Справа №705/2409/21
1-кп/705/1009/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2021 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000478 від 14.05.2021, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Токмачка Оріхівського району Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 13.04.2021 року близько 20 години 00 хвилин, правомірно перебуваючи у веранді будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою спричинення їй тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, схопив її обома руками та смикнувши на себе намагався закрутити праву руку за спину, в результаті чого останній спричинив, відповідно до висновку експерта № 05-7-01/224 від 19.05.2021 року, закритий перелом метадіафіза правої ліктьової кістки з помірним зміщенням відламків, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав повністю, щиро кається та пояснив, що ввечері 13 квітня 2021 року перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , посварився із потерпілою ОСОБА_4 , вчинивши відносно неї фізичне насильство, а саме викрутивши їй праву руку. Розуміє тяжкість вчиненого, розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють зміст обставин скоєного кримінального правопорушення, що ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_5 , його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 має вік 28 років, осудний, не одружений, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку та під наглядом у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Уманська центральна районна лікарня» Уманської міської ради, відповідно до довідки-характеристики Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області за місцем проживання характеризується посередньо, згідно вимоги УІАП Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області від 19.05.2021 року раніше притягувався до кримінальної відповідальності але визнається таким, що не має судимості в силу приписів ст. 89 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого і у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає за можливе у вказаному випадку призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 років обмеження волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нового злочину.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, думку потерпілої, яка у письмовій заяві вказала та підтвердила у судовому засіданні, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, ту обставину, що тяжкі наслідки від вчиненого кримінального правопорушення не настали, а також інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбування покарання та без його ізоляції від суспільства, оскільки на цьому не наполягає прокурор, а тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначене обвинуваченому покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 судом не обирався.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1