УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні №0003788 від 01.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні №0003788 від 01.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Своє клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003788 від 01.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , 21.08.2021, приблизно о 02 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Пестеля, 4, разом з ОСОБА_9 , помітили ОСОБА_10 після чого вирішили відкрито з застосуванням насильства, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я викрасти майно останнього.

З цією метою, 21.08.2021, приблизно о 02 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Пестеля, 4, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , підійшли до ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_9 з метою подолання можливого опору з боку потерпілого, застосував до ОСОБА_10 , наявний у нього перцевий балончик «ТЕРЕН-1», внаслідок якого ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою, гематоми повік, травматичного крововиливу, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я. В цей час, ОСОБА_6 зірвав з ОСОБА_10 одягнутий на ньому через плече матерчатий рюкзак з особистими речами, який матеріальної цінності не становить, в якому знаходився мобільний телефон марки «Huawei» моделі «INE-LX1 », imeil: НОМЕР_1 , imeil: НОМЕР_2 , вартістю 5000 (п`ять тисяч) гривень, з зарядним пристроєм до нього, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Воловець, Воловецького району, Закарпатської області, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, якому 21.08.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

21.08.2021 ОСОБА_6 , затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

21.08.2021 кримінальне провадження №0003279 від 21.08.2021 перекваліфіковане з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України.

21.08.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

01.10.2021 матеріали відносно ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України виділено в окреме провадження, якому присвоєно №0003788.

01.10.2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003788 зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_6 . На даний час встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , встановити не вдалось.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила задовольнити його в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Крім того, просила звернути увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_6 не проживає за місцем реєстрації не має місця проживання, не навчається, не працює , а тому єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку останнього є тримання під вартою.
В судовому засіданніпредставник ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 заперечували, щодо задоволення клопотання. Звернули увагу на те що ОСОБА_6 малограмотний та майже не вміє читати та писати, що могло призвести до не розуміння ним підписаних документів та обставин викладених в них, а отже, в нього не було мети приховуватись від слідства. На дату підписання та отримання повістки у ОСОБА_6 не було законного представника з чинними повноваженнями. Просили призначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрюваний має постійне місце проживання та не має на меті приховуватись від слідства та суду, на теперішній час йому зрозумілі його права та обов`язки, які він повинен виконувати.
Заслухавши прокурора, захисника, законного представника та підозрюваного, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст. 194 КПК України).
Зі змісту ст. 492 КПК України вбачається, що за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу. Про затримання і взяття під варту неповнолітнього негайно сповіщаються його батьки чи особи, які їх замінюють.
З копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Крім того, прокурором під час розгляду клопотання наведені достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до семи років, ураховуючи, що він є обвинуваченим у вчиненні іншого кримінального правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України та дає підстави для застосування запобіжного заходу.
Однак, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування дійсно не вжито належних заходів при затриманні, проведенні слідчих дій, передбачених КПК України щодо неповнолітніх.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно з вимогами ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, вчинення кримінального правопорушення зі застосуванням насильства, а також те, що тримання під вартою, зокрема, неповнолітнього, є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання вказаного ризику, з урахуванням наведених обставин, до нього слід застосувати запобіжний захід.
Також слідчий суддя приймає до уваги практику ЄСПЛ (рішення від 27 листопада 2008 року у справі «Свершов проти України») та враховує під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу вік підозрюваного, а також те, що тримання під вартою має застосовуватися до неповнолітніх лише як виняткова міра з визначенням якомога коротших термінів такого тримання і з забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування або продовження (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).
Оскільки, під час розгляду клопотання прокурором не доведено та не наведено обставин, які б свідчили, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою є недостатнім для запобіганню вищевказаному ризику, а тому з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який на думку слідчого судді забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. ( ч.1 ст. 181 КПК України).
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 131, 132, 176-178, 181, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні №0003788 від 01.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Воловець, Воловецького району, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 січня 2022 року.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- не залишати цілодобово місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду, крім випадків надання невідкладної медичної допомоги;
- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;
- здати на зберігання до прокуратури свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на органи прокуратури та органи Національної поліції, за місце проживання ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: