Справа № 147/293/21
Провадження № 1-кп/147/64/21
ВИРОК
іменем України

26 листопада 2021 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» в залі суду в смт Тростянець кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, з наявністю інвалідності ІІІ групи, раніше судимого:

- 14.07.2015 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 321 ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений вiд відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 27.01.2016 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 24.03.2020 звільнений з місць позбавлення волі у зв?язку з відбуттям строку покарання,

- 23.10.2020 Ладижинським міським судом Вінницької області за ст.395 КК України до 2 місяців арешту;

- 08.12.2020 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 місяців арешту,

наразі відбуваючого покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)»

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 14 січня 2021 року близько 02-00 год. перебував у м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, де у нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна, що знаходиться в артельному побутовому приміщенні другої бригади восьмого околоту "Одеської залізниці" "Христинівської дистанції колії", що розташована на 43 км вказаної колії.

14.01.2021 року близько 04-00 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи таємно по відношенню до власників майна та інших осіб, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою частини арматури, яку він знайшов неподалік, пошкодив навісний замок та у подальшому проник до артельного побутового приміщення другої бригади восьмого околоту "Одеської залізниці" "Христинівської дистанції колії", що розташована на 43 км вказаної колії, звідки викрав акустичні колонки торгової марки "Trust" моделі SP -2420, які знаходились на підвіконні, двоє окулярів зварювальника торгової марки "Admiral" та одну пачку кави розчинної "Jacobs Monarch" вагою 60г, що знаходилась в шафі поруч з вікном та належить монтеру колії ВП "Христинівська дистанція колії" Філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця" ОСОБА_6 . Згідно висновку експерта №275-277/21-21 від 19.01.2021 року, станом на момент вчинення крадіжки, а саме 14.01.2021 року, вартість акустичних колонок торгової марки "Trust" моделі SP -2420 складала 310 грн. (триста десять грн. 00 коп.), вартість двох окулярів зварювальника торгової марки "Admiral" складала 471 грн. (чотириста сімдесят одна грн. 00 коп.), та 1 пачки кави розчинної "Jacobs Monarch" вагою 60г складала 69,38 грн. (шістдесят дев`ять грн. 38 коп.). Після вчинення крадіжки викрадені речі ОСОБА_4 зберігав при собі та цього ж числа, близько 07-15 год., неподалік артельного побутового приміщення другої бригади восьмого околоту "Одеської залізниці" "Христинівської дистанції колії", що розташована на 43 км вказаної станції був затриманий працівниками ВП "Христинівська дистанція колії" Філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця".

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно та поєднано з проникненням у інше приміщення.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та надав покази, якими підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Крім того, просив не досліджувати докази та не допитувати свідків у зв`язку з визнанням вини.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисного.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав про відсутність претензій до обвинуваченого.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, де зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому роз`яснено.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена у повному обсязі та суд кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно та поєднано з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, раніше неодноразово судимий, неодружений, непрацюючий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується формально позитивно, має інвалідність ІІІ групи.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 16 січня 2021 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком три роки три місяці. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України цим вироком остаточно визначено ОСОБА_4 покарання, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 08.12.2020 року, у виді позбавлення волі строком три роки п?ять місяців.

Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів.

При сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК України).

За цими ж правилами призначається покарання, якщо після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому до ухвалення попереднього вироку. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України (ч.4 ст.70 КК України).

ОСОБА_4 не відбув покарання призначене згідно вироку суду від 16.01.2021 р., та до його постановлення (14.01.2021 р.) вчинив інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається із постанови Верховного Суду від 03.10.2019 р. по справі №755/3279/18, самостійне виконання вироків порушує приписи ч. 4 ст. 70 КК України, які не визначають відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано при призначенні покарання звільнення від його відбування з випробуванням. Закон про кримінальну відповідальність в ч. 1 ст.70 КК України встановив три альтернативних способи призначення покарання: поглинання менш суворого більш суворим, повне складання покарань, часткове складання покарань. Зміст ст. 70 КК України не передбачає самостійного виконання вироків.

Таким чином, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст. ст.374,381,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України остаточно визначити ОСОБА_4 покарання, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.01.2021 року, у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 26 листопада 2021 року.

В строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_4 частково відбуте покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 16.01.2021 р.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 16.01.2021 р.

Речові докази:

- акустичні колонки торгової марки "Trust" моделі SP -2420, двоє окулярів зварювальника торгової марки "Admiral" та одну пачку кави розчинної "Jacobs Monarch" вагою 60г, що передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити останньому, як власнику;

- навісний замок, що знаходиться у спеціальному герметичному пакеті "МВС України" "Експертна служба" №2669796 та частину арматури, що знаходиться у спеціальному герметичному пакеті "МВС України" "Експертна служба" №5498444, що передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.;

- 12 слідів пальців рук, що знаходяться у спеціальному герметичному пакеті "МВС України" "Експертна служба" №5264674, що приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 2615,16 грн. (дві тисячі шістсот п`ятнадцять грн. 16 коп.)

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1