Справа № 523/9005/18
Провадження №1-кп/523/287/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001094 від 19.06.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Щербанка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого та офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого:

-15.08.2018 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.ч.1, 2 ст.185, ст.70, 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В період часу з 19.05. по 10.06.2018 року, більш точної дати і часу не встановлено, підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи на території СТО «Одеса» по пров.Одарія 2 в м.Одесі, діючи умисно й повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись у відсутності уваги за його діями з боку сторонніх осіб та користуючись вільним доступом, проник до салону належного потерпілому ОСОБА_5 автомобіля марки «Alfa Romeo», номерний знак НОМЕР_1 , звідки таємно викрав шляхом демонтажу автомагнітолу марки «Orion» DVD-088G, серійний номер НОМЕР_2 , вартістю 2000 гривень, заволодівши якою вказаний підсудний з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином означеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, - не з`явився, надавши до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, у зв`язку з чим, суд з урахуванням позиції сторін процесу та з метою дотримання розумності строків судового розгляду, вирішив здійснити розгляд кримінального провадження за відсутністю вказаного потерпілого.

Підсудний ОСОБА_4 , повністю визнавши свою провину по пред`явленому й викладеному в обвинувальному акті обвинуваченню, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за результатами попереднього обговорення з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону та наслідків її застосування, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих положень закону, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Разом із тим, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось у повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а відтак його дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України.

Так, з огляду на ч.2 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно або за попередньою змовою групою осіб, що карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, а зі змісту п.1 примітки ст.185 цього ж Кодексу слідує, що у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або ст.187, 262 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 вказаного Кодексу, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке за ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів корисливої спрямованості, а також судом ураховується відсутність завданої потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди завдяки поверненню викраденого майна та його позиція з означеного приводу, стан здоров`я підсудного та його особа є засудженим за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 15.08.2018 року та відомостей станом на 31.08.2021 року про його звільнення від покарання за цим вироком у зв`язку із закінченням строку випробування до відповідного реєстру МВС України не внесено (довідка ГУНП в Одеській області у матеріалах справи), свою провину у розглядуваному кримінальному провадженні визнав, неодружений та офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» не перебуває, забезпечений місцем реєстрації в Одеській області та має місце проживання в м.Одесі, але в теперішній час притягається до кримінальної відповідальності у інших кримінальних провадженнях, розгляд яких здійснюється в інших судах м.Одеси і Одеської області, сукупність чого свідчить про схильність вказаного підсудного до протиправної поведінки та одночасно обумовлює можливість виправлення останнього в умовах суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 , як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, слід віднести щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання вказаного підсудного, протягом кримінального провадження не встановлено.

Положення ч.ч.1, 3 ст.75 КК України встановлюють, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у разі не вчинення останнім протягом визначеного іспитового строку нового кримінального правопорушення і виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги досліджені під час судового розгляду обставини інкримінованого підсудному ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його ступінь тяжкості й суспільну небезпечність, характеризуючі дані про особу підсудного, суд у контексті ст.ст.50, 65-68 КК України доходить висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, але з одночасним звільненням від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 цього Кодексу та з покладенням відповідних обов`язків за ст.76 цього ж Кодексу, що за переконанням суду є достатнім й необхідним для виправлення вказаного підсудного і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, в силу приписів ч.4 ст.70 КК України, які встановлюють, що за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд з урахуванням вироку Біляївського районного суду Одеської області від 15.08.2018 року має визначити остаточне покарання підсудному ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а з приводу арешту майна за правилами ст.174 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.100, 174, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Біляївського районного суду Одеської області від 15.08.2018 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

На підставі ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо протягом визначеного іспитового строку зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженим ОСОБА_4 , покласти на Київський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

В силу ч.4 ст.174 КПК України, арешт на майно, накладений за ухвалою слідчого судді від 25.06.2018 року на вилучену в результаті огляду автомобіля марки «DAEWOO LANOS» д/з НОМЕР_3 автомагнітолу марки «Orion» DVD-088G, після набрання вироком законної сили, - скасувати.

В порядку ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні автомагнітолу марки «Orion» DVD-088G, серійний номер НОМЕР_2 , передану під розписку потерпілому ОСОБА_5 , - вважати повернутою за належністю вказаній особі.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_4 , надати іншим заінтересованим особам та направити для виконання до Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1