Єдиний унікальний номер 349/1588/20
Номер провадження 1-кп/341/174/21
УХВАЛА

04 листопада 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_7 про повернення обвинувальних актів у справі ЄУН 349/1588/20 за об`єднаними кримінальними провадженнями від 13.03.202020 № 0000009, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України, від 24.09.2020 № 0000182 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 ст. 191, частиною 1 статті 366, частиною 1 статті 209 КК України, від 30.03.2021 № 0000010 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 191, частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 366, частиною 1 статті 358 КК України.

встановив:
09 серпня 2021 року захисник обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_7 подав клопотання про повернення прокурору обвинувальних актів стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у справі ЄУН 349/1588/20.

Клопотання обґрунтовані тим, що сторона захисту вважає обвинувальні акти у кримінальних провадженнях від 24.09.2020 № 0000182 за обвинуваченням ОСОБА_4 та від 30.03.2021 № 0000010 за обвинуваченням ОСОБА_5 такими, що не відповідають вимогам частини другої статті 291 КПК України. Зокрема:

- обвинувальні акти не містять чіткого та зрозумілого викладу об`єктивної сторони складів кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому стороні захисту не зрозуміло від якого саме обвинувачення необхідно здійснювати захист вказаних осіб;

- обвинувальні акти містять дані щодо потерпілої сторони відділу освіти та туризму Рогатинської районної державної адміністрації в особі ОСОБА_8 , проте на цей час і на час складання обвинувальних актів вказана юридична особа була у стані припинення. Вказане, на думку захисту, унеможливлює у майбутньому провести підготовче засідання з вирішенням питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

- обвинувальні акти не містять дати їх складення.

- у обвинувальному акті стосовно ОСОБА_5 викладено обвинувачення щодо кримінального проступку та щодо злочинів, тобто в одне провадження об`єднані матеріали щодо проступку та злочинів, чим порушено приписи частини другої статті 217 КПК України;

04 листопада 2021 року у судовому засіданні Захисниця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 заперечила щодо можливості розгляду клопотань про повернення обвинувальних актів без участі представника потерпілої сторони у кримінальному провадженні.

Прокурор вважав за можливе розглянути такі клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 поклався на розсуд суду.

Вирішуючи питання можливості розгляду клопотань без представника потерпілої сторони, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого прокурора, захисника, потерпілого, його представника, цивільного позивача, його представника, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

При цьому приписами статті 325 КПК України установлено, що, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Ураховуючи те, що обставини, необхідні для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для повернення обвинувальних актів, можливо встановити без участі представника потерпілої сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотань без участі представника потерпілої сторони.

Захисниця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила суд їх задовольнити, зокрема з викладених у них підстав.

Щодо клопотань, то прокурор у судовому засіданні просив у їх задоволенні відмовити через необґрунтованість.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання щодо повернення обвинувального акта стосовно ОСОБА_4 просив задовольнити, а щодо повернення обвинувального акта стосовно ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.

Надаючи правову оцінку клопотанням сторони захисту, суд виходить з такого.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, єдиною законною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є невідповідність змісту самого обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Будь-які інші зауваження щодо обвинувального акта мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду провадження й підставами для повернення обвинувального акту прокурору бути не можуть.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз змісту обвинувальних актів стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дає підстави для висновку про те, що власне процесуальні документи, якими є обвинувальні акти, містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на конкретні положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Водночас наведені захисником обвинувачених підстави для повернення обвинувальних актів будуть предметом доказування та дослідження судом у ході судового провадження у цій справі.
Отже, посилання сторони захисту на невідповідність обвинувальних актів, зокрема вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не заслуговують на увагу.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про дату та місце його складення та затвердження.
Своєю чергою обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 на 10 сторінці містить дату його складення 31 березня 2021 року. Тоді як обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 на 8 сторінці містить дату його складення 27 квітня 2021 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Оскільки у цьому об`єднаному кримінальному провадженні потерпілою стороною визначено юридичну особу відділ освіти та туризму Рогатинської районної державної адміністрації, то обвинувальні акти, які просить повернути сторона захисту містять дані щодо цієї юридичної особи, зокрема місцезнаходження та код ЄДРПОУ.
Таким чином, обвинувальні акти містять відомості, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що обвинувальні акти стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають вимогам статті 291 КПК України, оскільки містять усі передбачені частиною другою цієї норми відомості.

При цьому суд не вважає обґрунтованою підставою для повернення обвинувальних актів прокурору факт припинення відділу освіти та туризму Рогатинської районної державної адміністрації як юридичної особи у зв`язку з наступним.

Відповідно до приписів статті 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд, зокрема, з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Приписами статті 55 КПК України передбачено, зокрема, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

При цьому суд звертає увагу на те, що диспозиція вказаної норми вказує на подання відповідної заяви після початку кримінального провадження та не обмежує право відповідної особи подати таку заяву початком судового провадження.

Згідно з частиною сьомою статті 55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то, зокрема, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу.

У цьому кримінальному провадженні заявлено цивільний позов в інтересах відділу освіти та туризму Рогатинської районної державної адміністрації.

Аналіз змісту викладених норм КПК України та ЦПК України дає підстави для висновку про те, що на стадії підготовчого провадження під час з`ясування питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, може бути вирішено питання щодо визнання потерпілою стороною і цивільним позивачем у кримінальному провадженні правонаступника відділу освіти та туризму Рогатинської районної державної адміністрації.
Згідно з ч. 2 ст. 217 КПК України не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Оскільки питання об`єднання в одне провадження матеріалів досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочинів стосовно ОСОБА_5 вирішувалося на стадії досудового розслідування, а у цьому кримінальному провадженні відсутність такого об`єднання однозначно вплинуло б негативно на повноту досудового розслідування та судового розгляду, то суд вважає, що відповідне обгрунтування сторони захисту щодо підстав для повернення обвинувального акта не заслуговує на увагу.

Таким чином, підстави для задоволення клопотань і повернення обвинувальних актів стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні.
За таких обставин суд вважає, що є всі правові підстави продовжувати розгляд кримінального провадження на підставі наявних обвинувальних актів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 217, 291, 314, 372 КПК України, суд

постановив:
Відмовити у задоволенні клопотань захисника обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_7 про повернення обвинувальних актів у кримінальних провадженнях від 24.09.2020 № 0000182 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 191, частиною 1 статті 366, частиною 1 статті 209 КК України, та від 30.03.2021 № 0000010 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 4 статті 191, частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 366, частиною 1 статті 358 КК України, прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