ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2763/21 Справа № 172/602/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000197 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Васильківка Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання степеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та призначити ОСОБА_8 покарання: - за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн; - за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції при призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_8 не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце роботи.
Також зазначає, що за відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому та за наявності обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, судом ОСОБА_8 призначено занадто суворе покарання.
Вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн; - за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 у 2020 році (більш точних дати та часу встановити не виявилось можливим), проходячи повз зупинку громадського транспорту в сел. Васильківка Дніпропетровської області, на землі знайшов посвідчення учасника бойових дій серії
НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_9 . Усвідомлюючи той факт, що вказане посвідчення є документом, що видається і посвідчується уповноваженою на те установою, яке дає право безоплатного проїзду у громадському наземному транспорті, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на привласнення вищевказаного посвідчення учасника бойових дій в особистих інтересах, з метою подальшого його використання для придбання безкоштовних квитків для проїзду у громадському наземному транспорті та посвідчення своєї особи. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 поклав вказане посвідчення учасника бойових дій до правої передньої кишені одягнених на ньому джинсових штанів, тим самим незаконно привласнив його.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 в цей же день, 2020 року (більш точних дати та часу встановити не виявилось можливим), знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел направлений на підроблення посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , діючи умисно, взяв фотокартку зі своїм зображенням розміром 37х42 мм, вклеїв її до вказаного посвідчення, поверх первинної фотокартки із зображенням ОСОБА_9 . Таким чином, ОСОБА_8 підробив посвідчення, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою його подальшого використання.
Крім того, ОСОБА_8 31.03.2021 року о 15.00 годині, перебуваючи на території автовокзалу, розташованого за адресою: вул. Курчатова, 10, м. Дніпро, був зупинений співробітниками поліції, які попросили ОСОБА_8 пред`явити документ, що посвідчує його особу, після чого у нього виник злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документу посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 .
Надалі, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , є підробленим, пред`явив його працівникам поліції ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, з метою посвідчення своєї особи, тобто використав завідомо підроблений офіційний документ, що видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків. Оглянувши посвідчення, у працівників поліції виник сумнів щодо його справжності, у зв`язку з чим вони доповіли до чергової частини ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
31.03.2021 року у період часу з 16.50 годин до 17.20 годин в ході огляду місця події у присутності двох понятих дізнавачем вилучено у ОСОБА_8 посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , яке ОСОБА_8 використовував в якості завідомо підробленого документу для посвідчення своєї особи.
Згідно із висновком експерта № СЕ-19/104-21/11040-ДД від 07.04.2021 року, в якому зазначено, що усі зображення бланка посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , у тому числі, зображення фрагмента відбитка справа від фотокартки на першій сторінці та зображення відбитка на другій сторінці документа круглих гербових печаток, зображення відбитка прямокутного штампа без рамки, рукописних записів та підписів отримані способом струминного друку за допомогою копіювально-розмножувальної техніки (струминного принтера, копіра тощо). Зображення двох дугових елементів на фотокартці нанесено за допомогою пишучого приладу кулькового типу кулькової ручки (авторучки). До первинного змісту реквізитів посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 внесені зміни шляхом наклеювання фотокартки іншої особи чоловічої статі поверх первинного зображення власника посвідчення.
Кримінальне провадження розглянуто в порядку ст.382 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до кримінальних проступків; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні нікого не має; обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття; обставин, що обтяжують покарання, - не встановлено.
У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за ч.ч. 1, 4 ст. 358, ст.70 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції враховані обставини, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, при призначенні покарання, а саме, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також, що обвинувачений раніше не судимий, працевлаштований, щиро розкаявся, відсутність обставин, що обтяжують покарання, оскільки судом обвинуваченому призначено покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі, що не є максимальним, та яким, на підставі ч.1 ст.70 КК України, поглинуто призначене покарання за ч.4 ст.358 КК України.
Вимоги апеляційної скарги щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання як за ч.1 ст.358 КК України, так і за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн є безпідставними, оскільки частиною 1 статті 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а частиною 4 статті 358 КК України - у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, при цьому, відповідно до ч.2 ст.53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги захисника, вважаючи його доводи не обґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року залишити без задоволення.
Вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4