Справа № 177/1083/20
Провадження № 1-кп/177/36/21
У Х В А Л А
Іменем України
27 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 20.07.2020 щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Криворізьким районним судом здійснюється судовий розгляд вказаного кримінального провадження.
У судовому засіданні 27.09.2021 прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою кожного з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, які були підставою для застосування запобіжного заходу та продовження цього ж запобіжного заходу та які на даний час не зменшилися і продовжують існувати. Прокурор вважала, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку кожного з обвинувачених.
Через канцелярію суду до суду надійшло клопотання сторони захисту щодо заміни ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування клопотання вказано на не обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, зокрема й через зміну показів потерпілого, який є єдиним очевидцем події. Крім цього, клопотання обґрунтоване існуванням у ОСОБА_3 міцних соціальних зв`язків, дружини та сина, а також хворого батька похилого віку, який має можливість надати йому житло у разі обрання запобіжного заходу в виді домашнього арешту.
Прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу підтримала, з підстав, наведених у ньому та просив його задовольнити. Проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу заперечила, вважала його передчасним та необґрунтованим, враховуючи ризики, про які зазначено у клопотанні про продовження строку тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_7 просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання та вважав за необхідне замінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який.
Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання подане захисником ОСОБА_8 та просив його задовольнити, проти задоволення клопотання прокурора заперечував.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, вважали клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню, клопотання захиснків підтримали.
Потерпілий свою позицію за вказаними клопотаннями не висловив.
Заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши матеріали поданого клопотання, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до кожного з обвинувачених, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ухвалами Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно від 26.08.2020 та 23.07.2020, який неодноразово продовжувався Криворізьким районним судом Дніпропетровської області під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, востаннє ухвалою від 03.08.2021, спливає 01.10.2021.
На даний час, завершити розгляд справи, з об`єктивних причин, не представляється можливим. Судом допитано потерпілого, свідків кримінального правопорушення, однак триває перевірка обставин повідомлених потерпілим. Зокрема в судовому засіданні заявлено клопотання про допит понятих присутніх під час огляду 20.07.2020, яке задоволено. Крім цього, згідно визначеного судом порядку дослідження доказів, не допитано обвинувачених.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права обвинувачених, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною, разом з іншими, для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , кожен окремо, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину проти власності, пов`язаного з погрозовою застосування насильства, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років із конфіскацією майна. Вказане свідчить про існування ризику можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, у разі ухвалення судом обвинувального вироку.
Твердження сторони захисту щодо необґрунтованості обвинувачення, як підставу для зміни запобіжного заходу, суд розцінює критично, оскільки питання обґрунтованості чи необґрунтованості обвинувачення судом вирішується в нарадчій кімнаті при ухвалення рішення по справі, на підставі всіх доказів по справі. На даній стадії провадження, суд позбавлений можливості вирішувати питання обґрунтованості обвинувачення.
На вказаній стадії судового розгляду, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, оцінці судом підлягають характер, тяжкість та наслідки інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім цього, кожен з обвинувачених є раніше неодноразово судимим, в тому числі за тяжкі злочини проти власності, при цьому звільняючись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не ставали, продовжуючи вчиняти нові кримінальні правопорушення, свою поведінку у суспільстві не змінювали в бік виправлення, що підтверджує існування ризику вчинення останніми нового кримінального правопорушення. Більш того, доказів існування у кожного з обвинувачених законних джерел до існування, в тому числі для забезпечення себе їжею, одягом та житлом суду не надано.
За даним кримінальним провадженням розпочато та триває судове слідство, допитано потерпілого, свідків, однак не допитані обвинувачені, за клопотанням прокурора викликано для допиту в судовому засіданні в якості свідків понятих присутніх при огляді 20.07.2020. При цьому, потерпілий неодноразо вказував на здійснення певного позапроцесуального впливу на нього, шляхом здійснення ОСОБА_4 телефонних дзвінків та надання роз`яснень, які покази він має надавати. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим існування ризику позапроцесуального незаконного впливу з боку обвинувачених на потерпілого.
Твердження обвинувачених, що кожен з них має певні соціальні зв`язку, зокрема ОСОБА_3 дружину, дитину та хворого батька, беручи до уваги дані щодо особи кожного з обвинувачених, а саме схильність до вчинення кримінальних правопорушень, факт систематичності таких правопорушень, на переконання суду, не є виключними стимулюючими факторами для запобігання ризикам визначеним п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Тим більше, що вказані соціальні зв`язки, не запобігли вчиненню обвинуваченими попередніх кримінальних правопорушень.
Той факт, що батько обвинуваченого ОСОБА_3 має можливість надати йому місце для проживання у його кімнаті АДРЕСА_1 , не спростовує ризиків можливого повторного вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, беручи до уваги його особу, відсутність роботи та засобів до існування, а також ризику перехованування від суду.
Те, що обвинувачені раніше не переховувалися від органу досудового розслідування, не свідчить про те, що вони, усвідомлюючи тяжкістість пред`явленого обвинувачення та можливого призначення покарання, у разі доведення їх винуватості, не будуть переховуватися від суду, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 , 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд дійшов висновку, що обраний відносно кожного з обвинувачених, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, а також особі кожного з обвинувачених, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а тому суд вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою, оскільки, на переконання суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених під час судового розгляду даного кримінального провадження, тому вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно, з вище вказаних підстав, не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, в тому числі домашній арешт.

Оскільки перед судом заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а до ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26.08.2020 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у межах 20 розмірів прожиткових мінімумів громадян, що складає 38420 грн, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зі збереженням права на заставу та покладенням обов`язків, визначених в ухвалі слідчого судді.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити.
У задоволенні клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_3 ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000369 від 20.07.2020, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25.11.2021, включно.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000369 від 20.07.2020, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25.11.2021, включно, з можливістю внесення застави та виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків згідно ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26.08.2020 у справі № 210/4377/20 провадження № 1-кс/210/1715/20.
Копію ухвали негайно направити до Криворізької УВП № 3.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1