Справа № 643/119/22
Провадження № 1-кс/643/126/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005088 від 16.09.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З представлених суду матеріалів вбачається, що Харківським РУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0005088 від 16.09.2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню встановлено, що до чергової частини Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшли матеріали прокуратури міста Дрезден (Німеччина), в рамках клопотання про перейняття кримінального переслідування стосовно ОСОБА_4 , який здійснював шахрайські дії із невстановленими особами, що виконувались операціями в мережі «Інтернет» з використанням електронно-обчислювальної техніки. ЖЕО № 43137 від 16.09.2019.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , який має статус обвинуваченого в рамках проведення розслідування компетентними органами Німеччини, експлуатував у період з серпня 2014 року до листопада 2017 року під своїм псевдонімом « ОСОБА_6 » інформаційну-технічну систему (панель, базу даних), за допомогою якої були організовані замовлення від посилкових торгових компаній у Інтернеті, які оплачувалися за допомогою чужих платіжних засобів без згоди власників. Крім того, за допомогою цією системи виконувалося адміністрування відправлення товарів крізь так званих торгових агентів і забезпечувався збут таким чином отриманих товарів у східноєвропейському зарубіжжі. Система була зосереджена на замовленні у посилкових торгових компаній з Німеччини і німецькомовного простору і на наборі німецькомовних торгових агентів. Різноманітні групи осіб брали участь у цій системі, виконуючі різні види діяльності. Вони мали різним чином структуровані права доступу до системи, розподілені за ієрархією. Всі, крім торгових агентів, діяли виключно під псевдонімами і перешкоджали повідомленню своїх справжніх імен. Усі учасники мали намір отримати за допомогою цієї діяльності у системі тривале джерело доходів. У вищевказаному провадженні проти ОСОБА_5 в якості особи, яка може бути причетною до вчинення злочинів у складі діючої на той час групи визначений громадянин України ОСОБА_7 , який надавав ОСОБА_5 значні послуги з програмування в Україні. Провадження проти ОСОБА_4 передане в Україну з проханням про притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Надалі, в ході досудового розслідування у порядку ст. 40 КПК України співробітникам УПК в Харківській області Департаменту кіберполіції НП України було надано доручення про те, що необхідно підшукати особу для проведення негласної слідчої (розшукової) дії передбаченої ст. 272 КПК України, а саме виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації.

В подальшому 01.10.2020 слідчим було винесено постанову про виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації виконання якої доручено співробітникам УПК в Харківській області Департаменту кіберполіції НП України. За результатами виконання вказаної постанови було впроваджено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав інформацію, що невстановлені особи займаються шахрайськими діями через мережу «Інтернет» та створені фейкові сайти.

06.09.2021 в якості свідка було допитано ОСОБА_8 , який під час допиту повідомив наступне, що у 2020 році під час виконання спеціального завдання йому стало відомо, що вказані вище невстановлені особи за допомогою відомих їм номерів банківських карток, інформації про строк дії карток, інформації про код CVV, що належали переважно громадянам Федеративної республіки Німеччина здійснювали купівлю різноманітної побутової техніки. Надалі, особи які співпрацювали з шахраями отримували придбану техніку в магазинах, відділеннях пошти та одразу ж перенаправляли товар до інших країн, іншим особам, які у свою чергу відповідно до відведеної ролів перенаправляли іншим особам. Зі слів свідка ОСОБА_8 у ланці таких людей, які перенаправляють товар було дуже багато. У свою чергу ОСОБА_8 повідомляв, що особи, які перенаправляють отриману техніку, направляли її особі яку називають «скупником». Відповідно до інформації яка стала відома ОСОБА_8 в ході виконання завдання однією з ймовірних супників є особа нік - неймом « ОСОБА_9 », який в подальшому, як стало відомо є партнером чоловіка з анкетними даними ОСОБА_10 .

Надалі свідком ОСОБА_8 встановлено, що ip-адреса скупника з нік - неймом « ОСОБА_9 » відноситься до міста Черкаси.

Окрім того, скупник з нік - неймом « ОСОБА_9 » керував особами, які здійснювали підбір персоналу для отримання товару (техніки) а також замовляв розробку різноманітних сайтів, для пошуку персоналу для співпраці (дропов).

В ході виконання чергового доручення слідчого у порядку ст. 40 КПК України співробітниками УПК в Харківській області Департаменту кіберполіції НП України було вивчено відеозапис на якому мається допит фігуранта ОСОБА_5 . Під час вивчення вказаного відеозапису встановлено, що безпосередньо участь у діяльності злочинної групи, організації роботи «дропів», ведення шахрайської інтернет-панелі пає фігурант з обліковими записами « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Облікові записи містяться в ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , telegram - @Angelomaher.

Оперативним шляхом встановлено, що ip-адреса з якої « ОСОБА_9 » здійснював свою злочинну діяльність зареєстрована в АДРЕСА_1 абонент ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також під час вивчення відеозаписів допиту ОСОБА_5 встановлено, що « ОСОБА_9 », мешкає в місті Черкаси в квартирі та має двох дітей.

Надалі оперативним шляхом було встановлено, що ОСОБА_11 перебуває у шлюбі з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та двома синами, а в 2019 році переїхав на постійне місце проживання до АДРЕСА_2 , квартира встановлюється). У свою чергу дружині ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на праві приватної власності наступне нерухоме майно:

АДРЕСА_3 (форма власності приватна, власник ОСОБА_12 відповідно до довідки);

АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 (форма власності відносно двох об`єктів нерухомості - приватна, власник ОСОБА_12 відповідно до довідки);

АДРЕСА_6 (форма власності приватна, власник ОСОБА_12 відповідно до довідки);

АДРЕСА_7 (форма власності відносно трьох об`єктів нерухомості приватна, власник ОСОБА_12 відповідно до довідки);

АДРЕСА_8 (форма власності спільна часткова, розмір частки 1,2, власник ОСОБА_12 відповідно до довідки);

АДРЕСА_9 (форма власності приватна, власник ОСОБА_12 відповідно до довідки);

АДРЕСА_10 (форма власності приватна, власник ОСОБА_12 відповідно до довідки).

Також згідно відомостей інформаційної бази «НАІС» власником автомобілів, якими керує ОСОБА_11 , а саме «BMW X 5» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору є дружина ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дата реєстрації 26.08.2021), та «BMW X 5» д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору також є дружина ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (дата реєстрації 15.04.2021).

На підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_13 від 21.12.2021 року, слідчим СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 05.01.2022 в період часу з 07:19 до 09:47 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 .

В ході проведення обшуку приміщення квартири за вищезазначеною адресою виявлено та вилучено:

Мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору, на 256 ГБ пам`яті;

Накопичувач «Самсунг» на 1 ТБ пам`яті с/н S6P5NF0R502324H;

Мобільний телефон «Самсунг» фіолетового кольору, SM-A725FD, іmei НОМЕР_3 ;

Мобільний телефон «Айфон 12 Про Макс» в синьому чохлі;

Чорнові записи в обкладинці «Diary»;

Portable SSDT5 ТМ «Самсунг»;

Мобільний телефон «Inomi» білого кольору в жовтому силіконовому чохлі;

Чорнові записи на 1 аркуші;

Блокнот кольоровий із чорновими записами;

Ноутбук «MacBookPRO» с/н CO2ZVA813MD6N;

Гаманець «Lеrdger Nano Cryptocurrency hardware wallet» в картонній коробці білого кольору із штрих-кодом 234;

Ноутбук «MacBookPRO» сірого кольору с/н CO2V90НТНН22;

Ноутбук «MacBookPRO» сірого кольору с/н Н77R3XQCSP;

Мобільний телефон «Самсунг» в силіконовому чохлі з пластиковою вставкою «Самсунг»;

Мобільний телефон «Nokia Eseries E72»

Мобільний телефон «Самсунг» фіолетового кольору, іmei: НОМЕР_4 ;

Планшет «Ipad» с/н DMPXQAKJKDSG сірого кольору, в чохлі чорного кольору;

Годинник ТМ «HUBLOT» в сірому металевому корпусі із чорним шкіряним ремінцем;

Годинник помаранчевого з чорним кольору ТМ «OMEGA» з ремінцем помаранчевого з чорним кольору;

Намисто з чорним та білим камінням в картонній коробці білого з синім кольору з написом «DIAMOND BALLERRY»;

Обручка жовтого кольору в дерев`яній коробці червоного кольору;

Дві пари сережок жовтого кольору;

Ланцюжок з металу жовтого кольору в дерев`яній коробці червоного кольору;

Ланцюжок з металу жовтого кольору з хрестиком з вставками;

Браслет з металу жовтого кольору;

Пара сережок з металу жовтого кольору;

Квитанція на придбання виробів із золота

Вищезазначене вилучене майно згідно вказаного переліку належить: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Вищеперераховані предмети та речі на теперішній час мають істотне значення по вказаному кримінальному провадженню та в порядку ст. 98 КПК України визнані речовими доказами.

На теперішній час орган досудового розслідування вважає, що на вилучених в ході предметах могли зберегтись сліди вчинення кримінального правопорушення, а за допомогою деяких вилучених предметів здійснювалось вчинення кримінального правопорушення, окрім того деякі із вилучених предметів, а саме ювелірні вироби та годинники могли бути придбані за грошові кошти які були отримані в результаті здійснення противоправної діяльності останнього.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому посилаючись на те, що вилучене майно буде використовуватись у якості речових доказів і з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості їх знищення, просив накласти арешт на майно.

