Справа № 463/9501/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/75/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 11 січня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 13 серпня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення.
Своє рішення слідчий суддя мотивував відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_6 від 13 серпня 2021 року до ЄРДР.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, немотивованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що слідчий суддя не повно розглянув його скаргу, не з`ясував всі обставини невнесення відомостей до ЄРДР.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 11 січня 2022 року, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся без його участі, а копію оскаржуваного рішення він отримав лише 20 січня 2022 року; дану ухвалу слідчого судді скасувати, зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, невідкладно внести до ЄРДР відомості за його заявою від 13 серпня 2021 року.

На апеляційний розгляд заявник ОСОБА_6 не з`явився та про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином 26 січня 2022 року за вказаною ним електронною адресою, а тому його неявка у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, із заявою про кримінальне правопорушення (злочин) від 13 серпня 2021 року, в якій просив внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.382 КК України, залучити його до провадження як потерпілого та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також надати витяг з ЄРДР.
При цьому, у заяві ОСОБА_6 зазначив, що вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.382 КК України, на його думку, проявилось в умисному невиконанні Уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові вимог ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 від 12 серпня 2021 року у справі №463/7183/21 (провадження №1кс/463/4217/21). Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин, з моменту отримання заяви, питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення не вирішила.
Вподальшому, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 13 серпня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 ,

слідчий суддя в ухвалі зазначив, що доводи заявника у заяві від 13 серпня 2021 року є його особистою оцінкою щодо бездіяльності слідчого ТУ ДБР і ґрунтуються лише на припущенні щодо можливого кримінально-караного характеру дій, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України. При цьому, слідчий суддя зазначив, що незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 13 серпня 2021 року повідомленням про вчинення вищевказаною службовою особою злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину, а тому таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.
Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив у своєму рішенні про те, що доводи заяви ОСОБА_6 зводяться до незгоди із проведенням досудового розслідуванння у вказаному кримінальному провадженні. При цьому жодних фактичних даних заява про вчинення кримінального правопорушення не містить, що не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР.
Крім того, системний аналіз вищезазначених положень закону дає мотиви для висновку, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що уповноважена особа ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, отримавши заяву ОСОБА_6 дотрималася вимог чинного законодавства України, перевірила її та встановила факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

Тому, враховуючи викладене, на думку апеляційного суду, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_6 від 13 серпня 2021 року до ЄРДР.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними, а рішення слідчого судді законним та обгрунтованим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 11 січня 2022 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою останнього від 13 серпня 2021 року, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

поновити заявнику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 11 січня 2022 року.
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 11 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 13 серпня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4