Провадження № 11-сс/811/131/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 18 січня 2022 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого в місті Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 18.01.2022 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого в місті Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення злочину від 01.10.2021 року.

ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити його скаргу.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що слідчим суддею під час розгляду скарги були порушені вимоги КПК України, зокрема ст.214 КПК України, вважає, що подана ним заява про кримінальне правопорушення містить всі необхідні дані, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

На апеляційний розгляд ОСОБА_6 не прибув та про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме 11.02.2022 року листом на електронну адресу, а отже у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

ОСОБА_6 звернувся в ДБР із заявою від 21.09.2021 року про вчинення кримінального правопорушення, яке полягає в тому, що не виконується ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_7 від 17.09.2021 року, якою зобов`язано слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові розглянути клопотання адвоката ОСОБА_6 , поданого 27 серпня 2021 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000403 від 27.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, з прийняттям процесуального рішення про задоволення або відмову в задоволенні такого та з подальшим обов`язковим інформуванням особи, яка подала таке клопотання, про результати розгляду клопотання.
Відмовляючи в задоволенні зазначеної скарги слідчий суддя в своєму рішенні зазначив те, що зі скарги ОСОБА_6 та його заяви про скоєння кримінального правопорушення, не вбачається об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, оскільки ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17.09.2021 року, на умисне невиконання якої посилається у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , на день звернення останнього із заявою про кримінальне правопорушення 21.09.2021 року ще не надійшла на адресу ДБР, а отримана лише 23.09.2021 року. Окрім цього 20.09.2021 року постановою слідчого закрито кримінальне провадження. Відповідно судом досліджено матеріали кримінального провадження №0000403 від 27.08.2021 року, оглянуто супровідний лист та долучено до матеріалів скарги. Крім того, за змістом частини п`ятої статті 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Крім цього, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що доводи заявника у заяві від 21.09.2021 є його особистою оцінкою щодо бездіяльності слідчого ТУ ДБР і ґрунтуються лише на припущенні щодо можливого кримінально-караного характеру дій, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України. Незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 21.09.2021 повідомленням про вчинення вищевказаною службовою особою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, проте останнє за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину, а тому таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.
Суд апеляційної інстанції досліджуючи матеріали скарги, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки слідчого судді з приводу скарги ОСОБА_6 є обґрунтованими належним чином та суд апеляційної інстанції не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ухвала слідчого судді, якою було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і висновки викладені в ній відповідають матеріалам справи, і не вбачається жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 ..
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 січня 2022 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого в місті Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: