Ухвала

Іменем України
12 жовтня 2021 року

м. Київ
справа № 537/4564/20

провадження № 51- 4837 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2021 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2021 року задоволено клопотання у кримінальному провадженні № 0001327, внесеному до ЄРДР 19 жовтня 2020 року, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 .
Застосовано до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психічного закладу з суворим наглядом.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2021 року без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Покликаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, були допущені судом при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
У касаційній скарзі захисник не наводить конкретних порушень норм матеріального або процесуального права, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до положень ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
У прохальній частині касаційної скарги захисник ОСОБА_4 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2021 року, та прийняти нове рішення, яким застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Враховуючи викладене, захиснику слід зазначити вимогу щодо оскаржуваних судових рішень, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України, обґрунтувати свою вимогу з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу.
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_5 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 липня 2021 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3