Справа № 627/83/21
Провадження № 1-кп/639/119/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представника ТОВ «ДОБРО ДІЙ АВД» - адвоката ОСОБА_14 ,

представника потерпілого юридичної особи СБ України в Харківській області ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальні акти по об`єднаним кримінальним провадженням №0002148 від 10.09.2018 року та №0000575 від 07.02.2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 345, ст. 348 КК України,

ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 345, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Під час судового засідання прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком на 60 днів, з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , останні перебуваючи на волі можуть переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків та можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, не зможуть забезпечити виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Представник ТОВ «ДОБРО ДІЙ АВД» - адвокат ОСОБА_14 , та представник потерпілого юридичної особи СБ України в Харківській області ОСОБА_15 підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_13 заперечували проти задоволення клопотання прокурора через його необґрунтованість, з огляду на те, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інкримінованих їм злочинах не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, прокурор не довів реальне існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Захисники зазначили, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тримаються під вартою вже більше 1,5 років, обидва раніше не судимі, мають постійне місце проживання, позитивно характеризуються, мають офіційні джерела доходу та стійкі соціальні зв`язки, прокурором жодним чином не доведено неможливості застосування до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_12 , посилаючись на вищезазначені заперечення, просив змінити відносно обвинувачених запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , підтримали позицію захисників.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників процессу, дослідивши матеріали справи в частині заявлених клопотань, приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.11.2021р. відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком до 14.01.2022 року включно.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 345, ст. 348 КК України, останній з яких є особливо тяжким злочином у сфері злочинів проти авторитету органів державної влади, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 15 років або довічним позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_7 ще обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

При вирішенні клопотань прокурора та сторони захисту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При вирішенні клопотань прокурора суд враховує, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи на свободі можуть:

-незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки згідно встановленого порядку дослідження доказів ще не був здійснений допит всіх потерпілих у судовому засіданні, що не виключає можливості обвинувачених їх схилити до зміни раніше наданих показів. Крім того, факт можливого впливу на потерпілих з боку обвинувачених додатково підтверджуються тим, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000728 за ч.1 ст. 14, ст. 348 КК України за заявою потерпілого ОСОБА_16 , в тому числі за фактом погроз насильством та знищенням майна на адресу потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з боку обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що мали місце 11.02.2021 року перед початком судового засідання у приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова;

- враховуючи дані про особу обвинувачених, обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, їх підвищену суспільну небезпеку, багатоепізодність, різні характер та ступінь тяжкості, різнорідність, спрямованість на різні об`єкти суспільних відносин (власність, громадський порядок, життя та здоров`я особи, авторитет органів державної влади) інкримінованих обвинувачених злочинів свідчить про наявність злочинних намірів і схильність обвинувачених до подальшого вчинення кримінальних правопорушень, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом із цим, при розгляді зазначеного клопотання прокурором не доведено реальне існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує їм у разі визнання винними, можуть вчинити дії, направлені на переховування від органів досудового розслідування та суду, як на території України, так і виїхати за межі держави, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України в частині незаконного впливу на свідків обвинувачення. Доводи клопотання в цій частині носять характер припущення, не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі, особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти авторитету органів державної влади, за яке передбачене законом покарання до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі; 2) вік та стан здоров`я обвинувачених, які тяжких захворювань чи інвалідності не мають; 3) дані про особу обвинувачених та їх репутацію, які раніше не судимі, мають постійне місце проживання, офіційне джерело доходу, наявністю в обвинуваченого ОСОБА_6 родини та чотирьох неповнолітніх дітей та в обвинуваченого ОСОБА_7 матері похилого віку на утриманні.

Доводи сторони захисту стосовно неналежності та недопустимості доказів, недоведеності вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підлягають оцінці шляхом аналізу усіх зібраних у кримінальному провадженні доказів в їх сукупності під час судового розгляду справи по суті відповідним складом суду.

Суд враховує, що наявність в обвинуваченого ОСОБА_6 родини та чотирьох неповнолітніх дітей та наявністю в обвинуваченого ОСОБА_7 матері похилого віку на утриманні, хоча і заслуговує на увагу, проте суттєво встановлені в судовому засіданні ризики у кримінальному провадженні не зменшує.

Стороною захисту на теперішній час не доведено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, зменшились або відпали в такому обсязі, що є достатніми для переконання суду в необхідності зміни запобіжного заходу.

Враховуючи складність кримінального провадження, обсяг та специфіку процесуальних дій, кількість обвинувачених, потерпілих та свідків по вказаному кримінальному провадженню, суд вважає, що на даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинувачених, такими, що виходять за рамки розумних.

За таких обставин суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. Обставини, наведені стороною захисту в судовому засіданні, в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 ЄСПЛ «Летельє проти Франції», а також враховуючи суспільну небезпеку злочину, що полягає у свідомому застосуванні зброї відносно людей, суд вважає виправданим продовження щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливим застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, задоволенню не підлягають, в зв`язку з чим, колегія суддів вважає необхідним продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 11 березня 2022 року.

Разом з цим, відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:
1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;
2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;
3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, яка передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2019 року (справа № 515/2020/16-к, провадження № 51-2904км18) зазначено, що для того, щоб у компетентних органів виник обов`язок провести розслідування за заявою про застосування методів, які порушують статтю 3 Конвенції, така заява має бути небезпідставною, тобто містити в своєму змісті конкретні обставини такого поводження і мати певне підтвердження цим обставинам, або інформацію, яка дає можливість перевірити чи має заява певні підстави.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявили під час судового засідання про застосування щодо них катування, погроз їх життю та здоров`ю та здійснення тиску з боку адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор», колегія суддів на підставі ч. 6 ст. 206 КПК України, вважає за необхідне доручити компетентному органу досудового розслідування провести перевірку обставин, які викладені обвинуваченими та у відповідності до ст. 214 КПК України, за наявності обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 183, 206, 214, 331, 369372, 376, 392 КПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 11 березня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Доручити посадовим особам Харківської обласної прокуратури в порядку ч.6 ст.206 КПК України провести перевірку обставин, про які заявили під час судового засідання обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про застосування щодо них катування, погроз їх життю та здоров`ю та здійснення тиску з боку адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Зобов`язати уповноважений осіб Харківської обласної прокуратури в порядку ст.214 КПК України, за наявності обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.
Копії ухвали направити для виконання до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та Харківської обласної прокуратури.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3