Справа № 188/1494/21
Провадження № 1-кп/188/206/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Петропавлівка угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000157 від 22.08.2021, що надійшла 26.10.2021 від прокурора Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрів Донецької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого у м. Димитрів Донецької області , проживаючого за адресою : по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 20.08.2021 року у період часу з 15:00 год. до 19:00 год., перебуваючи на земельній ділянці сільськогосподарського призначення, яка перебуває у користуванні ОСОБА_6 та розташована з адресою: АДРЕСА_1 у порушення вимог ст. 27 Закону України «Про рослинний світ», ст. 16 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 39 Закону України «Про тваринний світ», самовільно, умисно, незаконно, порушуючи заборону паління стерні, без спеціального дозволу, виданого уповноваженим органом, маючи прямий умисел на знищення стерні, передбачаючи шкідливі наслідки, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, за допомогою сірників, діючи умисно, здійснив підпал стерні на земельній ділянці сільськогосподарського призначення, яка перебуває у користуванні ОСОБА_6 та розташована з адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого вогонь розповсюдився на суміжну земельну ділянку загальною площею 0,58 га, яка розміщена біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває у користуванні ОСОБА_7 . Унаслідок чого відбулося знищення вогнем стерні та соломи на вказаній земельній ділянці сільськогосподарського призначення на загальній площі 0,2 га.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 245 КК України, а саме знищенні стерні на землях сільськогосподарського призначення вогнем.

Під час досудового слідства 20 жовтня 2021 прокурор Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000157 , з одного боку , та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з іншого боку на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України в приміщенні Першотравенської окружної прокуратури за адресою вул. Миру, 43 в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області , уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, щире каяття обвинуваченого, відсутність обставин які обтяжують покарання, відсутність судимості та те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Також сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України знищення стерні на землях сільськогосподарського призначення вогнем.

Відповідно до умов цієї угоди ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину за ч.1 ст. 245 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до абзацу п`ятого частини 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У письмових доказах, наданих прокурором міститься заява потерпілої ОСОБА_7 в якій вона надає дозвіл прокурору на укладення угоди з обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України, яке правильно кваліфіковане як знищення стерні на землях сільськогосподарського призначення вогнем і згідно з ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, вказав, що він цілком розуміє свої права і обов`язки, зміст угоди, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, і погодився на призначення йому узгодженого покарання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Прокурор підтримав угоду і просив суд її затвердити та призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Потерпіла ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилась надала письмову заяву в якій прохає провести підготовче судове засідання без її участі.

Вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши надані прокурором письмові докази суд вважає, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 245 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, обрана в межах санкції ч.1 ст.245 КК України, існують фактичні підстави для визнання винуватості, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 20 жовтня 2021 року та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Потерпіла до обвинуваченого претензій не має, цивільний позов не заявляє.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Речові докази не вилучались.

Процесуальні витрати в сумі 2036,20 гривень складаються з витрат за проведення пожежотехнічної експертизи № СЕ 19/104-21/27112 ПТ від 15.09.2021 року в сумі 1716,20 гривень та товарознавчої експертизи № 3340/21 від 22.08.2021 року в сумі 300 гривень. і суд на підставі ст.. 124 КПК України вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 жовтня 2021 року, яку уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000157 , з одного боку та обвинувачений у цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі пунктів 2, ч.3 ст.76 КК України додатково покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2036,20 гривень, які складаються з витрат за проведення пожежотехнічної експертизи № СЕ 19/104-21/27112 ПТ від 15.09.2021 року в сумі 1716,20 гривень та товарознавчої експертизи № 3340/21 від 22.08.2021 року в сумі 300 гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1