Справа № 175/3280/20
Провадження № 1-кп/175/201/20
Вирок

Іменем України

07 лютого 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000460 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, яка народилась у м. Дніпропетровськ, з середньою освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 07.04.2020 року приблизно о 11 годині 45 хвилин перебуваючи у приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Ашан Лівобережний» TOB «АШАH Україна Гіпермаркет», який розташований за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район смт.Слобожанське вул. Нижньодніпровська, буд. 17, де у неї раптово виник злочинний умисел на таємне викладення жого майна, яке належить TOB «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ».

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з торгівельних стелажів з алкогольними напоями, викрала майно, яке належить на праві власності TOB «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ», а саме: лікер «Jagermeister», склянка об`ємом 0,7 л., вартістю 374 грн. 90 коп., без урахування ПДВ, яку сховала у верхньому одягу.

Після чого ОСОБА_4 , тримаючи при собі викрадене майно, не оплативши його вартість, вийшла за каси торгівельного залу гіпермаркету «АШАН ЛІВОБЕРЕЖНИЙ» TOB «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ», таким чином вчинила всі дії, які вона вважала необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, проте не змогла довести злочинний умисел до кінця та розпорядитися викраденій майном з причин, які не залежали від її волі, та як одразу була виявлена та викрита охоронцем гіпермаркету.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе визнала у повному обсязі та підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Вона 07.04.2020 року приблизно о 11 годині 45 хвилин перебуваючи у приміщенні гіпермаркету «Ашан» з прилавку викрала майно, а саме лікер для вжитку, але була зупинена охоронцями магазину. Просила суд суворо його не карати, врахувати її щире каяття.

Представник потерпілого ТОВ «АШАН Україна Гіпермаркету» ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченої не має, просив призначити покарання на розсуд суду. Цивільний позов не заявляв.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 та її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, які виразились в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, що вона раніше не судима, яка відповідно до ст.12 КК України є проступком умисним, те, що вину свою визнала повністю, посередню характеристику за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, а тому з метою попередження вчинення нею нових злочинів їй необхідно і доцільно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді громадських робіт на чому в судових дебатах наполягав прокурор.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти її виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої - є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності зі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000460, а саме: лікер «Jagermeister», склянка об`ємом 0,7 л., - залишити у розпорядженні власника, диск залишити зберігати в матеріалах кримінального провадженя (а.с.к.п. 27).

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1