Дата документу 02.09.2021 Справа № 335/5570/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/5570/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/675/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 червня 2021 року, якою залишено без задоволення його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 червня 2021 року, якою залишено без задоволення його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що факту бездіяльності уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури в судовому засіданні не встановлено, дії щодо направлення заяв ОСОБА_6 до відповідного органу досудового розслідування з дотриманням вимог про підслідність відповідають вищезазначеним положенням процесуального закону та Наказу Генерального прокурора України від 30 червня 2020 року №298, а тому, підстави для задоволення скарги відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, вказану ухвалу скасувати, винести своє рішення щодо задоволення його скарги від 17 червня 2021 року та зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Запорізької області внести відповідні відомості до ЄРДР про здійснені три злочини слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополь (ДСВ СУ ТУ ДБР у м.Мелітополь) ОСОБА_7 згідно трьох його заяв до Генеральної прокуратури, кожну з заяв про злочин реєструвати окремо.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням закону та внесенням завідомо недостовірних відомостей до офіційного документу.

Також апелянт зазначає, що 27 травня 2021 року у виді СМС повідомлення він дізнався, що автоматичним розподілом справ доручено розгляд його скарги від 25 травня 2021 року на бездіяльність ОСОБА_8 (ПЗО) слідчому судді ОСОБА_1 . Дата розгляду призначена на 01 червня 2021 року. Він точно знав позицію судді ОСОБА_1 з цього питання, тому що раніше жодної його скарги на бездіяльність посадових осіб ПЗО щодо невнесення кримінальних правопорушень до ЄРДР вона не задовольнила.

Наступного дня 28 травня 2021 року, за 5-ть днів до розгляду його скарги, він звернувся із заявою про недовіру слідчому судді ОСОБА_1 безпосередньо до канцелярії суду.

Згідно із законом, суддя ОСОБА_1 повинна була передати матеріали справи іншому судді того ж суду для розгляду його заяви про відвід. Тільки після цієї події суддя ОСОБА_1 повинна була або передати матеріали справи іншому слідчому судді або продовжувати розгляд справи №335/5570/20 провадження № 1-кс/335/3107/21 згідно з рішенням судді, який розглядав вищезазначену заяву про відвід судді ОСОБА_1 . Такою суддею було призначено суддю ОСОБА_9 . З невідомих причин, розгляд його заяви про відвід слідчого судді призначено було на 04 червня 2021 року через вісім днів з дня отримання заяви (закон на такий випадок надає судді не більше трьох днів). З цим можливо було би погодитись, але за цей час суддя ОСОБА_1 , зловживаючи затримку щодо розгляду його заяви при відвід, порушуючи положення КПК України, розглядає по суті його скаргу від 26 травня 2021 року на бездіяльність М.Ковалевського (ПЗО), яку залишає без задоволення, підтверджуючи його побоювання.

В оскаржуваній ухвалі не знайшло відображення про дослідження матеріалів, скерованих Офісом Генеральної прокуратури на адресу прокуратури Запорізької області у кількості 19 арк. Цього не знайшло відображення у письмовій заяві уповноваженого представника Запорізької обласної прокуратури, тобто суддя ОСОБА_1 їх не бачила, отже матеріали розглянуті однобічно.

Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.55 КПК України, він є потерпілим у кримінальному провадженні, яке до цього часу не зареєстровано у ЄРДР і реєстраційний номер не присвоєно з моменту подання заяви до Генеральної прокуратури про злочин. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзеского районного суду м.Запоріжжя по справі №335/5570/20 провадження № 1-кс/335/3107/21 ігноруються положення закону, а саме ч.ч.1,2 ст.55 та ч.1 ст.214 КПК України.

У доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя ніяким чином не згадує його заяву про її відвід від 28 травня 2021 року, зареєстровану у канцелярії Орджонікідзеского районного суду м. Запоріжжя.

