УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2021 Справа №607/8529/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду у м.Тернополі кримінальне провадження №0000304 від 11 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000304 від 11 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 03.09.2021р., оскільки ризики, визначенні ст.177 КПК України та встановлені при застосуванні їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить їх належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 03.09.2021р., оскільки ризики, визначенні ст.177 КПК України та встановлені при застосуванні їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить їх належної процесуальної поведінки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 щодо продовження відносно обвинуваченого дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила, зазначивши про відсутність доказів на підтвердження існування ризиків визначених ст.177 КПК України. Просить, застосувати до потерпілих грошове стягнення за неявку до суду. Просить суд змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт або зменшити розмір застави, який встановлений обвинуваченому судом, до мінімального розміру.

Обвинувачений ОСОБА_4 просить, змінити застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт або зменшити розмір застави, який встановлений судом, до мінімального розміру.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 щодо продовження відносно обвинуваченого дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою теж заперечив, зазначивши про відсутність доказів на підтвердження існування ризиків визначених ст.177 КПК України. Просить, застосувати до потерпілих грошове стягнення за неявку в судові засідання. Просить, змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, зазначивши, що ОСОБА_5 має на утриманні бабу.

Обвинувачений ОСОБА_5 свого захисника підтримав, заперечивши з приводу продовження відносно нього дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотав про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`якший запобіжний захід.

У судове засідання не з`явилися потерпілі, не повідомивши суд про причини неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду кримінального провадження. Даних про неможливість явки потерпілих в судове засідання з поважних причин суду надано не було.

Відповідно до ч.2 ст.318 КПК судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, визначених цих Кодексом. Неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження згідно зі ст. 322 КПК, внаслідок чого суд прийняв рішення відкласти розгляд кримінального провадження, не вважається порушенням безперервності судового розгляду.

З врахуванням наведеного, відсутності відомостей щодо підстав неявки потерпілих в судове засідання, суд вважає, що на даному етапі питання про накладення грошового стягнення є передчасним, тому клопотання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про накладення на потерпілих у кримінальному провадженні грошового стягнення за неявку до суду до задоволення не підлягає.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13.03.2021р. до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.05.2021р. та визначено заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90800 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень.

07.05.2021р. на підставі ухвали слідчого судді запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін, продовжено строк тримання під вартою до 60 днів, а саме до 23 годин 59 хвилин 12.05.2021р.

11.05.2021р. на підставі ухвали слідчого судді запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін, продовжено строк тримання під вартою до 60 днів, а саме до 23 годин 59 хвилин 09.07.2021р.

07.07.2021р. на підставі ухвали судді запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін, продовжено строк тримання під вартою до 60 днів, а саме до 23 годин 59 хвилин 03.09.2021р.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13.03.2021р. до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.05.2021р. та визначено заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень.

06.05.2021р. на підставі ухвали слідчого судді запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін, продовжено строк тримання під вартою до 60 днів, а саме до 23 годин 59 хвилин 12.05.2021р.

11.05.2021р. на підставі ухвали слідчого судді запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін, продовжено строк тримання під вартою до 60 днів, а саме до 23 годин 59 хвилин 09.07.2021р.

07.07.2021р. на підставі ухвали судді запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін, продовжено строк тримання під вартою до 60 днів, а саме до 23 годин 59 хвилин 03.09.2021р.

Відповідно до ч. 3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.1, ч.2 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання ; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів .

Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинувачених запобіжного заходу, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останніх більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченим дії запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, визначенні ст.177 КПК України та встановлені при застосуванні їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні; можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачуються.

Зокрема, ризиком того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду є те, що вони, усвідомлюючи тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких злочинів, зокрема, позбавлення волі на строк від семи до десяти років, обвинувачені може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріплено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Ризиком того, що обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні є те, що перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом та знаючи адреси проживання потерпілих обвинуваченні можуть впливати на них, чинити відповідний психологічний тиск, погрожувати фізичною розправою, а також схиляти потерпілих до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи положення ч.2 ст.23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч.4 ст.95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як вказані вище свідки, експерти ще не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь обвинуваченого.

Ризиком того, що обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що обвинуваченні раніше вчиняли умисні корисливі злочини, що свідчить про небажання останніх ставати на шлях виправлення, оскільки будучи раніше судимими за умисні корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не стали та вчинили новий умисний корисливий злочин, що свідчить про їх стійку протиправну поведінку. Вказане свідчить про наявність ризику того, що обвинувачені, перебуваючи на волі продовжуватимуть свою діяльність, що в свою чергу вказує на їх підвищену суспільну небезпеку.

Також, судом враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме те, що він є неодруженим, утриманців не має, вік та стан його здоров`я, майновий стан та міцність соціальних зв`язків останнього, а також те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі злочинів проти власності, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Судом враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме те, що він є неодруженим, вік та стан його здоров`я, майновий стан та міцність соціальних зв`язків останнього, а також те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі злочинів проти власності, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, та особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що обставини, які встановленні судом, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , а також з огляду на те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 03.09.2021 року, суд вважає за необхідне запобіжний захід, застосований до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши останньому строк тримання під вартою, що не перевищує 60 діб, відмовивши стороні захисту та обвинуваченому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Це ж стосується і суми застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90800 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень.

Також, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, та особи обвинуваченого ОСОБА_5 суд дійшов висновку, що обставини, які встановленні судом, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , а також з огляду на те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 03.09.2021 року, суд вважає за необхідне запобіжний захід, застосований до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши останньому строк тримання під вартою, що не перевищує 60 діб, відмовивши стороні захисту та обвинуваченому ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Це ж стосується і суми застави в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331, 371, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та зменшення визначеного розміру застави відмовити.

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арештувідмовити.

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про накладення на потерпілих у кримінальному провадженні грошового стягнення за неявку до суду відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме до 23 годин 59 хвилин 29 жовтня 2021 року.
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме до 23 годин 59 хвилин 29 жовтня 2021 року.
Відкласти судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000304 від 11 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, на 11 годину 30 хвилин 29 вересня 2021 року, про що повідомити учасників.

Копію даної ухвали направити в Державну установу «Чортківська установа виконання покарань №26» для відому та виконання в частині дії запобіжного заходу.

Копію ухвали направити прокурору Тернопільської місцевої прокуратури для відому.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України. Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині вирішення продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Головуючий суддяОСОБА_1