Справа № 351/451/20
Провадження № 1-кп/351/23/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000016 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження за наступних обставин.

Так, 16 січня 2020 року близько 20:15 год. до обвинуваченого ОСОБА_4 зателефонував його син ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_2 та попросив якнайшвидше приїхати до нього додому, оскільки йому спричинили тілесні ушкодження особи ромської національної меншини.

З метою з`ясування обставин вказаного конфлікту, обвинувачений разом зі своїм братом ОСОБА_7 на власному автомобілі поїхав до господарства свого сина .

У той час, у господарстві ОСОБА_6 , знаходився ОСОБА_8 та інші особи ромської національної меншини. У ході розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виникла словесна суперечка. У подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 вийшли на подвіря, де перед входом в господарство конфлікт продовжився. У цей час до них підійшла ОСОБА_5 , яка намагалась припинити суперечку, однак, обвинувачений на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово, маючи на меті спричинити ОСОБА_5 тілесні ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання негативних наслідків щодо здоров`я останньої наніс один удар рукою потерпілій у ліве передпліччя та штовхнув її на землю і в подальшому наніс декілька ударів ногою по спині та лівому плечі ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 20.01.2020р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що 16 січня 2020р. близько 19:00 год. до нього зателефонував син ОСОБА_9 та сказав, що його побили. Він зателефонував до сільської ради та поїхав до господарства сина. Зайшовши на подвіря, побачив там ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями та посторонніх людей, які вели себе агресивно. Голова сільської ради наказав їм вийти з подвіря, нащо вони залишили територію. Тоді, він пішов до свого автомобіля взяти телефон і в цей час до нього підбігли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та почали наносити удари. Після цього, до них підбігли голова сільської ради та син ОСОБА_9 і розборонили бійку. Вказав, що ОСОБА_5 на місці бійки не було, ніяких тілесних ушкоджень останній не наносив. Зазначив, що під час бійки взагалі ніяких жінок поблизу не було.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, його вина підтверджується показаннями потерпілої, свідків, та іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 16.01.2020р. її чоловік знаходився у господарстві сусіда ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 . Через деякий час, вийшовши на вулицю набрати води, вона побачила, що між її чоловіком та обвинуваченим ОСОБА_4 і його братом відбувається бійка. Підбігши до них, почала їх розбороняти та відтягувати чоловіка. Повернувшись спиною до обвинуваченого відчула, як той потягнув її за куртку до себе, наніс удар рукою у спину, а потім штовхнув на землю та наніс декілька ударів ногами. В цей час підбіг поліцейський, який разом із її чоловіком допомогли піднятися із землі. Просила обвинуваченого карати суворо.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 вказала, що у січні 2020р. до неї зателефонувала донька, яка повідомила, що ОСОБА_5 побив ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що у січні 2020р. знаходився у гостях у ОСОБА_12 , де перебували і інші особи. Через деякий час ОСОБА_14 повідомив їм, що ОСОБА_15 образив його сестру, тому останній разом із ОСОБА_16 пішли до господарства ОСОБА_6 . Через деякий час, він та ОСОБА_12 пішли за ними та побачили бійку у будинку ОСОБА_6 , яку припинили. В той час, коли він вивів ОСОБА_6 до криниці помитись від крові, до них підбіг обвинувачений та почав наносити йому удари. Під час сутички до них підбігла ОСОБА_5 і намагалась зупинити бійку, однак ОСОБА_4 останній наніс декілька ударів та штовхнув її на землю.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні вказав, що в січні 2020р. у нього в гостях перебували його знайомі. Через деякий час, ОСОБА_14 разом із ОСОБА_16 пішли до ОСОБА_6 виясняти стосунки. Перебуваючи у господарстві ОСОБА_6 , між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на вулиці розпочалася суперечка, яку потерпіла ОСОБА_5 намагалась зупинити.

Свідок ОСОБА_17 , працівник Снятинського ВП, суду пояснив, що 16.01.2020р. близько 20:00 год. надійшло повідомлення до поліції про проникнення до житлового будинку ОСОБА_6 осіб ромської національності. Коли наряд поліції підїхав до вказаної адреси, до службового автомобіля підійшли невідомі особи та повідомили, що конфлікт вже закінчився. З будинку вийшов ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями на обличчі, та повідомив, що його побили вказані особи. Через деякий час до них підійшов обвинувачений зі своїм братом, але, постоявши декілька хвилин, відійшов у сторону і тоді вони почули крики. Підійшовши з інспектором ОСОБА_18 ближче, побачили сутичку, яка відбувалась між ОСОБА_4 і ОСОБА_8 та іншими особами. Зазначив, що ОСОБА_5 намагалася забрати ОСОБА_8 . Пізніше побачив потерпілу, що лежала на землі і в неї була порвана куртка, остання говорила, що її порвав обвинувачений.

