печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання від 18.11.2021, в рамках кримінального провадження № 0000905, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із скаргою в порядку ст. 220 КПК України, яка полягає у не розгляді клопотання від 18.11.2021, в рамках кримінального провадження № 0000905.

У судове засідання особа, яка звернулася із скаргою та представник Офісу Генерального прокурора не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в ст. 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, зокрема такий строк визначений ст.220 КПК України.

За матеріалами скарги слідчим суддею встановлено, що Державним бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000905.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснює Офіс Генерального прокурора.

18.11.2021 ОСОБА_3 направив до Офісу Генерального прокурора клопотання від 18.11.2021, в межах кримінального провадження №0000905, яке отримано уповноваженою особою 19.11.2021.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді від 28.12.2021 року у справі №757/68265/21-к задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання від 18.11.2021, в рамках кримінального провадження № 0000905.

Дана скарга подана з аналогічних підстав.

Повторне звернення до суду з тих же підстав, тими ж особами не передбачено КПК України.

Тому, виходячи із сукупності вказаного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні даної скарги, оскільки дане питання вже вирішено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання від 18.11.2021, в рамках кримінального провадження № 0000905 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1