуртувалась лише на вимогах, викладених в ухвалі суду про повернення попереднього обвинувального акту, оскільки після вказаної ухвали жодних додаткових доказів, які б слугували підставою для інкримінування ОСОБА_13 інших кваліфікуючих ознак та стадії замаху на злочин, передбачений ст. 115 КК України, отримано слідчим або прокурором не було.

Аналізуючи докази, досліджені в ході судового розгляду, а також покази свідків, потерпілого та обвинуваченого, суд вважає, що органом досудового розслідування та прокурором не доведено наявність у ОСОБА_13 прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, зважаючи на той факт, що раніше вони знайомі не були, свідки, які були пасажирами того ж вагону потягу ніяких сварок не бачили, жоден з них не був очевидцем, як ОСОБА_13 наносив тілесні ушкодження потерпілому, якого вони побачили першим із ножем в руках. Так само, жоден із свідків не зауважив, що відносно когось із пасажирів ОСОБА_13 поводив себе не коректно або зухвало.
З огляду на дослідженні докази, надані стороною обвинувачення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність (недоведеність) суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, п. 7ч. 2 ст. 115 КК України, а саме вини у формі прямого умислу.

А тому, виходячи із сукупності досліджених судом доказів, а саме показань обвинуваченого, свідків, які не були безпосередніми очевидцями кримінального правопорушення, потерпілого, експерта, висновків судово-медичних експертиз, з урахуванням всіх обставин інкримінованого діяння, зокрема способу, кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень, причини їх заподіяння, інкримінування лише частини з встановлених ушкоджень у потерпілого в провину обвинуваченому, колегія суддів приходить до висновку, що органами досудового розслідування дії ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство (протиправне заподіяння смерті іншій людині) з хуліганських мотивів, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, кваліфіковано невірно, а відтак ОСОБА_13 підлягає виправданню, оскільки в судовому засіданні не було доведено поза розумним сумнівом, що в діянні обвинуваченого наявний склад інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Так, прокурором заявлено цивільні позови про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_16 в інтересах держави в особі: Березнегуватської центральної лікарні у сумі 1488,31 грн. та КНП «Генічеська центральна районна лікарня» у сумі 6919,08 грн. з обвинуваченого ОСОБА_13 .

Разом із тим, потерпілим ОСОБА_16 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_13 про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 1567,80 грн. та моральних збитків у розмірі 500 000 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позови потерпілого ОСОБА_46 та прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_47 необхідно залишити без розгляду.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_30 від 15.04.2019 року, на майно вилучене у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при проведенні протоколу огляду речей від 12.04.2019 року, а саме: тільник білого кольору зі смужками синього кольору та плямами бурого кольору, джинсові брюки темно-синього кольору з плямами бурого кольору та шкіряним ременем чорного кольору на них, які поміщені до спеціального пакету № ЕХР 0418636 - скасувати.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили слід наступним чином вирішити долю речових доказів, а саме:
-два проїзних квитка, визнані речовими доказами постановою слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 12.04.2019 року та передані на зберігання у пакеті під №4 до камери зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити;
-тільник білого кольору з синіми смугами, на якому наявні сліди бурого кольору та в області грудей наявне пошкодження у вигляді порізу розміром близько 1 см., джинсові брюки темно-синього кольору з чорним шкіряним поясом, на яких маються сліди бурого кольору ззовні схожі на кров, поміщені до спеціального пакету № ЕХР 0418636; чоловічу футболку чорного кольору з малюнком та плямами бурого кольору ззовні схожі на кров, чоловічі спортивні шорти сірого кольору зі вставками синього та білого кольорів з плямами бурого кольору та пару шкарпеток чорного кольору з плямами бурого кольору ззовні схожої на кров, поміщені до спеціального пакету №ЕХР 0418639, які були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000087 постановою слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 13.04.2019 року знищити;
-ніж, поміщений до спеціального пакету №4446952 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000087 постановою слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 27.05.2019 року знищити;
-простирадла у кількості 04 штук, поміщені до полімерних пакетів чорного кольору, дві косметичні палички (змиви крові), зразок крові висушений на марлі ОСОБА_13 ,зразок крові висушений на марлі ОСОБА_10 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000087 постановою слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 08.05.2019 року знищити;
-копію медичної карти стаціонарного хворого №666/202 на ім`я ОСОБА_10 , виданоїБерезнегуватською ЦРЛ Миколаївської області та медичної карти стаціонарного хворого №1827 на ім`я ОСОБА_48 , виданої КНП Генічеською ЦРЛ Херсонської області, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000087 постановою старшого слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 24.06.2019 року залишити в матеріалах кримінального провадження;
- копію медичої карти стаціонарного хворого №666/201 на ім`я ОСОБА_13 , видана Березнегуватською ЦРЛ Миколаївської області та медичної карти стаціонарного хворого №167/61 на ім`я ОСОБА_13 , виданої Миколаївським обласним протитуберкульозним диспансером, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000087 постановою старшого слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_23 від 25.06.2019 року залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні №0000087 - віднести на користь держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання.
Таким чином, суд приходить до висновку, про доцільність скасування обраної відносно ОСОБА_13 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнення останнього з-під варти в залі суду.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8, 9, 17, 84-87, 91, 92, 94, 100, 124, 373, 374, 377 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_13 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдати його на підставі п.3 ч. 1 ст.373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили - скасувати.
Звільнити ОСОБА_13 з-під варти в залі суду, у зв`язку із виправданням.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні №0000087 віднести на користь держави.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_30 від 15.04.2019 року, на майно вилучене при проведенні огляду речей ОСОБА_13 12.04.2019 року, а саме: тільник білого кольору зі смужками синього кольору та плямами бурого кольору, джинсові брюки темно-синього кольору з плямами бурого кольору та шкіряним ременем чорного кольору на них, які поміщені до спеціального пакету № ЕХР 0418636 - скасувати.
Речові докази:
-два проїзних квитка, поміщені у пакет під №4 знищити;
-тільник білого кольору з синіми смугами, на якому наявні сліди бурого кольору та в області грудей наявне пошкодження у вигляді порізу розміром близько 1 см., джинсові брюки темно синього кольору з чорним шкіряним поясом, на яких маються сліди бурого кольору ззовні схожі на кров, поміщені до спеціального пакету № ЕХР 0418636; чоловічу футболку чорного кольору з малюнком та плямами бурого кольору ззовні схожі на кров, чоловічі спортивні шорти сірого кольору зі вставками синього та білого кольорів з плямами бурого кольору та пару шкарпеток чорного кольору з плямами бурого кольору ззовні схожої на кров, поміщені до спеціального пакету №ЕХР 0418639 знищити;
-ніж, поміщений до спеціального пакету №4446952 знищити;
-простирадла у кількості 04 штук, поміщені до полімерних пакетів чорного кольору, дві косметичні палички (змиви крові), зразок крові висушений на марлі ОСОБА_13 ,зразок крові висушений на марлі ОСОБА_10 знищити;
-копію медичної карти стаціонарного хворого №666/202 на ім`я ОСОБА_10 , виданої Березнегуватською ЦРЛ Миколаївської області та медичної карти стаціонарного хворого №1827 на ім`я ОСОБА_10 , виданої КНП Генічеською ЦРЛ Херсонської області залишити в матеріалах кримінального провадження;
- копію медичної карти стаціонарного хворого №665/201 на ім`я ОСОБА_13 , видана Березнегуватською ЦРЛ Миколаївської області та медичної карти стаціонарного хворого №167/61 на ім`я ОСОБА_13 , виданої Миколаївським обласним протитуберкульозним диспансером залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3