Справа № 645/378/20
Провадження № 1-кп/645/260/21
В И Р О К
10 грудня 2021 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
ОСОБА_3 15.01.2020 року, виконуючи функції кур`єра, за попередньою домовленістю з невстановленою в ході досудового слідства особою, прибув до квартири АДРЕСА_2 , де мав забрати у раніше незнайомої йому ОСОБА_10 грошові кошти на лікування її племінниці. Перебуваючи у вказаній квартирі ОСОБА_3 побачив в руках у ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 8000 грн., які вона збиралася йому передати як кур`єру для подальшої передачі своїй племінниці. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок інших осіб. ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, вихопив з рук ОСОБА_10 її грошові кошти в сумі 8000 грн., після чого поклав їх до себе у кишеню куртки та направився до виходу з квартири. В цей час ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що ОСОБА_3 її ошукав та не збирається передавати грошові кошти її племінниці, почала вимагати щоб він повернув їй гроші. Однак ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами, діючи умисно, відкрито, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, вибіг з квартири ОСОБА_10 , тим самим з місця скоєння злочину зник, маючи реальну можливість розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 8000 грн..
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 186 КК України визнав, на початку розгляду кримінального провадження повідомив суду, що умислу на заволодіння грошовими коштами потерпілої у нього не було. В подальшому обвинувачений надав суду показання, що в січні 2020 року він був без роботи та його знайомі запропонували йому попрацювати кур`єром, сказали адресу, за якою він мав забрати грошові кошти, а також мали повідомити адресу, за якою він повинен був відвезти ці гроші. Обвинувачений наголосив, що він на таксі приїхав за адресою мешкання потерпілої, подзвонив у двері, які відчинила сусідка потерпілої, зайшов до квартири та повідомив, що він прибув за дорученням свого керівника (прізвище не пам`ятає) для того, щоб забрати гроші для її племінниці та відвезти за місцем призначення. Всі його дії в телефонному режимі координував вказаний чоловік. Після цього, потерпіла почала перераховувати грошові кошти, які вона мала передати йому, робила це дуже довго. Сусідка потерпілої, яка також перебувала в квартирі останньої, почала нервувати та говорити потерпілій, що її намагаються ввести в оману. Проте вказаний чоловік в телефонному режимі сказав йому забирати гроші та виходити з квартири. В цей момент він зрозумів, що це не кур`єрські послуги, однак забрав гроші з рук потерпілої та направився до виходу з квартири. За твердженням обвинуваченого, він вийшов з квартири та пішов сходами вниз. Коли він вийшов з під`їзду, почув, як потерпіла вийшла з ліфту та почала кричати, що у неї викрали гроші та що необхідно викликати поліцію. Біля під`їзду перебували молоді чоловіки, які, почувши крик потерпілої, намагалися його затримати. Проте він сів в автомобіль таксі, проїзд якому заблокували ці молоді чоловіки, у зв`язку з чим він вийшов з автомобіля та побіг. Вказані чоловіки його почали наздоганяти та затримали його приблизно через 20 хвилин після події. Стверджує, що викинув грошові кошти неподалік під`їзду потерпілої, щоб його перестали переслідувати. У скоєному щиро розкаявся та наголосив, що частково надіслав засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» грошові кошти потерпілій в сумі 3500 грн. та наголосив, що зобов`язується частинами повернути всю суму грошових коштів, викрадених у останньої.
Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному, проте повідомив суду, що у нього не було наміру відкрито заволодіти грошовими коштами потерпілої, судом встановлено повний порядок дослідження доказів, в ході якого винність ОСОБА_3 підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_10 , показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , письмовими доказами, які є належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми доказами для прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила суду, що в січні 2020 року вона перебувала у себе вдома, разом з нею перебували в її квартирі її подруги. На її мобільний телефон зателефонував чоловік, який представився ОСОБА_13 (по батькові не пам`ятає) та повідомив їй, що до неї зараз приїде його помічник, якому необхідно буде передати гроші, оскільки щось трапилося з її племінницею. Потім зателефонувала жінка, плакала в слухавку, розповідала про ДТП та потерпілих, які опинилися в реанімації. Потім перервалася розмова. Вона зрозуміла із розмови, що щось трапилося із її племінницею ОСОБА_14 . В цей час до неї у квартиру прийшов чоловік, яким виявився ОСОБА_3 .. Вона дістала грошові кошти та почала їх рахувати, щоб передати їх останньому. Оскільки вона дуже повільно рахувала гроші, обвинувачений підійшов та запропонував самостійно їх перерахувати. Потім забрав гроші та пішов з квартири. Після цього вона сказала своїм подругам, що у неї викрали гроші, та вибігла з квартири за обвинуваченим. Викликала ліфт, на якому спустилася на перший поверх, після чого вибігла з під`їзду, де стояли молоді чоловіки, та запитала чи не бачили вони обвинуваченого. В цей час останній вийшов з під`їзду, та вона почала кричати, щоб він повернув їй гроші. Чоловіки схопили його, проте він вирвався і сів в таксі. Після цього, вона підійшла до автомобілю таксі та почала кричати, що він викрав у неї гроші. Обвинувачений вибіг з автомобіля та побіг. Проте його наздогнали вказані молоді чоловіки та викликали поліцію.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що взимку 2020 року до неї прибігла сусідка та покликала її до квартири ОСОБА_10 . Коли вона зайшла до квартири та запитала, що трапилося, остання просила її не заважати і повідомила, що її племінниця ОСОБА_15 потрапила в ДТП та через неї постраждало дві особи, ОСОБА_15 на цей час перебуває в прокуратурі та їй терміново необхідно передати гроші. Після цього ОСОБА_10 пішла до спальні та почала рахувати гроші (приблизно 6000 7000 грн.). В цей час обвинувачений перебував у кімнаті, потім підійшов до потерпілої та запропонував їй порахувати гроші, оскільки вона дуже повільно це робила. Потім взяв гроші з ліжка та з її рук і швидко вийшов з квартири. Потерпіла побігла за ним, та сказала, що у неї викрали гроші.