Справа № 204/4204/21
Провадження № 1-кп/0203/767/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ;

потерпілого ОСОБА_6 ;

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ;

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 31 травня 2021 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

Під час досудового розслідування 31 травня 2021 року між прокурором Державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. При затвердженні угоди сторонами було узгоджено покарання.

Також, до матеріалів справи додана письмова згода потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним у порядку абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Прокурор, захисник та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні зазначили, що вважають угоду такою, що відповідає нормам чинного законодавства та просили її затвердити.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 не підтримав письмову згоду, наявну в матеріалах провадження, на укладення угоди про визнання винуватості та просив відмовити у затвердженні угоди, зазначивши про те, що під час її укладення між потерпілим та обвинуваченим була домовленість про відшкодування йому моральної та матеріальної шкоди, а також, принесення вибачення. Однак, вказані домовленості з боку ОСОБА_4 виконані не були і обвинувальний акт відносно останнього було направлено до суду. У зв`язку з зазначеним, потерпілий був змушений звернутися з цивільним позовом до ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню.

Враховуючи наведене, адвокат ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 вважали, що угода не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки згода потерпілого на її укладення відсутня, а тому, вона не підлягає затвердженню.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Вимогами ч. 4 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право відмовити в затвердженні угоди.

За нормами ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Під час розгляду кримінального провадження діє принцип диспозитивності.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже, аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що у даному кримінальному провадженні шкода завдана правам окремої особи, яка є потерпілою від кримінального правопорушення ОСОБА_6 , який в судовому засіданні не підтвердив свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості, а отже, умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України, оскільки не досягнуто згоди з потерпілим, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні угоди та продовжити судове провадження у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 314, 468-470, 472-474 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000228 від 31 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, відмовити.

Судове провадження продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1