Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/972/21
Номер провадження 1-в/948/5/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК (№ 9) ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області стосовно засудженого:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Овідіополь Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною вищою освітою, раніше не судимого,
про умовно-дострокове звільнення
в с т а н о в и в :

у грудні 2021 року до суду надійшло вказане подання, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.06.2018р., скасованого вироком Одеського апеляційного суду від 14.08.2019 р. засуджений за ст. ст. 286 ч. 3, 135 ч.1, 70 ч.1 КК України на 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення в період з 11.06.2017 р. до набрання вироку законної сили, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. Станом на 08.10.2019 року відбув Ѕ строку основного покарання, характеризується позитивно, як особа, що довела своє виправлення, а тому до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання з огляду на те, що засуджений не погоджувався з вчиненням злочину в стані алкогольного сп`яніння, а отже не визнав фактичні обставини справи. Крім цього, заходи для відшкодування шкоди вживав лише через 4 роки з моменту ув`язнення, мав три стягнення, а відтак застосування умовно-дострокового звільнення є неможливим.
Представник ВК (№9) та засуджений подання підтримали та просили його задовольнити.
Захисник засудженого просив подання задовольнити з тих підстав, що стягнення до засудженого були застосовані в СІЗО і на сьогодні погашені. В той час, безпосередньо в місцях позбавлення волі засуджений порушень не допускав, по мірі можливості погашав позови, оскільки рідних не має, кається у вчиненому, а відтак заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази у справі, суд дійшов такого висновку.
Судом установлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі з 11 червня 2017 року, кінцевий строк 08 квітня 2024 року, прибув до Машівської ВК (№9) 10.09.2020р.
Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 21.08.2020 року заяву ОСОБА_6 щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням залишено без розгляду (а.о.с. 48, т.1).
За ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 04.12.2020р. засудженому було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення (а.о.с.52-55 т.1).
Згідно п.1 ч.3 ст. 81 КК України (в редакції з 17.03.2021р.) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

З вироку суду вбачається, що ОСОБА_6 вчинив злочини 09.06.2017 року в стані алкогольного сп`яніння та внаслідок його дій загинуло два хлопці, один з яких неповнолітній. Свою провину при безпосередньому розгляді справи не визнавав. Судом стягнуто з засудженого на користь потерпілих матеріальну та моральну шкоду в розмірі 1 257 740, 00 (а.о.с.26-28, 34-38, т.1).
Згідно п.1 ч.3 ст. 81 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, з огляду на те, що на час вчинення ОСОБА_6 злочину, редакція п.1 ч.3 ст. 81 КК України не передбачала заборони її застосування до осіб, які вчинили злочин в стані алкогольного сп`яніння, а відтак з урахуванням вимог ст. 5 КК України, п.1 ч.1 ст. 81 КК України необхідно застосувати в редакції до діяла до 17.03.2021р.

Так, засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав три стягнення у вигляді попереджень та догани, останнє зняте 04.01.2020 р., після чого змінив свою поведінку і отримав вісім заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, останній раз 27.10.2021 р., характеризується позитивно, працевлаштований електриком, бережно ставиться до робочого обладнання та інвентарю, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, до виконання робіт з благоустрою відноситься з розумною ініціативою, дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом, вину у вчиненні злочину визнає, покарання вважає справедливим, мав виконавчі листи на загальну суму 7890,10 грн на користь держави, відшкодовано в повному обсязі, що підтверджується характеристикою і довідкою про стягнення та заохочення (а.с.2-5).

Як видно з довідки ДП «Сільськогосподарське підприємство державної Кримінально-виконавчої служби України (№9)» засуджений в період з жовтня 2020 року по жовтень 2021 року працював електриком, має 100% виконання (а.о.с.62 т.2).
Крім цього, засудженим добровільно сплачені кошти на користь потерпілих в загальному розмірі 1600 грн з 17.08 по 18.11.2020 р. (а.о.с. 46-49,т.2).
В судовому засіданні засуджений пояснив, що стягнення накладені в СІЗО він не вчиняв, оскільки там були такі правила і порушення фіксувалися по черзі. Про зберігання гострого предмету він дізнався лише у ВК, заперечував його вчинення, але зазначив, що стягнення не оспорював.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч.ч.1-2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення, в той час, як фактичною, обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого та його ставлення до праці не в певний період часу, а протягом всього строку відбування покарання.
Крім цього, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що хоча засуджений за час відбування покарання вісім разів був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, постійно працював, водночас відбутого строку покарання недостатньо для переконливого висновку, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, з огляду на тяжкість наслідків, що настали від його злочинних дій, зокрема загибель неповнолітньої дитини та залишення потерпілих в небезпеці. Крім цього, суд враховує, що засудженому до відшкодування присуджено більше 1, 2 млн грн, але за вказаний період ним сплачено лише 1600 грн, що не свідчить про вжиття достатніх заходів, а, відповідно, досягнення мети покарання. Водночас, його поведінка не була сумлінною протягом всього строку покарання, оскільки він тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності за зберігання заборонених предметів, один з яких - металева пластина з загостренням, вказані стягнення ним не оспорені, а відтак досліджені докази в своїй сукупності свідчать, що засуджений не довів своє виправлення, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Полтавської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1