Також, у зазначеній ухвалі слідчий суддя дозволяє собі тлумачити статті закону, а саме ч.ч.1,2,3 ст.214 КПК України, якими зобов`язує слідчого або прокурора протягом 24 годин реєструвати відомості про злочин у ЄРДР, а потім скеровувати слідчим органам для слідства.

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню, оскільки як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 у розгляді скарги участі не брав, копію ухвали отримав 14 червня 2021 року, та вже 18 червня 2021 року подав апеляційну скаргу, тобто зловживання своїм процесуальним правом з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, а також виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що подає апеляційну, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 не з`явився, в своїй апеляційній скарзі просить її розглянути без його участі, за наявними у справі матеріалами.

Прокурор та представник Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, у судове засідання теж не з`явились, представником ТУ ДБР подано заяву, в якій останній просив розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_6 без його участі та у задоволенні скарги просив відмовити.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону не відповідає.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про кримінальне правопорушення, в обґрунтування якої зазначив, що на адресу Генеральної прокуратури України ним були направлені заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 21 квітня 2021 року, 22 квітня 2021 року, 24 квітня 2021 року, які були спрямовані до Запорізької обласної прокуратури, однак до часу звернення до суду зі скаргою, відомості, викладені у його заявах, в ЄРДР внесені не були.

У зазначеній скарзі ОСОБА_6 просив зобов`язати уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень за його заявами.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді у задоволенні поданої ОСОБА_6 скарги відмовлено з наведених вище мотивів.

Переглядаючи вказану ухвалу слідчого судді, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2021 року, автоматичною системою документообігу суду першої інстанції для розгляду поданої ОСОБА_6 скарги визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2021 року відкрито провадження за скаргою та призначений розгляд цієї скарги на 16:20 годину 27 травня 2021 року. У зв`язку з неприбуттям у судове засідання учасників провадження розгляд скарги відкладений на 11:30 годину 01 червня 2021 року.

28 травня 2021 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про відвід слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 . На думку заявника, було порушено вимоги ст.75 КПК України, оскільки слідчий суддя ОСОБА_1 вже розглядала його скарги та відмовляла у їх задоволенні.

01 червня 2021 року до вирішення заявленого відводу слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 розглянуто скаргу ОСОБА_6 по суті та відмовлено в задоволенні цієї скарги.

Лише 04 червня 2021 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04 червня 2021 року вищевказану заяву ОСОБА_6 про відвід слідчого судді вирішено та залишено без задоволення, оскільки станом на час розгляду заяви про відвід скарга ОСОБА_6 вже розглянута.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що заявлений слідчому судді відвід не був вирішений до розгляду скарги по суті, знайшли своє об`єктивне підтвердження.

В той же час, згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Вказане право особи на справедливий суд закріплено і в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у рішенні по справі Delcourt v. Belgium Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Виходячи з наведеного, суддя не може брати участь у судовому провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Однією з гарантій здійснення об`єктивного, незалежного і неупередженого правосуддя є інститут відводу під час судового провадження.

Право кожного на справедливий суд, закріплене у ст.6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенції), може бути реалізовано в т.ч. через можливість звернутися із заявою про відвід.

Так, згідно з ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, у порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України.

На думку колегії суддів, розгляд заявленого ОСОБА_6 вже після розгляду його скарги по суті не сприяє реалізації положень ст.6 Конвенції, оскільки сумніви учасника провадження щодо неупередженості та безсторонності судді, які стали підставою для відводу, лишились не усуненими у встановленому законом порядку.

На переконання колегії суддів, оскільки заявлений ОСОБА_6 у цій справі відвід слідчому судді вирішено не було до вирішення його скарги по суті, не можна констатувати, що вказана скарга розглянута законним складом суду.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та підлягає безумовному скасуванню.

Виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд за вказаною скаргою в суді першої інстанції, оскільки розгляд таких скарг відноситься до компетенції слідчого судді місцевого суду.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі та прийняти законне та обґрунтоване рішення за скаргою.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 червня 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, скасувати та призначити новий розгляд за скаргою у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4