справа № 606/2745/21
Ухвала
16 грудня 2021 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 слідчого СВ відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарань, Республіка Казахстан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 громадянина України, українця, освіта загальна середня, не працюючого, пенсіонера, вдівця, раніше не судимого згідно ст.. 89 КК України, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230 від 12 грудня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230 від 12 грудня 2021 року.

В обґрунтування заявленого клопотання, слідчим зазначено, що біля 18:00 години 11.12.2021 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, які перебували за місцем спільного проживання, в одній із кімнат житлового будинку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , виникла раптова словесна суперечка на побутовому ґрунті, в ході якої у ОСОБА_6 , виник злочинний намір спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_6 перебуваючи біля 18:00 години 11.12.2021 року, за місцем спільного проживання, в одній із кімнат житлового будинку домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої на побутовому ґрунті словесної суперечки, підійшов до ОСОБА_8 яка перебувала у лежачому положенні на підлозі, на спині, після чого усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально карним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, наніс ОСОБА_8 металевою частиною ходунків, які утримував в обох руках, декілька ударів в область голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок чим спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження у вигляді набряка набубнявіння та компресії головного мозку, закритої черепно-мозкової травми з просторими крововиливами під оболонку головного мозку, в результаті чого настала смерть ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14 грудня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

14 грудня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженецю м. Сарань Республіка Казахстан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , громадянину України, українцю, освіта загальна середня, не працюючому, пенсіонер, вдівцю, депутатом не являється, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) та був засуджений 22.02.2000 року Калушським районним судом Івано Франківської області до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 13 років 6 місяців та в силу ст. 89 КК України судимість погашена, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- Рапорт О/Ч від 12.12.2021 року зареєстровано в ЖЕО №6834;

- Рапорт О/Ч від 13.12.2021 року зареєстровано в ЖЕО №6876

- Заява ОСОБА_6 від 13.12.2021 року

- Протокол ОМП від 12.12.2021 року проведеного у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2

- Свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 № 1117 від 13.12.2021 року

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.12.2021 року

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.12.2021 року

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.12.2021 року

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.12.2021 року

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 12.12.2021 року

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.12.2021 року

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 14.12.2021 року

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 14.12.2021 року

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 14.12.2021 року

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 14.12.2021 року

- Рапорт працівника СКП

- Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорущення ОСОБА_6

- Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6

- Протокол слідчого експерименту підозрюваного ОСОБА_6 від 14.12.2021 року

- Протокол слідчого експерименту підозрюваного ОСОБА_6 від 15.12.2021 року.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування

ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. На підтвердження цього ризику є те, що в підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, на утриманні неповнолітніх, малолітніх осіб немає, вдівець, за місцем фактичного проживання він не зареєстрований і воно йому не належить, зареєстрований на території іншої області. Крім того підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення особливо тяжкого злочину, за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) та був засуджений 22.02.2000 року Калушським районним судом Івано Франківської області до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 13 років 6 місяців;

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

1)незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння, він може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний проживає в будинку, в якому було вчинено кримінальне правопорушення, а тому, перебуваючи за місцем проживання, він може вчинити дії стосовно знищення, приховування чи спотворення речей, які мають значення для досудового розслідування, оскільки на даний час досудовим розслідуванням не встановлено знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не визнав, та пояснив, що вдарив ОСОБА_8 в область голови, але не прикладаючи сили.

У судовому засіданні прокурор Теребовлянської окружної прокуратури клопотання підтримав та просив його задовольнити, мотивуючи доцільність задоволення клопотання зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, який відповідно до ч. 2 ст. 121 КК України карається позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування, та вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних рішень.

У судовому засіданні слідчий СВ відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою, та просили не застосовувати вказаний запобіжний захід.

Суд, бере до уваги те, що метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 згідно з вимогами пункту 1,2,3, ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищиння, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Суд, враховуючи те, що ОСОБА_6 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння, він може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Крім того знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний проживає в будинку, в якому було вчинено кримінальне правопорушення, а тому, перебуваючи за місцем проживання, він може вчинити дії стосовно знищення, приховування чи спотворення речей, які мають значення для досудового розслідування, оскільки на даний час досудовим розслідуванням не встановлено знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У зв`язку з наведеним, вказані обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 підтверджують наявність зазначених ризиків.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. В судовому засіданні слідчий довів обставини, передбачені п.п. 1, 2,3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи вище наведену норму, суд вважає, що обираючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою слід не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки наявний конкретний суспільний інтерес вказаного провадження, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарань, Республіка Казахстан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 громадянина України, українця, освіта загальна середня, не працюючого, пенсіонера, вдівця, раніше не судимого згідно ст.. 89 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на строк 60 днів до 09.00 год. 13 лютого 2022 року.

Тримання під вартою здійснювати в Державній установі «Чортківська установа виконання покарань № 26».
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1