Справа № 462/9389/21
провадження 1-кп/462/705/21
У Х В А Л А

29 грудня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

24.12.2021 прокурор подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 . Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. В результаті його дій, які виразилися в грубому порушенні правил дорожнього руху України настали тяжкі наслідки у вигляді смерті особи. Об`єктивна сторона злочину виразилась у грубому порушені ним правил дорожнього руху. Потерпілій стороні завдана непоправна шкода у вигляді смерті близької людини, шкода не відшкодована, а тому при наявності кваліфікованого захисника, обвинувачений усвідомлює суворість покарання, яке йому буде призначене за умови доведеності його вини. Оцінюючи особу обвинуваченого, з огляду наявності обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, сторона обвинувачення приходить до переконання, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали. З огляду на викладене, у сторони обвинувачення є достатньо даних вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, експертів. Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків як обвинуваченого, щодо нього необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зважаючи на особу обвинуваченого, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, суспільну небезпеку злочину та обставини його вчинення, а також те, що обвинувачений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, в тому чисті за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не в силі. Просить клопотання задоволити.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 з підстав наведених у клопотанні та просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою до 60 днів.

Захисник обвинуваченого відносно задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 заперечив, зазначивши, що зазначені прокурором ризики є необґрунтованими і не підтверджені жодними доказами, а тому просить клопотання прокурора залишити без задоволення та, враховуючи те, що обвинувачений одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Обвинувачений заперечив проти клопотання прокурора.

Потерпілі та їх представник підтримали клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.

Крім того, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.11.2021, підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.01.2022 року, без визначення розміру застави.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 №33977/96 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризиками, які дають підстави суду продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що ОСОБА_8 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, що є тяжким злочином, за яке встановлено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років, можливість останнього незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки такі ще судом не допитані. Відтак, наявні всі підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно обвинуваченого на даний час продовжують існувати, а тому дані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням серйозності висунутого обвинувачення, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даному етапі є адекватним превентивним заходом.

Оскільки заявлені при обранні та продовженні запобіжного заходу ризики щодо неналежної поведінки обвинуваченого не зменшилися, що виправдовує подальше його тримання під вартою, суд знаходить доцільним продовження раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто з 29.12.2021 до 26.02.2022 включно.

Суд враховує також положення ст. ст. 182, 183 КПК України та вважає, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину, який спричинив загибель людини, відсутні підстави для визначення ОСОБА_8 розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 314, 331 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 60 днів, тобто по 26 лютого 2022 року включно.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: