У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про закриття кримінального провадження. Дана скарга обґрунтована тим, що 18 серпня 2021 року ОСОБА_3 ,отримала поштове відправлення від Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Об`єднаних Сил, в якому разом із листом містились копія постанови Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про закриття кримінального провадження.

03 червня 2015 року слідчим СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 відкрито кримінальне провадження, яке зареєстровано в ЄРДР за № 0000338 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Із матеріалів справи видно, що 15 липня 2014 року в с. Крива Лука Краснолиманського району виявлено труп солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_7 , який загинув від наскрізного вогнепального кульового поранення голови.

23 лютого 2021 року слідчий СВ ВП № 4 ОСОБА_6 виніс постанову про закриття кримінального вказаного провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Однак, при проведенні досудового розслідування здійснені слідчі дії, щодо об`єктивності та вчасності яких виникають сумніви, зокрема: чому в червні 2015 року не проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_8 ; чому в червні 2015 року не проведені слідчі експерименти з іншими солдатами, які були разом із ОСОБА_7 в день його загибелі; чому за 6 років не встановлено автомат, що був закріплений за солдатом ОСОБА_7 ; чому за 6 років неможливо встановити причину смерті солдата ОСОБА_7 , а саме справжні та об`єктивні обставини її настання; чому в червні 2015 року не розроблялась версія щодо доведення ОСОБА_7 до самогубства. Так, за висновком судово-медичної експертизи, на трупі ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження: наскрізне вогнепальне кульове поранення голови з пошкодженням речовини головного мозку, кісток мозкового та лицевого відділів черепу, від вхідної рани в підборідній області до вихідної рани в тім`яній області. Інших тілесних ушкоджень не виявлено, але за повідомленням матері загиблого, приблизно за тиждень до загибелі сина, вона спілкувалась з ним по телефону та ОСОБА_7 повідомив їй, що знаходиться на лікуванні у шпиталі з перебитим носом, подробиць не пояснював. Вказані обставини свідчать про доведення до самогубства.

Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, без повного, усестороннього та об`єктивного дослідження обставин, а висновки слідчого не відповідають фактичним обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Тому, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000338 віл 03 червня 2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2021 року.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заявлені ними вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у скарзі.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, слідчий суддя встановив наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Так, у ході судового розгляду з достовірністю було встановлено, що в провадженні СВ Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області перебувало кримінальне провадження № 0000338 від 03 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.
Відомості до ЄРДР внесені відомості за № 0000338 за фабулою: 15 липня 2014 року у селі Крива Лука Краснолиманського району Донецької області виявлено труп солдата військової частини п/п НОМЕР_1 ОСОБА_7 , який загинув від наскрізного вогнепального кульового поранення голови.

Слідчий, який здійснював досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженні, виніс постанову про закриття даного кримінального провадження від 23 лютого 2021 року, у зв`язку зі встановлено відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.
Так, в постанові слідчого від 23 лютого 2021 року зазначено, що джерел доказів, які здатні підтверджувати версії умисного вбивства ОСОБА_7 проведеним всебічним, повним і неупередженим досудовим розслідування встановлено не було. Тобто, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, а саме чисельних показань осіб, допитаних з обставин кримінального провадження в якості свідків, які підтвердили факт перебування ОСОБА_7 у причепі одного, отриманих від уповноважених правоохоронних органів документів та висновками судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_7 , відповідно до яких у ОСОБА_7 відсутні будь-які тілесні ушкодження, спричинені іншою особою, слідчий дійшов до висновку про відсутність об`єктивних даних, які можуть свідчити про вбивство ОСОБА_7 та доведення ОСОБА_7 до самогубства іншими особами.
Згідно з п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України», статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу створюють ризик недодержання такого стандарту.
В розумінні статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною другою статті 9 Кримінального процесуального кодексу України встановлено принцип законності, який полягає у обов`язку слідчого (прокурора, керівника органу досудового розслідування) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Так, в обґрунтування свого рішення про закриття кримінального провадження, слідчим покладені обставини, встановлені за допомогою допиту потерпілої ОСОБА_3 , допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , слідчих експериментів проведених зі свідком ОСОБА_8 , а також проведення низки судових експертиз.
Проте, за час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000338, органом досудового розслідування не встановлено будь-яких відомостей про закріплення зброї за потерпілим ОСОБА_7 .
Так, ТВО командира військової частини НОМЕР_2 своїм листом № 4913 від 05 вересня 2019 року повідомив про те, що документи в яких міститься інформація про облік зброї та боєприпасів, що закріплялись у 2014 році за військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ), які проходили службу у липні 2014 року та знаходились поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 із ОСОБА_7 у військовій частині відсутні, у зв`язку зі знищенням внаслідок ворожих обліків в районі проведення бойових дій на сході України у 2014 році. Встановити місце знаходження причепи немає можливості у зв`язку з тим, що не має інформації про реєстраційний номер даного причепа.
Слід зауважити, що незважаючи на знищення документів та відомостей, в яких закріплювалась інформація щодо присвоєння зброї військовослужбовцям у зоні проведення антитерористичної операції, які проходили військову службу у складі визначеного військового з`єднання, слідчим не вжито усіх заходів зі встановлення зброї, закріпленої за загиблим ОСОБА_7 .
За п. 4 Положення про військовий квиток рядового, сержантського та старшинського складу, затвердженого Указом Президента України № 263/94 від 25 травня 1994 року (в редакції чинній на момент події, що розглядається), на шістнадцятій і сімнадцятій сторінках військового квитка робляться записи про дозвіл на носіння зброї. Проте, до матеріалів вищевказаного кримінального провадження не долучено повної копії військового квитка на ім`я ОСОБА_7 , з якої можливе встановлення закріпленої за ним зброї.
Крім того, в розумінні п. 9 Положення про військовий квиток рядового, сержантського та старшинського складу, військовий квиток померлого здають до штабу військової частини. При цьому копії військово-облікового документу з військової частини не запитувались, за наданням аналогічної інформації орган досудового розслідування до військового комісаріату, де загиблий перебував на обліку, слідчий не звертався.
У судовому засіданні встановлено низку невідповідностей між добутими під час досудового розслідування доказами у вищезгаданому кримінальному провадженні.
Зокрема, за матеріалами кримінального провадження смерть ОСОБА_7 наступила 15 липня 2014 року від наскрізне вогнепальне кульове поранення голови з пошкодженням речовини головного мозку, кісток мозкового та лицевого відділів черепу, від вхідної рани в підборідній області до вихідної рани в тім`яній області. Однак, в матеріалах кримінального провадження (т. 2, а.с. 10) наявний протокол огляду трупа від 13 липня 2014 року, за текстом якого на доставленому трупі мався наступний одяг: футболка бавовняна зелена, брюки камуфляжні бавовняні зелені, труси бавовняні та взуття. На голові була наявна бинтова пов`язка, просякнута рідкою кров`ю, а у боковому кармані брюк знаходилась кардіограма. Разом з тілом доставлено речовий мішок, у якому знаходились патрони (1 шт. калібру 7,62 мм й 4 шт. калібру 5,45 мм) та військовий квиток. Крім того, за Повідомленням про початок досудового розслідування від 16 липня 2014 року, винесеним слідчим Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенантом міліції ОСОБА_15 , 14 липня 2014 року надійшло повідомлення фельдшеру моргу ХОБСМЕ м. Харків, що 14 липня 2014 року з зони бойових дій АТО до моргу ХОБСМЕ доставлений невстановлений труп військовослужбовця Збройних сил України ОСОБА_7 , 1993 року народження, який помер від вогнепального поранення голови, травми несумісні з життям, під час проведення АТО на території Донецької області. Також, начальником СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області підполковником міліції ОСОБА_16 , 16 липня 2014 року надано Доручення на проведення досудового розслідування, за яким вищевказане повідомлення від фельдшера моргу ХОБСМЕ надійшло вже 15 липня 2014 року, а труп ОСОБА_7 доставлено до наведеної установи 15 липня 2014 року. Зазначені суперечності між письмовими доказами, що містять матеріали кримінального провадження, викликають обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності та повноти встановлення, зокрема, моменту смерті ОСОБА_7 та обставин загибелі останнього загалом.

Слід зауважити, що за Актом службового розслідування (т. 1, а.с. 6) за фактом загибелі солдата ОСОБА_7 , події що в ньому описуються, датуються 15 квітня 2014 року, а з протоколів допиту деяких свідків, зокрема, свідка ОСОБА_17 , опитано стосовно подій, які також відбувались у квітні 2014 року.

Суттєві суперечності містять й показання інших свідків, які допитувались під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, або протоколи допитів яких було долучено з матеріалів іншого кримінального провадження.
Так, за Актом службового розслідування, солдати ОСОБА_14 та ОСОБА_18 виявили тіло ОСОБА_7 , який лежав з поранням в області підборіддя, а автоматична зброя лежала на ньому стволом у напрямку голови, запобіжник якої було переключено в автоматичний режим ведення вогню, після чого солдат ОСОБА_18 підібрав автомат, поставив його на запобіжник та кинув його у бік на дерево, побігши за допомогою. При цьому, за показаннями допитаного у даному кримінальному провадженні свідка ОСОБА_10 відомо, що зі слів ОСОБА_14 йому відомо, що саме ОСОБА_14 забрав зброю після події, і де вона в подальшому перебувала йому невідомо. Невідповідність міститься і у низці протоколів допитів свідка ОСОБА_11 , допитаного у межах здійснення досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні за № 0000065 від 14 червня 2017 року, який повідомляв, що запобіжник на автоматі, які знаходився на місці події, було переведено в режим ведення одиночного вогню.
Аналізуючи долучені до матеріалів даного кримінального провадження копії протоколів допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , слідчий суддя, приходить до висновку, що слідчим не надано їм належної правової оцінки, зважаючи на наступне.
З протоколів допиту свідка ОСОБА_11 , допитаного 02 квітня 2018 року у межах здійснення досудового розслідування у іншому кримінальному провадженні за № 0000065 від 14 червня 2017 року, копії якого долучено до матеріалів даного кримінального провадження видно, що останній повідомляє про те, що в момент події загибелі ОСОБА_7 , він разом з ОСОБА_12 перебував на території тимчасового табору військової частини НОМЕР_2 , яка на той час дислокувалась поблизу АДРЕСА_1 з метою здійснення перевірки проти диверсійних заходів та момент проходження ними складу РАО, вони почули одиночний постріл на відстані приблизно 30-50 метрів зі сторони підрозділу забезпечення військової частини. З іншого ж протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 06 березня 2019 року встановлено, що даний свідок при допиті, який проводився 10 квітня 2018 року пояснив, що на місці події він не був присутній. Зазначений протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 10 квітня 2018 року не долучено до матеріалів кримінального провадження. Тим більш, за протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , проведеного 31 січня 2019 року у межах іншого кримінального провадження, останнього з-поміж іншого допитано щодо взаємовідносин зі свідком ОСОБА_12 , існування між неприязних відносин та наявності підстав для обмовляння свідка ОСОБА_12 . Вказані свідки у межах кримінального провадження, що розглядається не допитувались та їх показанням не надано належної правової оцінки.
Слід додати, що за показаннями свідка ОСОБА_11 від 31 січня 2019 року, автомат, який лежав біля тіла ОСОБА_7 , медик ОСОБА_20 передав іншим військовослужбовцям, які знаходились на місці події. Проте, свідок ОСОБА_20 з цього приводу не допитувався та окремо таких показань не давав.
Крім того, свідок ОСОБА_21 , протокол допиту якого долучено з матеріалів кримінального провадження № 0000065 від 14 червня 2017 року, пояснив, що в момент його прибуття на місце події, там знаходились службові особи медичної служби та працівники міліції, які із забрали зброю, з якої ймовірно здійснено постріл, від якого загинув ОСОБА_7 . Натомість, під час досудового розслідування не було встановлено, чи прибували дійсно на місце події у с. Крива Лука 15 липня 2014 року співробітники правоохоронних органів та чи вилучалась ними вищевказана зброя. При цьому, матеріали кримінального провадження містять лист Лиманського МВ УМВС України в Донецькій області, згідно з яким до журналу єдиного обліку Лиманського МВ УМВС України в Донецькій області, внесено повідомлення про подію загибелі ОСОБА_7 23 липня 2014 року, але до самого кримінального провадження долучено копії журналу єдиного обліку за період часу з 14 липня 2014 року до 17 липня 2014 року, тобто факт надходження вказаного повідомлення до міського відділу не перевірено, а так само не встановлено ким здійснене навелене повідомлення. Окрім цього, за показаннями одного зі свідків на місце події викликались співробітники Артемівського МВ УМВС України в Донецькій, однак й дану інформацію під час проведення досудового розслідування не перевірено.
Потерпіла та її представник у своїй скарзі зазначили, що за декілька днів до загибелі, ОСОБА_7 знаходився на лікуванні з приводу травми носа, але в жодному з протоколів допиту потерпілої ОСОБА_3 , остання про дані обставини не повідомляла. Однак, згідно з показаннями свідка ОСОБА_18 від 30 червня 2020 року, останній був знайомий з ОСОБА_7 протягом відносно короткого терміну, оскільки ОСОБА_7 в період, що підлягає розгляду, повернувся з санчастини. Органом досудового розслідування наведені обставини не перевірялись та не досліджувались, жодних даних щодо проходження ОСОБА_7 лікування у період, що передував даті загибелі останнього, не добуто.
За Вказівками у кримінальному провадженні № 0000338 від 03 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, наданих 06 лютого 2020 року процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні прокурором ОСОБА_5 , слідчому у даному кримінальному провадженні вказано на необхідність виконання низки слідчих дій, проте на теперішній час з наданого переліку процесуальних дій за вказівкою процесуального керівника, слідчим не здійснені процесуальні дії з проведення слідчих дій зі свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_18 за участі судово-медичного і балістичного експерта з метою встановлення обставин смерті ОСОБА_7 зі складанням схеми місця виявлення трупу, його положення, розташування автомату, місцезнаходження з прив`язкою до місця перебування вказаних військовослужбовців. Крім того, доручено: слідчим шляхом встановити, який автомат був закріплений за ОСОБА_7 та місце його знаходження; додатково допитати потерпілу ОСОБА_3 та після її допиту вжити заходів для отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів ОСОБА_7 , зокрема, військового квитка.
Без проведення наведене слідчих та оперативно-розшукових дій, а так само без усунення виявлених під час судового розгляду суперечностей між добутими доказами, кримінальне провадження не може бути закрито без усунення виявлених недоліків проведеного досудового розслідування.
За викладеного, слідчий суддя, приходить до висновку щодо обґрунтованості скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 та вважає за належне задовольнити її у повному обсязі.
На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 23.02.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000338 від 03.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1