Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3632/21
номер провадження 1-кс/695/952/21
У Х В А Л А

06 грудня 2021 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Остапівка Драбівського району Черкаської області, громадянина України, освіта: професійно-технічна, не одруженого, інвалідом будь-якої групи, депутатом, ліквідатором та постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, учасником АТО (ООС) не є, тимчасово не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Золотоніського РВП ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до суду з погодженим начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_8 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване наступним.

У провадженні СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001221 від 04.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він близько 07.00 години перебуваючи по АДРЕСА_1 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, шляхом віджиму замка на вхідних дверях, проник у середину житлового будинку ОСОБА_9 , що розташований за вищевказаною адресою, де перебували її малолітні діти ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 та тяжкохвора мати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звідки відкрито, в присутності дітей, намагався викрасти електричний блендер, закаточний ключ, 19 прищіпок для білизни, алюмінієву часничницю, DVD програвач «CHANG NG» виробництва КНР, електросоковижималку «DELFA», новорічну електричну гірлянду, зарядний пристрій «NOKIA», електричний радіоприймач «КІРО», що належить ОСОБА_9 , однак свій умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений ОСОБА_13 , після чого з місця вчинення злочину втік.
04 грудня 2021 року о 16.30 год. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
05 грудня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, а саме: як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло.
Вина підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовується та підтверджується наступними матеріалами досудового розслідування (доказами):
-протоколом огляду місця події у будинку потерпілої ОСОБА_9 ;
-допитом потерпілої ОСОБА_9 ;
-допитом малолітнього свідка ОСОБА_10 ;
-допитом малолітнього свідка ОСОБА_11 ;
-допитом свідка ОСОБА_12 ;
-допитом ОСОБА_13 .
У ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами:
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, а тому, під острахом покарання, об`єктивно може переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

підозрюваний може незаконно впливати на свідків чи потерпілих для зміни їх свідчень;

може вчиняти інші кримінальні правопорушення,оскільки ніде не працює.

За таких обставин слідчий за згодою з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням, яким просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор наполягали на обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та вказував, що підозрюваний є раніше не судимим, має постійне місце проживання, підозрюваний дає покази, якими визнає свою вину, співпрацює із слідством, що вказує на відсутність у нього наміру уникнути від кримінальної відповідальності встановленої законом.
Підозрюваний просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та підтримав позицію захисника.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши доводи прокурора, слідчого підозрюваного, та його захисника, слідчий суддя виходить з наступного.

Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, що стверджується доданими до клопотання матеріалами.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження в режимі таємниці слідства, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що прокурором доведено, що існують ризики, передбачені п.,п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме :

переховування з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

впливу на свідків (коло яких встановлюється слідством), а також потерпілого;

може знищити або переховати не знайдені слідством речові докази, адже по даному кримінальному провадженню не закінчені всі слідчі дії.

Ризик тиску на свідків на початковому етапі слідства є вагомим на стадії досудового розслідування (справа Яжинський проти Польщі, рішення ЄСПЛ № 15479/02, від 4 жовтня 2005 року), оскільки на даний час слідством не встановлені всі можливі свідки даної події.
Також суд зважає на те, що по даному кримінальному провадженню не закінчені всі слідчі дії та усі обставини по справі ще не встановлені.

Відповідно до п.,п. 3 і 4ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як зазначено в п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року "тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".
На вказану обставину зверталася увага і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81.
Отже тяжкість покарання є суттєвим елементом при оцінюванні наведених ризиків, зокрема щодо переховування та знищення невіднайдених речових доказів, однак не може розцінюватися як єдиний, та враховується в сукупності із іншими обставинами, які характеризують особу підозрюваного.
При цьому, слідчим суддею також оцінені в сукупності всі обставини, визначені ст. 178 КПК України (підозрюваний є раніше не судимим, має постійне місце проживання, зі слів на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває).
Також суд враховує положення ч. 3 ст. 176 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Поруч із вказаним, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу необхідно належно довести неможливість застосування до такого підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що органами досудового слідства доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Однак належних доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні матеріали справи не містять, а тому суд вважає, що достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде домашній арешт, і такий запобіжний захід буде достатнім, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і виправданим з урахуванням ризиків, даних про особу підозрюваного та обставин встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні.

На підставі ст.,ст. 176, 177, 178, 183, 192-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 , погодженого начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю строком на 2 місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області, органів прокуратури та суду за першою вимогою;
2) цілодобово перебувати за місцем постійного проживання: АДРЕСА_1 .
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
4) постійно носити електронний засіб контролю;
Строк дії ухвали - до 04 лютого 2022 року включно.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання ним зазначених вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню Золотоніським РВП ГУНП в Черкаській області після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду ОСОБА_1