КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6109/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.09.2021 року задоволено частково клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_7 , погоджене заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000254 від 10.03.2020 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 220-2, ч. 2 ст. 209 КК України, на належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти, які знаходяться на наступних поточних рахунках:

- № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПУМБ» (МФО 334851);
- № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Сбербанк» (МФО 320627);

- № НОМЕР_3 , відкритому в АТ «Альфа-Банк» (МФО 300346);
- №№ НОМЕР_4 та НОМЕР_4 , відкритих в АТ «Альфа-Банк» (МФО 300346);
-№№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , відкритих в АТ «Скай Банк» (МФО 351254).
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.09.2021 року про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_6 , які знаходяться на наступних рахунках: № НОМЕР_1 , відкритих в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Сбербанк» (МФО 320627), НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 відкритих в АТ «Альфа-Банк» (МФО 300346) у м. Києві, НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , відкритих в АТ «Скай Банк» (МФО 351254) - скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000254 від 10.03.2020 року.
Щодо строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_6 зазначає, що розгляд клопотання про арешт майна було здійснено без повідомлення власника майна або його представника, а копію оскаржуваної ухвали було отримано 01.10.2021 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і постановлена внаслідок неповного судового розгляду.

Власник майна зазначає, що грошові кошти, які знаходять на рахунках, не відповідають наведеним у ст. 98 КПК України критеріям. Останні не є матеріальними об`єктами, оскільки не мають форми грошових знаків, у зв`язку із чим виключають можливість визнати їх речовими доказами, незалежно від можливості використання для доказування факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Додатковим підтвердженням невідповідності грошових коштів на рахунках в банках критеріям речових доказів є відсутність будь-яких обставин їх обігу під час вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень.

Ухвала слідчого судді, повідомлення про підозру та інші матеріали досудового розслідування не містять даних про залучення ОСОБА_6 для вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі про набуття ним цінностей, інших речей у кримінально протиправний спосіб або отримання ним коштів внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Власник майна зазначає, що в ухвалі слідчого судді не зазначено необхідність та правову підставу для арешту майна як доказу у кримінальному провадженні, відсутнє обґрунтування наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження доказів, оскільки інформація по рух коштів на рахунках відображається та зберігається незалежно від арешту коштів у безготівковій формі.

Безпідставне позбавлення ОСОБА_6 права на відчуження, розпорядження або користування грошовими коштами порушує та фактично позбавляє права власності, а також суттєво обмежує можливості особи на користування та розпорядження майном.

