Справа № 522/3941/22
Провадження № 1-кс/522/2146/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 17.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно повідомлення Роздільнянського РВ УСБУ в Одеській області від 19.03.2022, громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2015 році приймав участь у незаконних збройних формуваннях терористичної організації «ДНР».

Крім того, за наявними даними, ОСОБА_3 , може бути причетний до вказаного кримінального правопорушення та зберігати знаряддя своєї протиправної діяльності по місцю свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході перевірки вказаної інформації, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з необхідністю врятування майна, яке може бути визнане речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, старшим слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_2 . 19.03.2022 було проведено обшук по місцю мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung Galaxy J5 модель SM-J530FM, s/n НОМЕР_1 , IMEI (1) НОМЕР_2 , IMEI (2) НОМЕР_3 , з СІМ карткою НОМЕР_4 ; посвідчення члена профспілки ГУ НП в Одеській області серія НОМЕР_5 , на ім`я ОСОБА_3 ; флешносій ТЕАМ 16Gb чорного кольору; ноутбук марки MSI модель MS-171B, s/n 3715F-MS6837D7 чорного кольору із зарядним пристроєм; предмет, зовні схожий на пластичну вибухову речовину, масою 1 кг 21 г, яка згідно хімічного тесту виготовлена на основі гексогену.

Вищевказані речі та документи містять інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені предмети та речі мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто критеріям речових доказів.

За ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Отже, згідно ст. 98 ч. 1 КПК України, вилучені предмети можуть бути визнані в якості речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребують додаткового поглибленого дослідження, в тому числі при проведенні судових експертиз.

Таким чином, всі вилучені в ході обшуку предмети, речі та документи, мають бути збережені для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, для чого слідчий, прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, повинні вжити необхідних заходів.

Обставини кримінального провадження містять достатні підстави вважати, що без вилучення і арешту у встановленому законом порядку перелічених речей, предметів та документів, вони можуть бути приховані для унеможливлення їх використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Вилучені речі, предмети та документи, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Поряд з цим, згідно ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, вилучені речі відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном та постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на речі і документи, які 19.03.2022 виявлені та вилучені під час обшуку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , в ході якого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон Samsung Galaxy J5 модель SM-J530FM, s/n НОМЕР_1 , IMEI (1) НОМЕР_2 , IMEI (2) НОМЕР_3 , з СІМ карткою НОМЕР_4 ;

-посвідчення члена профспілки ГУ НП в Одеській області серія НОМЕР_5 , на ім`я ОСОБА_3 ;

-флешносій ТЕАМ 16Gb чорного кольору;

-ноутбук марки MSI модель MS-171B, s/n 3715F-MS6837D7 чорного кольору із зарядним пристроєм;

-предмет, зовні схожий на пластичну вибухову речовину, масою 1 кг 21 г, яка згідно хімічного тесту виготовлена на основі гексогену.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

22.03.2022