У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу представника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, прокурора та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора та зобов`язання вчинити дії.
Скарга мотивована тим, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьк) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалось досудове розслідування, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 25.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 205-1 КК України.
Волинською обласною прокуратурою винесено постанову від 06 жовтня 2021 року про визначення місця здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні та визначено підслідність кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 205-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000169 від 28.05.2021, за слідчими П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.07.2021 (справа №463/7550/21) задоволено клопотання слідчого першого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 та надано дозвіл у кримінальному провадженні №0000169 від 28.05.2021 на обшук у службовому кабінеті №615, який знаходиться за адресою: вул. Стрийська, 35, м. Львів ОСОБА_3
08 липня 2021 року на підставі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.07.2021 (справа №463/7550/21) було проведено обшук у службовому кабінеті №615 завідувача сектору із питань запобігання та виявлення корупції Західного міжрегіонального управління по боротьбі з великими платниками податків ДПС України ОСОБА_3 , який знаходиться за адресою: вул. Стрийська, 35, м. Львів та вилучено речі.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту майна по справі №463/7550/21 від 13 липня 2021 року клопотання старшого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_6 , що погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , задоволено та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000169 від 28.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 205-1 КК України на вилучене майно у ході проведення обшуку 08.07.2021 у службовому кабінеті № 615, який знаходяться за адресою: вул. Стрийська, 35, м. Львів, а саме: наказ № 156 від 23.06.2021 «Про проведення планової перевірки» на 1 арк.; акт про результати планової перевірки стану організації роботи відділів адміністрування підприємств по застосуванню штрафних санкцій за порушення правил сплати (перерахування) податків за період з 01.10.2019 по 31.12.2020 № 50/33-00-02 від 17.05.2021 на 16 арк.; доповідна записка № 25/33-00-02 від 01.04.2021 на 8 арк.; лист № 2739/5/99-99-03-01-16 від 30.04.2021 на 2 арк.; лист № 8522/99-00-18-01-03-07 від 08.04.2021 з додатком листом № 31/2/1- 28621-17 від 05.03.2021 на 4 арк.; носій інформації (флеш-накопичувач) «Transcend» об`ємом 32 ГБ; носій інформації (флеш-накопичувач) «SP» об`ємом 16 ГБ.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03.08.2021 у справі №463/7550/21 провадження №11-сс/811/835/21 апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту майна по справі №463/7550/21 від 13 липня 2021 року про арешт майна залишене без змін.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17.09.2021 справа №161/16049/21 провадження №1-кс/161/6948/21 клопотання адвоката ОСОБА_8 , яке подано було в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 28.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.З ст. 212, ч.2 ст. 205-1 КК України, задоволено та скасовано арешт на майно, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.07.2021, а саме на: носій інформації (флеш-накопичувач) «Transcend», об`ємом 32 ГБ, та носій інформації (флеш-накопичувач) «SP», об`ємом 16 ГБ.
Як вказано у скарзі 21.09.2021 року представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_8 було направлено заяву до слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові про повернення вилученого майна, однак ніяких дій щодо повернення майна слідчим вчинено не було. За допомогою відстеження на офіційному сайті Укрпошти за трек-номером 877 відомо, що заяву від 21.09.2021 про повернення вилученого майна вручено.
Як вказує адвокат, на сьогоднішній день ухвала слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17.09.2021 справа №161/16049/21 провадження №1-кс/161/6948/21 не була виконана, а речі на які скасовано арешт так і не були повернуті володільцю майна.
Адвокат у скарзі зазначає, що оскільки, судом скасовано арешт на майно: носій інформації (флеш- накопичувач) «Transcend», об`ємом 32 ГБ, та носій інформації (флеш-накопичувач) «SP», об`ємом 16 ГБ, а тому відсутні будь-які правові підстави щодо його подальшого утримання, а отже, таке майно повинно бути повернуто.
Заявник відповідно до вищевикладеного, керуючись ст. ст. 21, 169, 303-305 КПК України, ст. ст. 19, 129-1 Конституції України, просить слідчого суддю: прийняти скаргу до розгляду; зобов`язати слідчого та прокурора, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000169 від 28.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 205-1 КК України повернути майно ОСОБА_3 , яке було вилучено в рамках кримінального провадження, а саме: носій інформації (флеш-накопичувач) «Transcend», об`ємом 32 ГБ, та носій інформації (флеш-накопичувач) «SP», об`ємом 16 ГБ, арешт якого скасовано ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2021 справа №161/16049/21 провадження 1- кс/161/6948/21.
01.11.2021 від адвоката ОСОБА_9 , на електронну адресу суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії скарги від 01.10.2021 на дії працівників ТУ ДБР, розташованого у місті Львові та копію листа №4691зкп/10-5-04-01-17748/21 від 08.10.2021.
Заявник та його адвокат в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Разом із тим, 02.11.2021 від адвоката ОСОБА_9 , на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд скарги за їх відсутності, скаргу підтримують та просять задовольнити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду скарги повідомлялися належним чином.
Прокурором через канцелярію суду подано заяву про розгляд скарги за його відсутності.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Зважаючи на зазначені в ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, в тому числі і диспозитивність та розумні строки розгляду справ, слідчий суддя визнає за необхідне розглянути скаргу за відсутності учасників провадження з урахуванням надходження заяв про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, а також прокурора.
Слідчий в межах кримінального провадження жодного разу не з`явився для її розгляду, хоча про час та місце їх проведення повідомлявся вчасно і належним чином, про причини неявки на судові засідання суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або письмових пояснень на адресу суду не надходило.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
Крім того, кримінальним процесуальним законом України визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладається на слідчого суддю.
Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону всіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.
Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст.22 КПКУкраїни) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).
Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьк) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалось досудове розслідування, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 28.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 205-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.07.2021 (справа №463/7550/21) задоволено клопотання слідчого першого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 та надано дозвіл у кримінальному провадженні №0000169 від 28.05.2021 на обшук у службовому кабінеті №615, який знаходиться за адресою: вул. Стрийська, 35, м. Львів ОСОБА_3
08 липня 2021 року на підставі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.07.2021 (справа №463/7550/21) було проведено обшук у службовому кабінеті №615 завідувача сектору із питань запобігання та виявлення корупції Західного міжрегіонального управління по боротьбі з великими платниками податків ДПС України ОСОБА_3 , який знаходиться за адресою: вул. Стрийська, 35, м. Львів та вилучено речі.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту майна по справі №463/7550/21 від 13 липня 2021 року клопотання старшого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_6 , що погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , задоволено та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000169 від 28.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 205-1 КК України на вилучене майно у ході проведення обшуку 08.07.2021 у службовому кабінеті № 615, який знаходяться за адресою: вул. Стрийська, 35, м. Львів, а саме: наказ № 156 від 23.06.2021 «Про проведення планової перевірки» на 1 арк.; акт про результати планової перевірки стану організації роботи відділів адміністрування підприємств по застосуванню штрафних санкцій за порушення правил сплати (перерахування) податків за період з 01.10.2019 по 31.12.2020 № 50/33-00-02 від 17.05.2021 на 16 арк.; доповідна записка № 25/33-00-02 від 01.04.2021 на 8 арк.; лист № 2739/5/99-99-03-01-16 від 30.04.2021 на 2 арк.; лист № 8522/99-00-18-01-03-07 від 08.04.2021 з додатком листом № 31/2/1- 28621-17 від 05.03.2021 на 4 арк.; носій інформації (флеш-накопичувач) «Transcend» об`ємом 32 ГБ; носій інформації (флеш-накопичувач) «SP» об`ємом 16 ГБ.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03.08.2021 у справі №463/7550/21 провадження №11-сс/811/835/21 апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту майна по справі №463/7550/21 від 13 липня 2021 року про арешт майна залишене без змін.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17.09.2021 справа №161/16049/21 провадження №1-кс/161/6948/21 клопотання адвоката ОСОБА_8 , яке подано було в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 28.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 205-1 КК України, задоволено та скасовано арешт на майно, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.07.2021, а саме на: носій інформації (флеш-накопичувач) «Transcend», об`ємом 32 ГБ, та носій інформації (флеш-накопичувач) «SP», об`ємом 16 ГБ.
Відомостей про оскарження даної ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17.09.2021 справа №161/16049/21 провадження №1-кс/161/6948/21 не надано. Відомостей про накладення арешту на майно, а саме на: носій інформації (флеш-накопичувач) «Transcend», об`ємом 32 ГБ, та носій інформації (флеш-накопичувач) «SP», об`ємом 16 ГБ не надано.
21.09.2021 року представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_8 було направлено заяву до слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові про повернення вилученого майна.
Однак, матеріали скарги не містять відомостей щодо прийнятого слідчим рішення щодо вказаної заяви.
Волинською обласною прокуратурою винесено постанову від 06 жовтня 2021 року про визначення місця здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні та визначено підслідність кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.З ст. 212, ч.2 ст. 205-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000169 від 28.05.2021, за слідчими П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні визначено за прокурорами Закарпатської області.
Адвокатом ОСОБА_9 , до матеріалів скарги додано копію скарги, адресованої в.о. Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , щодо дії працівників Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові. Яке згідно листа ДБР від 08.10.2021 №4691зкп/10-5-04-01-17748/21 направлено для проведення перевірки до Територіального управління ДБР, розташованого в місті Львові.
Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Разом з цим, статями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Згідно ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавач, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, у нездійсненні інших процесуальних дій володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку. Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Стаття 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею, з матеріалів скраги встановлено, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17.09.2021 справа №161/16049/21 провадження №1-кс/161/6948/21 клопотання адвоката ОСОБА_8 , яке подано було в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 28.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.З ст. 212, ч.2 ст. 205-1 КК України, задоволено та скасовано арешт на майно, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.07.2021, а саме на: носій інформації (флеш-накопичувач) «Transcend», об`ємом 32 ГБ, та носій інформації (флеш-накопичувач) «SP», об`ємом 16 ГБ.
Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Відомостей про отримання слідчим або прокурором в межах данного кримінального провадження ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 17.09.2021 справа №161/16049/21 провадження №1-кс/161/6948/21 до матеріалів поданої скарги не надано.
При цьому, оскільки накладений арешт на вилучене майно скасовано ухвалою слідчого судді, тому тимчасово вилучене майно підлягає поверненню особі у якої воно було вилучене або володільцю майна та з урахуванням вимог ч.3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення.
Згідно п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.
Станом на час звернення зі скаргою до суду майно зазначене в ухвалі слідчого судді не повернуто законному власнику, що стало підставою для подальшого звернення адвоката, який діє в інтересах ОСОБА_3 з клопотанням про повернення майна.
Як вбачається зі скарги, адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_3 звертався до слідчого з клопотанням про прийняття певних процесуальних рішень на підставі ухвали слідчого судді від 17.09.2021 справа №161/16049/21, станом на день подання скарги до суду слідчий не розглянув клопотання і відповідно заявник не отримав від слідчого будь-якого процесуального рішення, передбаченого ст. 110 КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Суд виходить із засад кримінального провадження, закріплених в статті 16 КПК України, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
У силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Разом з тим, станом на день розгляду скарги, слідчим в межах данного кримінального провадження, зазначене вище майно власнику не було повернуто.
Представником орган досудового розслідування в судовому засіданні не доведено та не надано доказів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання майна.
Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України,покладається на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, та з урахуванням вимог ч.3 ст. 169 КПК України згідно якої слідчий, прокурор після отримання судового рішення про скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_3 належним йому майном.
За вказаних обставин неповернення майна його законному володільцю, вбачається, що з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту, а відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді, як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, яку необхідно усунути шляхом зобов`язання її повернути вилучене майно власнику, що узгоджується з приписами п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України та з дотримання вимог ч.3 ст. 169 КПК України.
З огляду на вказане вище, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення в цій частині.
Разом із тим, слідчий суддя констатує, що при вирішені питання по вимозі скарги, скаржником не наведено, а у слідчого судді відсутні дані, який конкретно слідчий, прокурор мав здійснити відповідну дію та не здійснив по вказаному кримінальному провадженню. Крім того, відомостей про невиконання вимог ч. 3 ст. 169 КПК України безпосередньо прокурором в межах даного кримінального провадження заявником слідчому судді не надано. Тому в задоволенні вимог скарги в цій частині слід відмовити.
Частиною 2 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
За таких обставин враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу представника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, прокурора та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважених слідчих групи слідчих, що здійснюють досудове розслідування кримінального провадження та уповноважених прокурорів, які входять до складу групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000169, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 212, ч.2 ст. 205-1 КК України повернути вилучене майно власнику, ОСОБА_3 , яке було вилучено в рамках кримінального провадження, а саме: носій інформації (флеш-накопичувач) «Transcend», об`ємом 32 ГБ, та носій інформації (флеш-накопичувач) «SP», об`ємом 16 ГБ, арешт якого скасовано ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2021 справа №161/16049/21 провадження 1- кс/161/6948/21.
В задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1