УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року
м. Київ
справа № 264/6538/20

провадження № 51-152 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Донецького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001308,
встановив:
За вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 8 січня 2021 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горлівки Донецької області, громадянин України, зареєстрований: АДРЕСА_1 , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено покарання у виді одного року обмеження волі у кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.
На підставі ст.72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 27 по 28 серпня 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.
Відповідно до вироку суду, сержанти поліції ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відповідно до розстановки сил та засобів взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції з 19.00 години 26-го до 07.00 години 27-го серпня 2020 року заступили на службу в складі екіпажу «Чайка-126». О 19.31 год. поліцейські отримали від оператора служби «102» повідомлення, що лежать два невідомих чоловіки за адресою АДРЕСА_4 . З метою забезпечення публічної безпеки та порядку прибули за вказаною адресою, де виявили ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, порушували громадський порядок та поводили себе агресивно, на вимогу поліцейських припинити ці дії та надати особисті документи, відповіли відмовою та продовжили поводити себе зухвало й агресивно, порушуючи громадський порядок та висловлюватись нецензурною лайкою у бік поліцейських та інших громадян.
ОСОБА_8 було роз`яснено, що він буде доставлений до Кальміуського відділу поліції для встановлення особи та притягнення до адміністративної відповідальності, однак той став перешкоджати діям поліцейського, у зв`язку з чим, ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію», застосував до нього фізичну силу. Обурившись правомірними діями поліцейських щодо припинення протиправної поведінки ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_5 підбіг до поліцейського ОСОБА_6 й завдав йому удар кулаком правої руки в ліву виличну область, а потім удар ногою по першому пальцю лівої кисті, чим спричинив потерпілому забиття виличної області та пальця, що є побоями. Після цього щодо ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 43-45 Закону України «Про Національну поліцію», працівниками поліції застосовано фізичну силу та спеціальний засіб - кайданки.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року частково задоволено апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 , вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 8 січня 2021 року стосовно ОСОБА_5 змінено в частині призначеного покарання. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки та покладено обов`язки, що передбачені ст. 76 КК України.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що положення ст. 75 КК до ОСОБА_5 застосовано неправильно, що в свою чергу призвело до м`якості призначеного йому покарання.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Вирішення судом питання про призначення ОСОБА_10 покарання ґрунтується на наведених вимогах.
Як убачається зі змісту доданих до касаційної скарги копій судових рішень, обираючи ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких; дані про особу винного, який раніше не судимий, не перебуває на спеціальних обліках, працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, має сім`ю, виховує та утримує трьох дітей, має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, позитивно характеризується за місцем проживання, є особою з інвалідністю 3 групи, хворіє на цукровий діабет, тяжких наслідків від скоєного ним злочину не настало, шкоди здоров`ю потерпілого не завдано, обвинувачений вибачився перед потерпілим, який прийняв його вибачення; обставини, що обтяжують покарання належить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин що його пом`якшують, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість його виправлення без позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК звільнив від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, який є достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.
Призначене ОСОБА_10 покарання із застосуванням положень статей 75, 76 КК відповідає вимогам статей 50, 65 КК, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через м`якість колегія суддів не убачає. Відсутні такі підстави і в касаційній скарзі прокурора.
Переконливих доводів, які би спростовували висновки апеляційного суду в частині призначення покарання, а також свідчили б про можливість виправлення засудженого лише в умовах обмеження волі, прокурор у касаційній скарзі не навів.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити
Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3