Провадження № 1-кс/344/6575/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, в рамках кримінального провадження № 001142 від 21 жовтня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Слідча звернулась з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що ОСОБА_6 при невстановлених слідством місці та обставинах, з метою незаконного збагачення, вступила у злочинну змову із ОСОБА_7 .
З цією метою, в жовтні 2021 року, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 прибули із м. Нікополь, Дніпропетровської області до м. Івано-Франківська.
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 21.10.2021, приблизно о 14 год 30 хв, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 направились до будинку АДРЕСА_1 , де неподалік першого під`їзду побачили потерпілу ОСОБА_8 , яка сиділа на лавці.
Після цього, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , будучи об`єднаними єдиним неправомірним умислом, підійшли до ОСОБА_8 та з метою незаконного проникнення до житла, повідомили завідомо неправдиву інформацію про необхідність здійснення перевірки лічильника гарячого водопостачання, таким чином видавши себе за працівників соціальної служби.
Будучи введеною в оману ОСОБА_8 , з метою пред`явити показників лічильника гарячого водопостачання, провела ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до своєї квартири, за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 залишилась із ОСОБА_8 у приміщенні кухні, нібито оформляти необхідні документи по перевірці лічильника, таким чином, відволікаючи потерпілу. В цей час, ОСОБА_6 , діючи згідно розподілених ролей, попросилася пройти до санвузла та направилась до кімнати, де скориставшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , таємно викрала золоті ланцюжок із підвіскою-хрестиком, що знаходилися на полиці шафи.
Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 покинули приміщення квартири, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду.
Того ж дня, 21.10.2021, приблизно о 15 год 20 хв, продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на незаконне збагачення, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , направились до будинку АДРЕСА_3 .
Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 , будучи об`єднаними єдиним неправомірним умислом, подзвонили у дзвінок вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , де проживає потерпіла ОСОБА_9 , та видаючи себе за працівників соціальної служби, повідомили останній неправдиву інформацію, що здійснюють перевірку лічильників гарячого водопостачання.
Будучи введеною в оману, ОСОБА_8 , з метою пред`явлення показників лічильника гарячого водопостачання, впустила ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до приміщення своєї квартири.
В подальшому, з метою ніби то оформлення необхідних документів по перевірці лічильника, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спільно з потерпілою ОСОБА_9 пройшли до приміщення кухні.
Реалізуючи свій протиправний умисел, в ході спілкування з потерпілою, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою незаконного збагачення, шляхом обману, повідомили ОСОБА_9 , що необхідно здійснити обмін грошових коштів, а саме, купюр старого зразка на нові, оскільки їх буде виведено з обігу.
Будучи введеною в оману, з метою оформлення заяви на проведення обміну грошових коштів, ОСОБА_9 надала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 20000 грн, купюрами номіналом по 500 гривень.
В подальшому, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , скориставшись тим, що потерпіла є особою похилого віку, та вийшла із приміщення кухні до іншої кімнати, здійснили заміну грошових коштів, наданих ОСОБА_9 на купюри, які не є платіжним засобом та упакували їх у паперовий конверт.
Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 покинули приміщення квартири, а викраденими грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі та усвідомлює неминучість покарання за вчинення вказаних злочинів. Також остання проживає у м. Нікополь, Дніпропетровської обл., а тому може виїхати за межі м. Івано-Франківська та Івано-Франківської області; п. 3 - незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки підозрюваній ОСОБА_6 відоме місце їхнє проживання; п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана ОСОБА_6 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків.
Беручи до уваги вищевикладене, вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав викладених в ньому.
В судовому засіданні захисник підозрюваної заперечила проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки зібрані органом досудового розслідування докази є недопустимими, а дії підозрюваної кваліфіковано не вірно. Під час проведення слідчих дій право на захист підозрюваної не було забезпечено. Ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведено. Просила визначити запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку захисника.
Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
21 жовтня 2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 22 жовтня 2021 року їй повідомлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих.
Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 зазначених злочинів, її вік, відсутність соціальних зв`язків, відсутність підтвердженого місця постійного проживання, відсутність судимостей.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.
Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При визначенні підозрюваній розміру застави, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрювану передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчою обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім на даний час для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.
Твердження захисника про невірну кваліфікацію злочину суд вважає передчасними, так як досудове розслідування розпочато тільки 21 жовтня 2021 року, органом досудового розслідування ще не проведено необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій для встановлення усіх обставин вчинення злочинів. При цьому наявні докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. При цьому підозрювана на запитання слідчого судді не змогла вказати точну адресу свого фактичного місця проживання.
Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).
З урахуванням положень ч. 1 ст. 197 КПК України, де визначено що строк дії ухвали про тримання особи під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, обсягу необхідних для проведення слідчих, процесуальних дій, термін тримання ОСОБА_6 під вартою слід визначити на строк 30 днів.
За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту фактичного затримання підозрюваної, а саме з 21 жовтня 2021 року.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимої, офіційно не працюючої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 листопада 2021 року включно.

Взяти підозрювану ОСОБА_6 під варту в залі суду, а тримання її під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити заставу 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (МФО: 820172, код отримувача: 26289647, банк отримувача: ДКС України, м. Київ, рахунок: UA0002265).

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_6 на строк до 19 листопада 2021 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1