ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/80/22
провадження № 1-кп/753/1010/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2022 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001337 від 10.11.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Суми, з вищою освітою, працюючого комірником в ФОП « ОСОБА_6 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2021 року, приблизно о 08 год. 29 хв., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Primastar» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по житловій території будинку №12 вул. Вербицького у м. Києві, зі сторони вул. Тростянецької в напрямку вул. Декабристів.

В цей час, по вищезазначеній ділянці, справа наліво по ходу руху вищевказаного автомобіля рухалась пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3 та п. 10.9 Правил дорожнього руху України:

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.9: під час руху транспортного засобу заднім ходом вдій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виявились у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Primastar», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по прибудинковій території будинку №12 по вул. Вербицького у м. Києві, усвідомлюючи, що перебуває в умовах обмеженої оглядовості дорожньої обстановки з робочого місця водія, обумовленої рухом заднім ходом та конструктивними особливостями кузову транспортного засобу, будучи обізнаним, що на таких ділянках дороги найбільш вірогідна поява пішоходів та в будь-який момент дорожня обстановка може змінитися, достеменно знаючи, що рух заднім ходом вимагає особливої уваги від водіїв, відповідних висновків для себе не зробив та проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого, створюючи загрозу життю та здоров`ю громадян, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинивши останній тілесні ушкодження, з якими вона була госпіталізована до КНП «KMKЛ ШМД», де ІНФОРМАЦІЯ_4 від отриманих травм померла.

Так, при дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлені: крововилив в м`яких тканинах потиличної області, перелом потиличної кістки та клиновидної кістки, субдуральна гематома справа (50мл), субарахноїдальні крововиливи та ділянки забою головного мозку в області лобових та скроневих часток, двобічні переломи 2-7 ребер, перелом 1 ребра справа та правої ключиці, крововиливи в товщі шкіри і підшкірної клітковини на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, на правій бічній поверхні грудної клітини, на правій бічній поверхні тазової області; сліди проведеного оперативного лікування (декомпресійної трепанації черепа зліва з видаленням субдуральної гематоми в об`ємі «150 куб.см»), набряк-набухання головного мозку з вторинними крововиливами в білій речовині, респіраторний дистрес-синдром, фокуси некронефрозу, білкова дистрофія та нерівномірне кровонаповнення судин органів з порушення реологічних властивостей. Виявлені ушкодження, як такі, що мають ознаки небезпеки для життя, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .

Розташування та характер зовнішніх та внутрішніх ушкоджень вказують на те, що комплекс ушкоджень у ОСОБА_7 виник при ударній дії тупих предметів, що мали необмеженою поверхню контакту, якими можуть бути поверхні автотранспортного засобу («Nissan Primastar»), що рухався. В момент первинного контакту з автотранспортним засобом ОСОБА_7 знаходилась у вертикальному (або близькому до нього) положенні, могла перебувати як в статичному положенні так і в русі, була повернута до автотранспортного засобу правою бічною поверхнею свого тіла. Час утворення ушкоджень становить 10.11.2021.

До смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призвела травма голови, проявами якої стали переломи кісток склепіння та основи черепа, забій головного мозку та крововилив під його оболонки.

В діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.9 Правил дорожнього руху України.

Крім того, в ході досудового розслідування в діях водія ОСОБА_5 встановлено порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункту «б» Правил дорожнього руху України.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, п. 10.9 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно 10.11.2021 р. приблизно о 08-30 год. він рухався заднім ходом на автомобілі «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 біля буд. № 12 по вул. Вербицького, де, не впевнившись в безпеці, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження від яких померла. У скоєному обвинувачений щиро покаявся.

02 лютого 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_8 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Відповідно до укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. В угоді зазначено, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні.
Укладеною угодою узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами зі звільненням обвинуваченого від відбування основного покарання на підставі положень ст. 75, 76 КК України.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ч.5 ст.469 КПК України - укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_9 надав згоду на укладення угоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,за викладених в обвинувальному акті обставин.
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
При вирішенні питання про можливість затвердження цієї угоди про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 470 КПК України судом враховані наступні обставини:
1) ступінь та характер сприяння обвинуваченим у розслідуванні кримінального провадження щодо нього, активне сприяння обвинуваченим ОСОБА_5 розкриттю кримінального правопорушення.
2) характер і тяжкість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні;
3) наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.
Можливість затвердження даної угоди судом оцінена з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаюється у скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, активно сприяє розкриттю вчиненого злочину.
Судом встановлено, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вчинений з необережності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Також при вирішенні питання щодо можливості затвердження угоди враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, характеризується задовільно.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, обставини, що пом`якшує покарання, даних про особу обвинуваченого.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди та ухвалення вироку на підставі угоди.
Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374,375,376, 469, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 лютого 2022 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_8 .
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання - 5 / п`ять / років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.
На підставі положень ст.ст 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 / два/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 процесуальні витрати в сумі 3604 /три тисячі шістсот чотири/ гривні на користь держави.

Речові докази:
автомобіль «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1