Справа № 748/1680/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/652/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого інспектора Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_9 про скасування звільнення ОСОБА_8 , від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2019 року, та направлення для відбування призначеного покарання.

Скасовано засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування призначеного вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2019 року покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня його фактичного затримання.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що незважаючи на винесені неодноразові застереження у виді письмових попереджень, на те, що у березні 2021 року вже розглядалося аналогічне питання і суд надав можливість засудженому виправитися, але ОСОБА_8 на шлях виправлення не став та не виконав обов`язки, покладені на нього вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2019 року.

Не погодившись з рішенням суду адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про скасування звільнення його підзахисного від відбування покарання з випробуванням. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення були порушені права ОСОБА_8 на захист, оскільки в судовому засіданні не були роз`яснені його права мати захисника і судовий розгляд було проведено за відсутності останнього. Захисник також зазначає, що судом не було враховано ряд обставин, які мають істотне значення, а саме, поведінку ОСОБА_8 , що він працює неофіційно, а тому не може надати довідку про знаходження на роботі, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітню доньку та не працевлаштовану дружину, також, на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери, а тому реальне відбуття покарання ОСОБА_8 поставить їх у скрутне матеріальне становище. На переконання апелянта неявки засудженого на реєстрацію самі по собі не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та просив рішення місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.

Згідно приписів ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч. 2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком суду. Невиконання засудженим покладених обов`язків вважається невиконання ним хоча б одного з обов`язків, які були покладені на нього судом.

За приписами абз. 1 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року встановлено, що згідно ч.2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2019 року, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

16 жовтня 2019 року з ОСОБА_8 було роз`яснено порядок та умови відбуття іспитового строку, попереджено, що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, матеріали справи будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування іспитового строку, та направлення засудженого для відбування призначеного покарання. За результатами бесіди відібрано пояснення, підписку, заповнено анкетні дані, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, відповідно до якої встановлено періодичність явки на реєстрацію - 1-й та 3-й вівторок кожного місяця.

За порушення порядку та умов відбуття іспитового строку, а саме за неодноразові неявки до уповноваженого органу з питань пробації, на підставі ч.2 ст. 78 Кримінального Кодексу України, ст. 166 Кримінально - виконавчого кодексу України, 16 лютого 2021 року матеріали справи відносно ОСОБА_8 були направлені до Чернігівського районного суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Ухвалою суду від 22 березня 2021 року в задоволенні клопотання Чернігівського районного відділу було відмовлено.

В подальшому, не зробивши для себе висновків, ОСОБА_8 неодноразово не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних на те причин.

За результатами розгляду вказаного подання ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2021 року, скасовано звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на реальну міру покарання і останнього направлено для відбування покарання призначеного за вироком суду.

Відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_8 під його особистий підпис був повідомлений про необхідність з`являтися на реєстрацію до органу з питань пробації у визначені дати, про можливі наслідки невиконання даного обов`язку, йому були відомі наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків, а також те, що у березні 2021 року вже розглядалося аналогічне питання і суд надав можливість засудженому виправитися, однак, ОСОБА_8 без поважних причин систематично не виконував обов`язок з`явитися на реєстрацію до органу з питань пробації, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 мав реальні можливості виконувати покладені на нього обов`язки, а факт неодноразового ігнорування покладених обов`язків свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували поважність неявок ОСОБА_8 до органу пробації для реєстрації, рівно як і не містять буд-яких повідомлень від останнього про неможливість з`явитися у встановлені графіком дні та час.

Доводи апеляційної скарги захисника, щодо порушення права ОСОБА_8 на захист, у зв`язку з не роз`ясненням останньому судом його прав та проведення судового розгляду без участі захисника, колегія суддів вважає необгрнутованими з огляду на наступне.

Відповідно до норм розділу VIIІ КПК України, яким регламентовано розгляд питань під час виконання вироку, непередбачено обов`язкової участі захисника при розгляді даної категорії справи, як і ст.. 52 КПК України, якою регламентовано випадки обов`язкової участь захисника у кримінальному провадженні, а тому проведений судовий розгляд в суді першої інстанції без захисника, за відсутності відповідний клопотань про його участь, не свідчить про порушення прав засудженого.

Крім того, в судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_8 були роз`яснені його права та вручено відповідну пам`ятку. Дані обставини були підтверджені засудженим в суді апеляційної інстанції та не заперечувалися самим захисником ОСОБА_7 .

Твердження захисника про те, що неявки засудженого на реєстрацію самі по собі не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не спростовують висновків суду щодо невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, що є визначеною підставою згідно із ст. 166 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Кім того, факт, що на утриманні засудженого перебувають цивільна дружина, неповнолітня дитина та батьки, не може визнаватися поважною причиною для невиконання засудженим покладених на нього обов`язків.

Враховуючи наведене, не встановивши істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2021 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого інспектора Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_9 про скасування звільнення ОСОБА_8 , від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2019 року, та направлення останнього для відбування призначеного покарання без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4