Свідок ОСОБА_18 , працівник Снятинського ВП, суду пояснив, що 16.01.2020р. виїхали у с. Хлібичин, оскільки надійшло повідомлення про те, що до будинку ОСОБА_6 проникли невідомі особи.

Приїхавши на місце події, вони побачили невідомих осіб та сутичку між ОСОБА_6 та одним із братів ОСОБА_11 , яка ними була припинена. Однак, через деякий час обвинувачений ОСОБА_4 вийшов на вулицю і вони почули крики, підійшовши ближче, побачили бійку між ним та ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 намагалась їх розборонити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 16.01.2020р. близько 19:00 год. разом із друзями знаходився у себе вдома, коли декілька осіб почали стукати у вікно та, розбивши скло і виламавши двері, зайшли до будинку і почали його бити. Він зателефонував до поліції та до свого батька, який прийшов через деякий час. Між батьком та ОСОБА_8 спричинилася бійка і потерпіла перебувала біля них. Також зазначив, що перед сутичкою, ОСОБА_5 заходила до нього на подвіря і в неї була розірвана куртка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в середині січня 2020р. до нього зателефонував обвинувачений та повідомив, що його сина ОСОБА_9 побили невідомі люди. Коли він приїхав до господарства ОСОБА_6 , там вже перебували працівники поліції, обвинувачений та ОСОБА_8 . ОСОБА_5 на подвірї не було, вона знаходилась на вулиці де відбувалася бійка. Чи саме брала потерпіла участь у сутичці не пам`ятає, оскільки там було декілька осіб. Бійку між обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_8 припинили працівники поліції.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що у січні 2020р. перебувала у салоні автомобіля ОСОБА_4 , коли до нього зателефонували та повідомили, що у господарстві його сина ОСОБА_9 відбувається бійка. Приїхавши на місце події, у процесі розмови між ОСОБА_4 та невідомою їй особою відбулася сутичка, однак вона не бачила, чи була присутня під час конфлікту ОСОБА_5 .

Показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 про те, що вони не бачили щоб ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_5 не спростовують вини обвинуваченого та не впливають на правильність оцінки доказів і кваліфікацію дій останнього.

Також вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами, які згідно ст. 358 КПК України досліджені судом.

Із витягу з ЄРДР вбачається, що 16.01.2020р. близько 20:30 год., під час конфлікту ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово, маючи на меті спричинити ОСОБА_5 тілесні ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання негативних наслідків щодо здоров`я останньої наніс один удар рукою потерпілій у ліве передпліччя та штовхнув її на землю. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 наніс декілька ударів ногою по спині та лівому плечі ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 20.01.2020р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується від 16.01.2020р., ОСОБА_5 заявила, що 16.01.2020р. близько 20:30 год. в с. Хлібичин по вул. Шевченка ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння спричинив їй легкі тілесні ушкодження;

З протоколу огляду місця події від 10.02.2020р. та фото таблиць до нього, вбачається вигляд пошкоджень куртки та штанів, які надала ОСОБА_5 ;

Згідно висновку експерта № 11 від 20.01.2020р. у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців лівого плеча, лівого передпліччя, задньої поверхні грудної клітки, які утворились від дії тупих твердих , якими можуть бути кулаки рук, ноги та можуть відповідати терміну, вказаному обстеженою. Відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 25.02.2020р. та доданих фото таблиць до нього, ОСОБА_5 розповіла деталі вказаної події, та показала куди саме ОСОБА_4 наносив їй кулаками та ногами удари по тілу.

Таким чином, суд, діючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінивши зібрані докази по справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов однозначного висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.125 ч.1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення за ст. 125 ч.1 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 є кримінальним проступком.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченого встановлено середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення його можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
З врахуванням вище наведеного, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи думку потерпілої щодо обрання міри покарання обвинуваченому та врахування всіх даних про його особу, а саме той факт, що на утриманні у обвинуваченого знаходяться двоє неповнолітніх дітей, дають підстави призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ст. 125 ч.1 КК України у виді штрафу.

Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.
На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Речові докази:

куртку та штани, які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_5 , як власниці.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_20