Провадження № 1-кп/643/1392/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510 від 07.10.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який не працює, не судимого, який проживає та перебуває на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 27.04.2020 №290 о/с з 27.04.2020 призначено на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та йому присвоєно звання - рядовий поліції. 27.04.2020 ОСОБА_5 склав присягу працівника Національної поліції України, згідно з якою, присягнув, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України і втілювати їх у життя. Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31.12.2020 № 1004 о/с рядового поліції ОСОБА_5 з 05.01.2021 звільнено з посади поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, через службову невідповідність. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_5 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону та відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону, примітки до ст. 3662 КК України, він є суб`єктом декларування та суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. З663 КК України. Між тим, будучи суб`єктом декларування, ОСОБА_5 умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що передбачено Законом України «Про запобігання корупції» за таких обставин. Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п.п. 2 п. 5 розділу II «Формування та ведення Реєстру» Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3 (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12.12.2019 № 168/19), декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішенням Національного агентства № 3 від 10 червня 2016 року «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затверджено форму декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 Форми визначено, що декларація заповнюється та подається особою - суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру шляхом заповнення електронної форми.

Так, ОСОБА_5 зареєструвався у Реєстрі 05 березня 2020 року, а 11 січня 2021 року ознайомився із рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні із служби, а саме: з вимогами ст. 45 Закону, у тому числі щодо необхідності подання декларації суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

При цьому, будучи зобов`язаним у період з 05.01.2021 до 03.02.2021 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), а саме - за період з 01.01.2021 по 05.01.2021, шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї бездіяльності, не здійснив подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

У подальшому, 11.03.2021 року ОСОБА_5 отримав від Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування №47-02/11816/21 від 04.03.2021, у якому йому, згідно зі ст. 512 Закону України «Про запобігання корупції» було вказано на обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в порядку, визначеному абзацом першим частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» за період з 01.01.2021 по 05.01.2021 та одночасно попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 366-3 КК України.

Між тим, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї бездіяльності, ОСОБА_5 не здійснив подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 366-3 КК України, тобто умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

Під час досудового розслідування між прокурором Третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , 27 жовтня 2021 року укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, та щиро покаявся. Крім того, сторони узгодили, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст. 366-3 КК України у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 1 (один) рік.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд доходить такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості міри покарання.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні наполягали на затверджені угоди, ОСОБА_5 провину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд доходить висновку, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 , 27 жовтня 2021 року про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам призначення покарання, передбачених ст. 65, 66, 69 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Судом вивчались данні про особу обвинуваченого, та встановлено, що він не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, не працює, одружений, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 жовтня 2021 року між прокурором Третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 1 (один) рік.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1