Справа № 738/1076/21
№ провадження 1-в/738/142/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2021 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про звільнення особи від відбування покарання за хворобою,

за участю: секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
учасників судового розгляду: прокурораОСОБА_5 ,
захисниківОСОБА_2 , ОСОБА_6 ,
засудженогоОСОБА_3 ,

В С Т А H О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
26 серпня 2021 року ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення особи від відбування покарання за хворобою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 засуджений вироком Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року за частиною 3 статті 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк два роки з конфіскацією всього особистого майна. Згідно з Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення № 1071 у ОСОБА_7 наявна дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ступеню змішаного ґенезу з амнестичним синдромом. Діагноз ОСОБА_3 входить до переліку захворювань, передбачених у Додатку 12 Наказу Міністерства Юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572. Захисник вважає, що стан здоров`я засудженого може погіршуватися у зв`язку із стресовими ситуаціями. Захисник, посилаючись на статті 50, 74, 84 КК України, просить звільнити ОСОБА_3 від основного покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років за хворобою.

Виклад позиції учасників судового провадження.
Засуджений, захисники клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Представник установи виконання покарання в судове засідання не з`явився.

Встановлені судом обставини.
Суд встановив, що вироком Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року ОСОБА_3 засуджений за частиною 3 статті 368 KK України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк два роки з конфіскацією всього особистого майна.

Згідно з Виписками № 1071, 4138, 1132 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні, за повідомленням КНП «Вінницька міська клінічна лікарня № 1» Департаменту охорони здоров`я Вінницької міської ради № 01-6/1023 від 19 серпня 2021 року, засудженому ОСОБА_3 встановлений діагноз дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. змішаного ґенезу (гіпертонічна, атеросклеротична, вертеброгенна) з амнестичним синдромом, вираженим вести було-атактичним синдромом, стійким цефалічним синдромом, з інтелектуально-мнестичними розладами, з змінами на ЕЕГ (елементи епілептиформності). Наслідки перенесених ГПМК (2018 рік) та закритої ЧМТ (14 серпня 2018 рік) у вигляд стійкої лікворної гіпертензії та син копальних станів. На момент виписки загальний стан хворого задовільний.

ОСОБА_3 є особою з інвалідністю третьої групи.

Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Державній установі «Менська виправна колонія (№ 91) ».

В матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_3 відсутні: відомості про здійснення медичного огляду лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України; відомості про перенаправлення засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС, про лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС; висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Відповідно до частини 2 статті 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

З аналізу наведеної норми вбачається, що звільнення засудженого від покарання у зв`язку із тяжкою хворобою є правом, а не обов`язком суду. При цьому наявність тяжкого захворювання не є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування покарання. Суд повинен враховувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини.

Згідно з роз`ясненнями у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Порядок підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою визначений у розділі VI Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 (далі Порядок)

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу VI Порядку, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 13 до цього Порядку. Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України (ДКВС), а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС, медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

Відповідно до пункту 6 розділу VI Порядку, за наявності у засудженого ознак хвороби, визначеної Переліком хвороб, лікуючий лікар невідкладно складає медичний висновок, який погоджує завідувач відповідного закладу охорони здоров`я ДКВС. Завідувач закладу охорони здоров`я спільно з лікуючим лікарем забезпечують направлення хворого засудженого, а також необхідної медичної документації на найближче засідання лікарсько-консультативної комісії. З урахуванням результатів особистого медичного огляду хворого засудженого, вивчення даних медичної облікової документації щодо обстеження, лікування, надання рекомендацій тощо лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 14 до цього Порядку (далі - висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб).

Отже, обов`язковою умовою для вирішення питання стосовно звільнення особи від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі є наявність висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб.

Приписи частини 2 статті 84 КК України, передбачають, що підставою для звільнення засудженого від покарання є не лише наявність тяжкого захворювання, а й те, що таке захворювання перешкоджає відбуванню покарання, тому сторона провадження, яка звернулась до суду з клопотанням про звільнення особи від відбування покарання за хворобою, відповідно до положень статті 22 КПК України, повинна довести цю обставину.

Суд встановив, що до клопотання про звільнення особи від відбування покарання за хворобою не доданий висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_3 щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, за формою, наведеною в додатку 14 до Порядку.

У матеріалах особової справи відсутні відомості про те, стосовно ОСОБА_3 був проведений медичний огляд лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України, а також про те, що ОСОБА_3 лікувався та обстежувався в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС.

Під час розгляду клопотання засуджений зазначив, що не проходив медичне обстеження та лікування в закладах охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України.

Суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання захисника про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за хворобою, оскільки заявник клопотання не надав висновку лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, складеного у формі та за процедурою, визначеними в Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Враховуючи викладене, керуючись статями 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про звільнення особи від відбування покарання за хворобою відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 24 вересня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1