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що в січні 2020 року він з братом перебував біля під`їзду по вул. Амосова, 52 в м. Харкові, з якого вийшла літня жінка, яку він особисто знає, оскільки вона товаришує з його бабусею. Вона запитала, чи не бачили вони чоловіка в чорній кепці, та в цей час з під`їзду вийшов цей чоловік. Жінка почала відразу кричати, що цей чоловік викрав у неї гроші. Проте останній впевнено пішов до автомобіля таксі, який чекав його біля під`їзду. Окремо від них на лавці перебували підлітки, які почали заважати йому сісти в автомобіль, відтягували останнього від нього, та один із підлітків бризнув в очі обвинуваченого перцовим балончиком. Проте останній сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля. Свідок зі своїм братом встали перед автомобілем, щоб не дати змоги йому поїхати, після чого, обвинувачений вийшов з автомобіля через інші двері та побіг по району. Вони почали кричати, щоб він зупинився та побігли за ним. Після цього, вони побачили, як обвинувачений забіг в маршрутне таксі № 281, вони з братом також зайшли туди через інші двері, та сказали водію, щоб він не їхав. Вони затримали обвинуваченого, вийшли з ним з маршрутного таксі на вул. Краснодарській у м. Харкові та викликали поліцію. За твердженням свідка, вони наздоганяли обвинуваченого приблизно 30-40 хвилин.
Окрім показань потерпілої ОСОБА_10 , показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду письмових доказів у кримінальному провадженні.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що мобільний телефон Самсунг (смартфон) належить йому, інший телефон Самсунг (кнопочний) та банківська картка належать іншим особам, місцезнаходження яких йому не відомо.
Речовий доказ грошові кошти в сумі 1470,00 грн. передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідною розпискою.
Речові докази - мобільний телефон «Samsung» (imei: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ), мобільний телефон «Samsung» imei: НОМЕР_3 , картку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , передані на зберігання до камери схову у Немишлянському ВП ГУ НП в Харківській області.
Фактичними даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.11.2020 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала особу на фото № 2, яким є ОСОБА_3 , як особу, яка заволоділа її грошовими коштами за місцем її мешкання.
Фактичними даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.11.2020 року, в ході якого свідок ОСОБА_11 впізнала особу на фото № 2, яким є ОСОБА_3 , як чоловіка, який 15.01.2020 року у її сусідки з квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_10 викрав грошові кошти.
Фактичними даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.11.2020 року, в ході якого свідок ОСОБА_17 впізнав особу на фото № 3, яким є ОСОБА_3 , як чоловіка, якого свідок підвозив на своєму автомобілі Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_5 до будинку № 52 по вул. Амосова в м. Харкові.
Фактичними даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.11.2020 року, в ході якого свідок ОСОБА_18 впізнав особу на фото № 3, яким є ОСОБА_3 , як чоловіка, на якого вказала потерпіла ОСОБА_10 як того, хто викрав у неї гроші, а також чоловіка, якого він переслідував, а в подальшому затримав біля кіоску по вул. Краснодарській, 184 в м. Харкові.
Фактичними даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.11.2020 року, в ході якого свідок ОСОБА_12 впізнав особу на фото № 1, яким є ОСОБА_3 , як чоловіка, на якого вказала потерпіла ОСОБА_10 як того, хто викрав у неї гроші, а також чоловіка, якого він переслідував, а в подальшому затримав біля кіоску по вул. Краснодарській, 184 в м. Харкові.
З урахуванням наведеного, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_3 та визнання його винуватості.
Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом та підтверджується показаннями потерпілої та показаннями свідків з боку сторони обвинувачення, сукупністю досліджених під час судового розгляду письмових доказів у кримінальному провадженні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає доведеною.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданої потерпілій шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку в КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР та в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, офіційно не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання, раніше не засуджений.
Згідно з досудовою доповіддю Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, встановлено, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, та ризик небезпеки ОСОБА_3 для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, та орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язки відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" зі змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, досудову доповідь Державної установи «Центр пробації» філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області Немишлянського районного відділу від 23.03.2020 року, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечного діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов до висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, що буде достатнім та необхідним для його виправлення та перевиховання.
Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року року на майно а саме: 1470 гривень, мобільний телефон «Samsung» (imei: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ), мобільний телефон «Samsung» imei: НОМЕР_3 , картку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , - скасувати.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 394, 395 КПК України, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року на майно а саме: 1470 гривень, мобільний телефон «Samsung» (imei: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ), мобільний телефон «Samsung» imei: НОМЕР_3 , картку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , - скасувати.
- грошові кошти в сумі 1470 грн., які знаходяться на зберіганні у потерпілої, повернути власнику ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- мобільний телефон «Samsung» imei: НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у Немишлянському ВП ГУ НП в Харківській області, повернути власнику ОСОБА_3 ;
- мобільний телефон «Samsung» (imei: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ), картку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , які знаходяться на зберіганні у Немишлянському ВП ГУ НП в Харківській області, залишити зберігатися в камері схову Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Суддя ОСОБА_19