ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 179/2011/19
УХВАЛА

"08" грудня 2021 р. смт. Петриківка

Петриківський райсуд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої

ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки

смт. Магдалинівка, українки, має середню освіту, працює ФОП « ОСОБА_9 », реалізатором, проживає АДРЕСА_1 , раніше не судима

за обвинуваченням у вчиненні кримінального

правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, суд

В С Т А Н О В И В

В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області із 20 грудня 2019 року перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно обвинувального акту, 14 листопада 2018 року близько 10 години 20 хвилин в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_6 , маючи право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи легковим автомобілем марки «Ford» моделі «Focus.» 2016 року виробництва, з р/н НОМЕР_1 який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 02.06.2018 року виданий Центр 1246, належить ОСОБА_6 , здійснюючи маневр поновлення руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам руху, в результаті чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав смугу руху керованого нею автомобіля, на АЗС ПАТ «Укрнафта», що розташована в смт. Магдалинівка по вул. Центральній ЇВ, Дніпропетровської області.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми лівого колінного суглоба, закрито о крайового перелому медіального мищелка лівої великогомілкової кістки без зміщення уламків. Пошкодження медіального мениска лівого колінного суглобу, які згідно висновки судово-медичного експерта від 13.02.2019 року № 38 в сукупності відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, на підставі п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Згідно висновку судової авто технічної експерти від 12 лютого 2019 року № 11/10.1/117, у дорожній обстановці водій легкового автомобіля марки «Ford» моделі «Focus» 2016 року виробництва, з р/н НОМЕР_1 ОСОБА_6 , повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути ДТП для водія легкового автомобіля марки «Ford Focus » 2016 року виробництва, з р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , визначалася шляхом виконання нею вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України і в неї не було будь-яких перешкод технічного характеру, що не дозволили б їй виконати їх.

В даній дорожній обстановці поновленням руху водію легкового автомобіля марки «Ford» моделі «Focus» 2016 року виробництва, з р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , бу.-о небезпечне, так як на смузі її руху знаходився пішохід ОСОБА_4 , і в наслідок даного маневру вона здійснила наїзд на вищезазначеного пішохода, то, дії водія автомобіля марки «Ford» моделі «Focus» ОСОБА_6 , при заданому механізмі події не відповідали вимог; , п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що, з технічної точки зору, знаходилося- к причинному зв`язку з настанням події даної пригоди.

Згідно висновку комісійної судової авто-технічної експерти від 29 серпня 2019 року № 11/10.1/837, у дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Focus» ОСОБА_10 повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_4 , для водія автомобіля «Ford Focus» ОСОБА_6 , визначалась виконанням нею вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху і для неї не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили водію виконати зазначені вимоги ПДР.

При заданому механізмі події, дії водія автомобіля «Ford Focus» ОСОБА_6 , не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_6 по пред`явленому обвинуваченню винуватість не визнала, пояснивши, що вона буде надавати докази після допиту всіх свідків та після дослідження доказів, цивільний позов потерпілого

ОСОБА_4 не визнала.

Потерпілий ОСОБА_4 в суді пояснив, що 14.11.2018 року він приїхав на автомобілі Форд в с. Магдалинівка на заправку пального і став біля заправки № 3, до автомобіля підійшов заправник, а він пішов до каси розраховуватись за пальне. Побачив автомобіль красного кольору Форд-Фоку, яким керувала ОСОБА_11 і який теж під`їхав до заправки пального. Розрахувавшись він повертався до автомобіля, а коли проходив мимо автомобіля під керуванням ОСОБА_11 , то почув удар у ліву ногу від передньої частини автомобіля, так як він почав рукатись в його бік і від цього він упав на капот машини. ОСОБА_11 не виходячи із автомобіля після цього поїхала із території заправки. Він отримав пошкодження лівої ноги, у зв`язку із болями звернувся до лікарні і на рентгені було встановлено перелом меніксу лівого суглобу, після чого знаходився на лікування, 25.12.2018 року переніс операцію. Обвинувачена матеріальну допомогу на лікування йому не відшкодовувала, просить винести строге покарання.

