Справа № 740/3188/21
Провадження № 1-кп/740/315/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники кримінального провадження:

-прокурор ОСОБА_4 ,

-обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, неодружений, зі слів до затримання офіційно працював різноробочим у торговому центрі в м. Києві, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 травня 2006 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 грудня 2007 року на підставі ст. 408-2 КПК України звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано з направленням засудженого в місця позбавлення волі на 2 роки 6 місяців позбавлення волі; звільнений 11 грудня 2009 року відповідно до ст. 81 КК України за постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 грудня 2009 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 8 місяців 3 дні;

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24 лютого 2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 10 лютого 2012 року за відбуттям строку покарання;

- вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 березня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05 січня 2018 року у зв`язку з відбуттям покарання;

- вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

установив:

ОСОБА_5 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, повторно вчинив кримінальне правопорушення, а саме 04 грудня 2020 року близько 14-00 години, перебуваючи біля входу до кафе «Таверна» за адресою: вул. Московська, 13, м. Ніжин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, повторно таємно викрав велосипед марки «Україна» вартістю 750,00 грн, що належить ОСОБА_6 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та показав, що вчинив злочин за викладених в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що взяв велосипед щоб доїхати додому, бо йшов сніг. Велосипед поставив удома, а коли до нього додому прийшли працівники поліції щодо іншої справи, то вилучили велосипед. Потерпілого він не знає і жодного разу не бачив. Шкодував у вчиненні вказаного злочину, розкаявся, просив суворо не карати, призначивши мінімальну міру покарання, обіцяв виправитися, також погодився з усіма обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, та доказами, зібраними органом досудового розслідування, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпілий у поданій до суду письмовій заяві зазначив, що жодних претензій він не має, цивільний позов заявляти не буде, так як майно йому повернуте.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які не оспорюються обвинуваченим.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей Кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.

При призначенні покарання суд також ураховує особу обвинуваченого, який має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується негативно, неодружений, має середню спеціальну освіту, зі слів офіційно працював до затримання різноробочим у торговому центрі в м. Києві, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, разом з цим перебуває на обліку в лікаря-нарколога в Ніжинському диспансерному наркологічному відділенні КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» з 06 серпня 2018 року з приводу захворювання на алкоголізм, на стаціонарному лікуванні не знаходився.

Також суд ураховує ставлення ОСОБА_5 до вчиненого правопорушення, яке полягає у визнанні винуватості та засудженні своїх дій, обіцянні виправитися і не повторювати подібного.

Крім цього, суд ураховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, якою передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання, пов`язане з позбавленням волі, у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки його виправлення та перевиховання за таких умов можливе тільки з ізолюванням від суспільства.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_5 строку покарання необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2021 року.

Призначаючи такий вид покарання, суд ураховує принципи законності, справедливості й індивідуалізації покарання, яке своїм видом та розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, якою визначено мету покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням судової товарознавчої експертизи, які згідно з довідкою Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру становлять 490,35 грн та на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 349, 369 - 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 січня 2021 року, яким ОСОБА_5 засуджено до двох років позбавлення волі, і остаточно за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 покарання у виді двох років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбуття ОСОБА_5 покарання рахувати з моменту фактичного його затримання - 08 грудня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 коп. витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Речовий доказ велосипед марки «Україна» чорного кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити в його володінні.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1