В судове засідання у справі ані прокурор, ані апелянт не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду. Будь-яких клопотань щодо причин неявки останніми надано не було. Зважаючи на вказане, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора та власника майна, оскільки вказане не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд клопотання слідчого здійснювався без участі власника майна або його представника, а копію оскаржуваної ухвали, як зазначає власник майна, було отримано лише 01.10.2021 року. Враховуючи, що апеляційна скарга була подана засобами поштового зв`язку 01.10.2021 року, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущено, у зв`язку з чим такий строк поновленнюне підлягає.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000254 від 10.03.2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 220-2, ч. 2 ст. 209 КК України.
Зокрема, органом досудового розслідування зазначено, що з 2019 року по теперішній час ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , маючи безпосередній контроль над компаніями, які здійснюють професійну участь на фондовому ринку України, зокрема ТОВ «ФК «Перший фінансовий посередник» (), ТОВ «КУА «Паскаль» (), ТОВ «Сігніфер» (), ТОВ «І-Нвест» (), TOB «ІК «Говерла» (), ПРАТ «Майстер Брок» (), ТОВ «Баккет» (), TOB «І-НВЕСТ» () за попередньою змовою з фізичними особами та посадовими особами страхових компаній та державних установ, визначивши вчинення злочинів, як одне з основних джерел для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, розробили та організували схему щодо легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, формування фіктивних страхових резервів та доходів фізичним особам, інструментом чого виступали «технічні» цінні папери (далі-ЦП) та облігації внутрішньо державної позики (далі-ОВДП) з подальшим відображенням інформації в деклараціях про доходи та фінансових звітностях.
Зазначено, що ОСОБА_6 має безпосередній контроль над наступними компаніями, які здійснюють професійну участь на фондовому ринку України, а саме:
- ТОВ «ФК «Перший фінансовий посередник» ()
- ТОВ «КУА «Паскаль» (), яке має в управлінні ГІАТ «ЗНВКІФ «Медінвест-Україна» (),
- ТОВ «І-Нвест» (),
- TOB «ІК «Говерла» (),
- ПРАТ «Майстер Брок» (),
- ТОВ «Баккет» ();
- TOB «РК «Придніпров`є» ()
- ПАТ «ЗНВКІФ «ІІрайвет Еквіті» ():
- ПАТ «ЗНВКІФ «Єордант» (, ЄДРІСІ 13300008);
- ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт» (, ЄДРІСІ 13300116);
- АТ «ЗНВКІФ «Сіті Прем`єр Груп» (, ЄДРІСІ 13300426);
- TOB «ІК «Говерла» () ;
- ТОВ «КУА «Цикада» ();
- АТ «ЗНВКІФ «Кріпто-Фонд» (, ЄДРСІ 13300846);
- АТ «ЗНВКІФ «Голдман» (, ЄДРІЄІ 13300847);
- АТ «ЗНВКІФ «Юніверсал Коммерс Груп» (, ЄДРСІ 13300892);
- АТ «ЗНВКІФ «Кібертраст» (, ЄДРСІ 13300975);
- АТ «ЗНВКІФ «АКС Капітал» (, ЄДРСІ 13300975);
- АТ «ЗНВКІФ «Джі Пі Морган» (, ЄДРСІ 13300905);
- Грінкліф Ентерпрайзис Лімітед номер свідоцтва НЕ338140.
За результатами проведених операцій ОСОБА_6 від страхової компанії отримує незаконну винагороду в розмірі 1,5 % від наданої ним кількості ОВДП страховику, які в послідуючому легалізує.
Окрім цього вказана група осіб, яка організована ОСОБА_6 надає послуги щодо легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом фізичним та j юридичним особам. Зокрема для ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та підконтрольним їм компаніям.
Встановлено, що з метою легалізації отриманих грошових коштів, ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_14 звернулись до ОСОБА_6 , який розробив та реалізував схему щодо формування неправомірно отриманих доходів, інструментом чого виступили ОВДП, з подальшим їх відображенням в деклараціях про майновий стан та доходи.
Так, вказані вище особи укладають правочини щодо купівлі-продажу цінних паперів з компаніями, що підконтрольні ОСОБА_6 , за заниженими цінами, які через короткий проміжок часу продають підконтрольним ОСОБА_6 учасникам фондового ринку куплені ними раніше цінні папери за завищеними цінами.
Таким чином, ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від проведення вказаних правочинів формують доходи, які в подальшому відображаються в деклараціях та подаються в контролюючі органи з метою легалізації неправомірно отриманих грошових коштів.
На думку слідчого, отримані внаслідок вчинення суспільно небезпечних діянь грошові кошти виводяться в тіньовий, тобто неконтрольований державою, обіг через карткові рахунки підконтрольних фізичних осіб та поточні рахунки підконтрольних підприємств та надає групі осіб можливість отримувати надприбутки і використовувати грошові кошти на свої особисті цілі.
За таких підстав, з метою позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а також конфіскації майна як виду покарання, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_6 иколі ОСОБА_15 , які знаходяться на можуть надійти на поточні рахунки, відкриті у AT "ПУМБ" (МФО 334851),
AT "Сбербанк" (МФО 320627), AT "Альфа-Банк" (МФО 300346), AT "Скай Банк" (МФО 351254), зупинити видаткові операції по вказаним поточним рахункам товариства.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.08.2021 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 28.10.2021 року.
31.08.2021 року старшим слідчим відділу розслідування особливо важливих злочинів ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , повідомлено про підозру ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ст. 220-2 КК України.
01.09.2021 року старшим слідчим відділу розслідування особливо важливих злочинів ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , повідомлено ОСОБА_17 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 220-2 КК України.
02.09.2021 року року старшим слідчим відділу розслідування особливо важливих злочинів, ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з заступником начальника відділу Кивської міської прокуратури ОСОБА_8 , повідомлено ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 220-2 та ч. 2 ст. 209 КК України.
06.09.2021 року старшим слідчим відділу розслідування особливо важливих злочинів ГУНПу м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з заступником начальника відділу Кивської міської прокуратури ОСОБА_8 , повідомлено ОСОБА_18 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 220-2 та ч. 2 ст. 209 КК України.
08.04.2021 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_7 , за погодженням із заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000254 від 10.03.2020 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 220-2, ч. 2 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.09.2021 року задоволено частково клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_7 , погоджене заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000254 від 10.03.2020 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 220-2, ч. 2 ст. 209 КК України, на належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти, які знаходяться на наступних поточних рахунках:

- № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПУМБ» (МФО 334851);
- № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Сбербанк» (МФО 320627);

- № НОМЕР_3 , відкритому в АТ «Альфа-Банк» (МФО 300346);
- №№ НОМЕР_4 та НОМЕР_4 , відкритих в АТ «Альфа-Банк» (МФО 300346);
-№№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , відкритих в АТ «Скай Банк» (МФО 351254).
Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на належне ОСОБА_6 майно з метою забезпечення конфіскації як вижду покарання, а на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою, щодо якої такий захід застосовується, кримінального правопорушення, а у випадку застосування такого запобіжного заходу відносно юридичної особи, то застосування арешту майна з даних підстав вважатиметься законним, якщо відносно вказаної юридичної особи здійснюється кримінальне провадження.

Зі змісту клопотання органу досудового розслідування про арешт майна вбачається, що метою накладення арешту у вказаному кримінальному провадженні є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 10.03.2020 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 220-2, ч. 2 ст. 209 КК України, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання та з`ясувавши обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна прийшов до висновку про наявність передбачених п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК Українипідстав для накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а саме на: грошові кошти, які знаходяться на наступних поточних рахунках:
- № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПУМБ» (МФО 334851);
- № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Сбербанк» (МФО 320627);

- № НОМЕР_3 , відкритому в АТ «Альфа-Банк» (МФО 300346);
- №№ НОМЕР_4 та НОМЕР_4 , відкритих в АТ «Альфа-Банк» (МФО 300346);
-№№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , відкритих в АТ «Скай Банк» (МФО 351254) з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (а.с. 131), а тому доводи апелянта щодо відсутності в ухвалі слідчого судді посилань на правову підставу для арешту майна є безпідставними.
Більш того, доводи власника майна в частині невідповідності арештованого майна критеріям речових доказів є необґрунтованими, оскільки суперечать меті накладеного арешту у вказаному кримінальному провадженні.
При цьому, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що вищевказане майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає критеріям п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні детектива та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ст. 220-2, ч. 2 ст. 209 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозри ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, слідчий суддя дійшов правильного висновку про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 , з метою забезпечення у майбутньому виконання рішення суду в частині конфіскації майна.
З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали провадження, додані до клопотання слідчого, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя накладаючи арешт на майно ОСОБА_6 , діяв у спосіб та у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності, оскільки незастосування арешту на вищевказані об`єкти майна може призвести до подальшого незаконного його відчуження та у подальшому унеможливить виконання рішення суду в частині забезпечення виконання рішення суду щодо конфіскації майна, у зв`язку з чим, посилання апелянта на незаконність ухвали слідчого судді слід визнати безпідставними.
Таким чином, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15 вересня 2021 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів ОСОБА_7 , погоджене заступником начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000254 від 10.03.2020 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 220-2, ч. 2 ст. 209 КК України, на належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти, які знаходяться на наступних поточних рахунках:

- № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПУМБ» (МФО 334851);

- № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Сбербанк» (МФО 320627);

- № НОМЕР_3 , відкритому в АТ «Альфа-Банк» (МФО 300346);

- №№ НОМЕР_4 та НОМЕР_4 , відкритих в АТ «Альфа-Банк» (МФО 300346);

-№№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , відкритих в АТ «Скай Банк» (МФО 351254), залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3