Свідок ОСОБА_12 в суді пояснила, що є дружиною потерпілого, 14.11.2018 року до неї приїхав чоловік і повідомив, що його збила машина під керуванням ОСОБА_11 на заправці пального в с. Магдалинівка і він скаржився на біль в лівій нозі. Вона зателефонувала одразу до ОСОБА_11 по телефону, повідомився про повідомлення чоловіка. ОСОБА_11 вислухала її, запитавши чому чоловік їй нічого не сказав про це на заправці і більше з нею не розмовляла. Так як скарги чоловіка на біль в лівій нозі не проходили, то вони поїхали до лікарні і рентгені у чоловіка був відображений перелом меніксу.

В судовому засіданні перед допитом свідків та дослідженням доказів кримінального провадження, обвинуваченою ОСОБА_6 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України про її звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, так як з дня вчинення кримінального проступку пройшло строки давності.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 підтримав клопотання обвинуваченої, так як після події яка сталась 14.11.2018 року вказаної в обвинуваченні, пройшло 3 роки.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню, так як сплили строки давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності.

Захисник потерпілого ОСОБА_5 не заперечує проти клопотання ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, однак вважає винести в ухвалі висновок про визнання її винуватості ОСОБА_6 та стягнути із обвинуваченої всі судові витрати на користь потерпілого ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_4 згоден із думкою захисника ОСОБА_5 .

Судом роз`яснені обвинуваченій ОСОБА_6 правові наслідки закриття кримінального провадженні із нереабілітуючих підстав та право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому ОСОБА_6 повідомила, що їй зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності та вона просить задовольнити клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

Заслухавши учасників судового засідання, суд вважає клопотання + обвинуваченої обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За пред`явленим ОСОБА_6 обвинувачення її дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 2866 КК України, які згідно положень ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку.
Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі;
3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Аналогічне положення містить ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Виходячи з положень ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, віднесений кримінальним законом до злочину невеликої тяжкості, санкцією ч.1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботами на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, передбачених ч. 3, ч. 5 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачена ухилялась від слідства або суду чи вчинила новий злочин в період з 14 листопада 2018 року по даний час.
За будь-яких обставин визнання чи невизнання обвинуваченою
ОСОБА_6 своєї вини не може вплинути на можливість прийняття рішення про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності при наявності на те її згоди та за наявності на те відповідних підстав.
Відповідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення мала місце
14 листопада 2018 року, з урахуванням відсутності обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди обвинуваченої на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Доводи сторони захисту з боку потерпілого про визнання судом винуватості обвинуваченої на стадії закриття справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України судом до уваги не приймається, так як в суді не були допитані всі свідки по справі та не досліджені письмові докази в кримінальному провадженні, клопотання обвинуваченої було розглянуто невідкладно відповідно до вимог ст. 286 ч.4 КПК України, а тому судом не може бути надана оцінка діям ОСОБА_6 щодо визнання її винуватості на вказаній стадії судового розгляду справи.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався.

По справі заявлений цивільний позов від ОСОБА_4 про стягнення із ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 24 186 грн 46 коп і 10 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди ,який належить залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому ОСОБА_4 його право звернення до суду про відшкодування матеріальної , моральної шкоди та судових витрат в порядку цивільного законодавства

На підставі ст. 12, 44, 48, 125 КК України, керуючись статтями 284 та 285 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000659 від 23.11. 2018 року відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України закрити у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінально процесуального кодексу України.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення із матеріальної шкоди в розмірі 24 186 грн 46 коп і 10 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому ОСОБА_4 його право звернення до суду в порядку цивільного законодавства.

Стягнути із ОСОБА_6 судові витрати 1144 грн за проведення автотехнічтої експертизі від 12.022019 року № 11/ 10./1/117 та 1256.08 за проведення комісійної судової автотехнічної експертизі від 29.08.2019 року № 11/10./1/837, а всього 2400 грн 08 коп на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровської апеляційного суду області протягом семи днів з дня її оголошення через Петриківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1