Провадження № 1-кс/752/6525/21
У Х В А Л А
іменем України
25.08.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000303 від 06.03.2017 р., -

в с т а н о в и в:

ухвалою слідчого судді Голосіївського районногосуду м. Києва від 22.06.2017 р. задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 . Постановлено накласти арешт на наступні об`єкти нерухомого майна, зокрема творчу майстерню (група приміщень № 123) (літ «А»), загальною площею 124,5 м2, (зареєстровану за ОСОБА_6 ); групу приміщень № 121 (літ «А»), загальною площею 72,6 м2, (зареєстровану за ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ); нежитлове приміщення, загальною площею 137,5 м2, (зареєстроване за ОСОБА_8 ); нежитлове приміщення № 129, загальною площею 137,5 м2, (зареєстроване за ОСОБА_9 ); нежитлове приміщення № 128, загальною площею 46,3 м2, (зареєстроване за ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ); нежитлове приміщення № 130 (літ «А»), загальною площею 93,1 м2, (зареєстроване за ОСОБА_12 ), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити будь-які дії по їх відчуженню.

У серпні 2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся у суд з клопотанням про скасування арешту майна. Просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.06.2017 р. на групу приміщень № 121 в літері "А", загальною площею 72,60 кв.метрів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційни номер об"єкта нерухомого майна 0000.

В обгрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 07.06.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , є власником 1/2 частини групи нежитлових приміщень № 121 в літері "А", загальною площею 72,60 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник є добросовісним набувачем групи вказаних нежилових приміщень. В матеріалах клопотання слідчого СВ ГУ НП у м. Києві про накладення арешту на майно відсутні будь-які докази того, що групу вказаних приміщень визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та неправомірного заволодіння групою вказаних нежитлових приміщень, а також відсутні докази того, що зазначене майно не було передбачено проектом будівництва. На думку заявника, арешт накладено безпідставно. Зважаючи на розумні строки досудового розслідування кримінального провадження, заявник вважає, що протягом майже чотирьох років можна було вжити всіх необхідних дій задля належного фіксування доказів та встановлення всіх обставин вчиненого діяння, а тому наявність обтяження на майно добросовісного набувача є недоцільним та невиправданим обмеженням його прав, як власника майна.

В судовому засіданні представник заявника підтримав клопотання та просив задовольнити клопотання.

Вислухавши думку представника заявника та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районногосуду м. Києва від 22.06.2017 р. задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 . Постановлено накласти арешт на наступні об`єкти нерухомого майна, зокрема творчу майстерню (група приміщень № 123) (літ «А»), загальною площею 124,5 м2, (зареєстровану за ОСОБА_6 ); групу приміщень № 121 (літ «А»), загальною площею 72,6 м2, (зареєстровану за ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ); нежитлове приміщення, загальною площею 137,5 м2, (зареєстроване за ОСОБА_8 ); нежитлове приміщення № 129, загальною площею 137,5 м2, (зареєстроване за ОСОБА_9 ); нежитлове приміщення № 128, загальною площею 46,3 м2, (зареєстроване за ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ); нежитлове приміщення № 130 (літ «А»), загальною площею 93,1 м2, (зареєстроване за ОСОБА_12 ), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити будь-які дії по їх відчуженню.

Арешт накладено в рамках кримінального провадження № 0000303 від 06.03.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Встановлено, що на підставі ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 25.11.2010 № 2-798/10 за ОСОБА_9 визнано право власності на об`єкти нерухомого майна на нежилі приміщення № 128, площею 46,30 м2, та № 129, площею 137,5 м2, по АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_12 визнано право власності на об`єкти нерухомого майна на нежилі приміщення № 130, площею 93,1 м2, по АДРЕСА_1 , здійснено державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно за адресом: АДРЕСА_1 .

Також відповідно до інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно на вказані об`єкти нерухомості належить ОСОБА_9 має реєстраційний номер № 37534390, а запис про право власності вчинено в книзі: 244п-141 за № 11223, та ОСОБА_12 , має реєстраційний номер № 37534523, а запис про право власності вчинено в книзі: 244п-141 за № 11223.

Крім вказаного вище встановлені факти заволодіння підвальними приміщеннями, які не передбачені проектом будівництва, є допоміжними приміщеннями, тобто є спільною власністю мешканців будинку по АДРЕСА_1 , а саме:

-творча майстерня (група приміщень № 123) (літ «А»), загальною площею 124,5 м2, (зареєстроване за ОСОБА_6 );

-група приміщень № 121 (літ «А»), загальною площею 72,6 м2, (зареєстроване за ОСОБА_7 та ОСОБА_4 );

-нежитлове приміщення, загальною площею 137,5 м2, (зареєстроване за ОСОБА_8 );

-нежитлове приміщення № 129, загальною площею 137,5 м2, (зареєстроване за ОСОБА_9 );

-нежитлове приміщення № 128, загальною площею 46,3 м2, (зареєстроване за ОСОБА_10 та ОСОБА_11 );

-нежитлове приміщення № 130(літ «А»), загальною площею 93,1 м2, (зареєстроване за ОСОБА_12 ).

Процесуальним керівником в рамках вищевказаного кримінального провадження 23.03.2017 року було направлено запит в порядку ст. 93 КПК України до Гребінківського районного суду Полтавської області стосовно видання Гребінківським районним судом Полтавської області ухвал, на підставі яких 25.11.2010 було здійснено державну реєстрацію прав власності на нежитлові приміщення № 129 та АДРЕСА_2 .

У відповідь Гребінківським районним судом Полтавської області від 30.03.2017 року було повідомлено, що справа № 2-798/10 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_12 не розглядалася, відповідно ухвала від 25.11.2010 не виносилась.

Процесуальним керівником в рамках вищевказаного кримінального провадження 23.03.2017 року було направлено запит в порядку ст. 93 КПК України до Київського міського бюро технічної інвентаризації стосовно того яким чином та на підставі яких документів було здійснено реєстрацію прав власності вказаних вище об`єктів нерухомості. У відповідь на запит було отримано відповідь, що реєстрацію права власності на нежитлові приміщення № 130, загальною площею 93,1 м2, за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_12 здійснено на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 25.11.2010 року.

Заявник посилається на те, що він є добросовісним набувачем групи вказаних нежилових приміщень. В матеріалах клопотання слідчого СВ ГУ НП у м. Києві про накладення арешту на майно відсутні будь-які докази того, що групу вказаних приміщень визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та неправомірного заволодіння групою вказаних нежитлових приміщень, а також відсутні докази того, що зазначене майно не було передбачено проектом будівництва. На думку заявника, арешт накладено безпідставно. Зважаючи на розумні строки досудового розслідування кримінального провадження, заявник вважає, що протягом майже чотирьох років можна було вжити всіх необхідних дій задля належного фіксування доказів та встановлення всіх обставин вчиненого діяння, а тому наявність обтяження на майно добросовісного набувача є недоцільним та невиправданим обмеженням його прав, як власника майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2-4 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно зі ст. 174 КПК України як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 28 липня 2021 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у даному кримінальному провадженні.

Встановлено, що досудове розслідування триває, а тому висновки володільця майна щодо необґрунтованості необхідності подальшого арешту майна, є безпідставними з огляду вище зазначеного.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту.
Керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання власника майна ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000303, відомості щодо якого внесені 06.03.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про скасування арешту майна залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя