ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/6370/21 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/988/22 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: Умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі засудженого ОСОБА_7 , який на участі у розгляді справи не наполягав, без участі представника ДУ ВК№100 належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 11.11.2021 року, -

ВТСАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст.81 КК України.

Таке рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що останній за місцем відбування покарання характеризується з посереднього боку, за весь строк відбування покарання засуджений має лише чотири заохочення, за умови перебування останнього з 29.12.2017 року в місцях розбавлення волі, у зв`язку з чим дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 лише стає на шлях виправлення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаною вище ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України.
В скарзі зазначає, що до нього треба застосувати вимоги ст. 81 КК України за його сумлінне ставлення до праці, що підтверджується наявними матеріалами його особової справи та характеристикою.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження та особову справу засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Як вбачається з наявної в матеріалах кримінального провадження характеристики та особової справи, ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 29.12.2017.
Під час тримання в державної установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.
З 16.01.2018 відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень не має. З метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався адміністрацією установи чотири рази.
Працевлаштований до промислової зони установи, до праці ставиться добре. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати в чистоті спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд. Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належний догляд, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно, ініціативи не проявляє. Участь у суспільному життя відділення не приймає. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться задовільно. Відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з сестрами шляхом листування, телефонних розмов, отримання посилок та передач, стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес виправлення. На профілактичних обліках не перебуває.
Згідно довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_7 , за весь час відбування покарання має чотири заохочення і жодного стягнень.
За довідок про працевлаштування та заробітну плату засудженого ОСОБА_7 , останній в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» був працевлаштований у період з Лютого 2018 року по червень 2021 року на виробництві установи (прибиральник виробничих приміщень, рахівник, механічна обробка деталей, вантажник, слюсар-ремонтник, виготовлення деталей для тракторів, виготовлення сумки господарської, заточувальник, виготовлення складових до меблів) та відповідно отримував заробітну плату.
У відповідності до довідки бухгалтера установи ОСОБА_8 , із засудженого ОСОБА_7 на виконанні в бухгалтерії установи знаходяться виконавчі листи на загальну суму 18 764,50 гривень стосовно стягнення із засудженого ОСОБА_7 збитків та станом на 16.09.2021 за виконавчими листами утримано 7 015,45 гривень, а залишок заборгованості ? 11 749,05 гривень.
У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.

Неможна залишити поза уваги те, що засуджений ОСОБА_7 має ряд судимостей за корисливі злочини проти власності, проти громадської безпеки, проти довкілля, проти громадського порядку та моральності, а саме був засуджений:
-02.12.2004 Борівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ст.304 КК України із застосуванням ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 14.06.2008 постановою Жовтневого районного суду м. Харків умовно-достроково звільнений на 11 місяців 17 днів;
-11.11.2009 Борівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік;
-16.08.2010 Борівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.263, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 06.01.2015 звільнений по відбуттю покарання;
-13.01.2017 Борівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;
-16.06.2017 Борівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.249 КК України із застосуванням ст.ст.70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Засуджений ОСОБА_7 вироком Борівського районного суду Харківської області від 10.08.2017 року засуджено за ч.3 ст.185, ч. 2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, тобто до кримінальної відповідальності притягається вже в шостий раз, що на думку колегії суддів свідчить про стійке небажання ставати на шлях перевиховування та виправлення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно оцінив дані про особу ОСОБА_7 та врахував його стійку злочину, антисоціальну спрямованість, небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання та необхідність утримання останнього в умовах ізоляції від суспільства.

Колегія суду критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що засуджений ОСОБА_7 своїм ставленням до праці довів виправлення, оскільки як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений заохочувався чотири рази з метою стимулювання правослухняної поведінки, проте перебуває в місцях позбавлення волі 29.12.2017 року.

Також слід врахувати, що засуджений за виконавчим листом має заборгованість в розмірі 11749,05 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо скасування ухвали від 11.11.2021 року є безпідставними.

Викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передував розгляду питання про застосування умовно-дострокового звільнення.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 на даний час лише стає на шлях виправлення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, через що, апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.
Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, ст.81 КК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 11.11.2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4