До початку судового засідання від прокурора надійшла заява, в якій він просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_15 заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що вилучені під час обшуку речі, а саме: годинник ТМ «HUBLOT» в сірому металевому корпусі із чорним шкіряним ремінцем; годинник помаранчевого з чорним кольору ТМ «OMEGA» з ремінцем помаранчевого з чорним кольору; намисто з чорним та білим камінням в картонній коробці білого з синім кольору з написом «DIAMOND BALLERRY»; обручка жовтого кольору в дерев`яній коробці червоного кольору; дві пари сережок жовтого кольору; ланцюжок з металу жовтого кольору в дерев`яній коробці червоного кольору; ланцюжок з металу жовтого кольору з хрестиком з вставками; браслет з металу жовтого кольору; пара сережок з металу жовтого кольору не відносяться до речей, вилучених чи обмежених у цивільному обороті. Вказане майно належить ОСОБА_12 , на підставі шлюбного договору від 29.05.2019.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, заяви учасників процесу, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя вважає, що строки для звернення з клопотанням про арешт майна прокурор не пропустив.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

В свою чергу викладені доводи також знайшли своє підтвердження в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях "Бакланов проти Росії" (від 09 червня 2005 року) та "Фрізен проти Росії" (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".

Враховуючи вищенаведене, обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені речі та документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Аналізуючи вищевикладене, доводи учасників розгляду клопотання, досліджені матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено обставин, які б слугували підставою для визнання незаконними проведеного обшуку та вилучення майна під час його проведення. Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання здійснення досудового розслідування, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно: мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору, на 256 ГБ пам`яті; накопичувач «Самсунг» на 1 ТБ пам`яті с/н S6P5NF0R502324H; мобільний телефон «Самсунг» фіолетового кольору, SM-A725FD, іmei НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Айфон 12 Про Макс» в синьому чохлі; чорнові записи в обкладинці «Diary»; Рortable SSDT5 ТМ «Самсунг»; мобільний телефон «Inomi» білого кольору в жовтому силіконовому чохлі; чорнові записи на 1 аркуші; блокнот кольоровий із чорновими записами; ноутбук «MacBookPRO» с/н CO2ZVA813MD6N; ноутбук «MacBookPRO» сірого кольору с/н CO2V90НТНН22; ноутбук «MacBookPRO» сірого кольору с/н Н77R3XQCSP; мобільний телефон «Самсунг» в силіконовому чохлі з пластиковою вставкою «Самсунг»; мобільний телефон «Nokia Eseries E72»; мобільний телефон «Самсунг» фіолетового кольору, іmei: НОМЕР_4 ; планшет «Ipad» с/н DMPXQAKJKDSG сірого кольору, в чохлі чорного кольору, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення не довела слідчому судді необхідність арешту наступного майна: гаманець «Lеrdger Nano Cryptocurrency hardware wallet» в картонній коробці білого кольору із штрих-кодом 234; годинник ТМ «HUBLOT» в сірому металевому корпусі із чорним шкіряним ремінцем; годинник помаранчевого з чорним кольору ТМ «OMEGA» з ремінцем помаранчевого з чорним кольору; намисто з чорним та білим камінням в картонній коробці білого з синім кольору з написом «DIAMOND BALLERRY»; обручка жовтого кольору в дерев`яній коробці червоного кольору; дві пари сережок жовтого кольору; ланцюжок з металу жовтого кольору в дерев`яній коробці червоного кольору; ланцюжок з металу жовтого кольору з хрестиком з вставками; браслет з металу жовтого кольору; пара сережок з металу жовтого кольору; квитанції на придбання виробів із золота, що це майно є доказом злочину або було придбано на кошти, отримані злочинним шляхом.

При вирішенні питання про арешт вищевказаного майна, слідчий суддя також бере до уваги той факт, що в даному випадку обмеження права власності (володіння) не є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява №48191/99, п.п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98). Так, накладення арешту на прикраси, годинники та гаманець, на думку слідчого судді, призведе до надмірного обмеження у користуванні цим майном його власником.

Слідчий суддя враховує, що вилучене майно: мобільні телефони, ноутбуки, накопичувачі, чорнові записи, блокнот тощо, має вирішальне значення для забезпечення повного досудового розслідування та доведення або спростування вини по даному кримінальному провадженню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження та користування на зазначене у клопотанні майно, яке було виявлено та вилучено 05.01.2022 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на:

Мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору, на 256 ГБ пам`яті;

Накопичувач «Самсунг» на 1 ТБ пам`яті с/н S6P5NF0R502324H;

Мобільний телефон «Самсунг» фіолетового кольору, SM-A725FD, іmei НОМЕР_3 ;

Мобільний телефон «Айфон 12 Про Макс» в синьому чохлі;

Чорнові записи в обкладинці «Diary»;

Portable SSDT5 ТМ «Самсунг»;

Мобільний телефон «Inomi» білого кольору в жовтому силіконовому чохлі;

Чорнові записи на 1 аркуші;

Блокнот кольоровий із чорновими записами;

Ноутбук «MacBookPRO» с/н CO2ZVA813MD6N;

Ноутбук «MacBookPRO» сірого кольору с/н CO2V90НТНН22;

Ноутбук «MacBookPRO» сірого кольору с/н Н77R3XQCSP;

Мобільний телефон «Самсунг» в силіконовому чохлі з пластиковою вставкою «Самсунг»;

Мобільний телефон «Nokia Eseries E72»

Мобільний телефон «Самсунг» фіолетового кольору, іmei: НОМЕР_4 ;

Планшет «Ipad» с/н DMPXQAKJKDSG сірого кольору, в чохлі чорного кольору.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1