Справа № 188/1454/21
Провадження № 1-кп/188/58/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальна справа відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які існували під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зникли.

Обвинувачені та захисник просять змінити запобіжний захід на будь який не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд бере до уваги, що він не працює, підозрюється у вчиненнізлочину в період іспитового строку на шлях виправлення не став.

Так, наявність ризику у спробі переховуватися від суду підтверджується тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 мається обґрунтована підозра у вчинені кримінального правопорушення, який він вчинив у період іспитового строку. Крім того, вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_3 не має постійного місця проживання, так як офіційно він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але більше року там не проживає, отже безперешкодно може змінювати місце свого проживання.

Крім того, ОСОБА_3 не має стабільного заробітку, так як був звільнений із шахти «Ювілейна» наступного дня після вчинення ним кримінального правопорушення, та існує наявність ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення так як ОСОБА_3 до того ж раніше неодноразово засуджений та знову вчинив умисний злочин проти власності та може продовжувати свою злочинну діяльність та вчинити нове кримінальне правопорушення.

До того ж ОСОБА_3 не має сталих соціальних зв"язків, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні обвинувачений одружений має двох малолітніх дітей, але тривалий час з родиною не проживає.

Також, суд приймає до уваги, що перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_3 може впливати на свідків та перешкоджати розгляду кримінального провадження, оскільки не визнає себе винним в повному обсязі.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, чим перешкоджати здійсненню провадження у справі, знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей, які мають значення для судового слідства, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000183 від 30.09.2021р. строком на 60 (шістдесят) днів до 15 години 00 хвилин 29.03.2022 року включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника ВП №4 Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити прокурору Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області та Дніпропетровського УВП № 4 м. Дніпро.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1