Номер провадження: 11-кп/813/1983/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши в порядку підготовки до апеляційного розгляду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2021 у кримінальному провадженні №0000768 від 11.06.2021 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 303 КК України

установив:

Оскаржуваним вироком Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2021 затверджені угоди про визнання винуватості від 30 червня 2021 року, укладені між прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та підозрюваними ОСОБА_8 та ОСОБА_6
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 303 КК України із призначенням відповідного покарання за вчинення інкримінованих злочинів та звільнення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 3 роки та покладенням відповідних обов`язків на підставі ст. 76 КК України.
Не погоджуючись з вироком районного суду, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вирок стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 скасувати та обвинувальний акт повернути прокурору для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що під час постановлення вироку по кримінальному провадженню №0000768 від 11.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , судом вказано на співучасть інших осіб, конкретизованих в обвинувальному акті, та фактично вирок є констатацією факту вчинення злочину іншими особами без розгляду справи відносно них та за відсутності безпосереднього дослідження доказів вини кожної особи, що є порушенням презумпції невинуватості та стосується інтересів ОСОБА_4 .
Перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя-доповідач приходить до висновку про таке.
Згідно з положеннями ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили.
Положеннями ст. 393 КПК визначений вичерпний перелік осіб, які мають право на подачу апеляційної скарги. Проте, адвокатом ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_4 , який до переліку таких осіб не входить.
Згідно ч.4 статті 475 КПК вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього кодексу.
Положеннями ч.4 ст.394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Конституція України, яка має найвищу юридичну силу, гарантує реалізацію права на оскарження у більш широкому розумінні, ніж у главі 31 КПК України, кореспондується із положеннями статті 24 КПК України й розширює коло учасників судового процесу, яким забезпечується конституційне право на оскарження судових рішень.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема, забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129) (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).
Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007).
Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
Наведене свідчить про те, що відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому статтею 394 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено частиною другою статті 24 цього Кодексу.
Відповідно до цієї норми закону кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
З огляду на викладене, право на апеляційне оскарження вироку стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у захисника - адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , виникає в разі, якщо вирок стосується інтересів ОСОБА_4 тією мірою, що надає останньому, згідно із частиною другою статті 24 КПК України, право оскаржити його до вищих судових інстанцій.
Разом з тим, зі змісту оскаржуваного вироку суду вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 303 КК України.
Натомість, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта як на підставу оскарження вироку суду від 26.07.2021 на Постанову Верховного суду від 20.12.2018 по справі № 757/56085/16-к, в якій зазначено, що поняття «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому статтею 394 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено частиною другою статті 24 КПК України. Оскільки, в даній постанові, ВС наголошував на тому, що вирок суду 1-ої інстанції, ухвалений на підставі угоди порушує права та законні інших осіб, найменування яких чітко у ньому зазначено.
При цьому, викладене у вироку відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 формулювання обвинувачення не містить безпосередньої вказівки на особу ОСОБА_4 , що могло б впливати на його права та інтереси, та не містить даних, які дають можливість ідентифікувати ОСОБА_4 , як фізичну особу, інтересів якої стосується вирок стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 тією мірою, що надає ОСОБА_4 або його захиснику у відповідності до положень ч.2 ст.24, ч.4 ст.394, ч.4 ст.475 КПК, право оскаржити його в апеляційному порядку.
Будь-яких інших відомостей, які б свідчили про порушення вироком прав та охоронюваних інтересів ОСОБА_4 , матеріали вказаного кримінального провадження також не містять.
Доводи апелянта відносно того, що в обвинувальному акті суть обвинувачення викладена таким чином, що містить конкретні посилання на особу ОСОБА_4 спростовується змістом вироку Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2021, у якому жодного конкретного посилання на особу ОСОБА_4 не міститься, а зазначення судом про вчинення злочинів обвинуваченими в складі злочинної організації із Особою_1, Особою_2 жодним чином не ідентифікує ОСОБА_4 як такі особи, спільно із якими вчинені злочини у кримінальному проваджені відносно нього.
Зазначення даних про особу ОСОБА_4 в обвинувальному акті не може слугувати підставою для скасування вироку суду 1-ої інстанції, в якому жодних висновків про його вину у вчиненні злочинів не зазначено.
Таким чином, доводи апелянта про існування у ОСОБА_4 права на апеляційне оскарження вироку відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , є безпідставними, оскільки з урахуванням положень ч.4 ст.394 КПК України, процесуальне право на апеляційне оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, останній би не набув.
З урахуванням того, що ОСОБА_4 не має процесуального статусу в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та в оскаржуваному вироку районного суду відсутні посилання на вказану особу, які б порушували його права, наведене свідчить про те, що права цієї особи будь-яким чином вироком відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 порушені не були, а відтак адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 не наділений правом на оскарження вироку районного суду.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Керуючись ст.24, п.2 ч.3 ст.399 КПК України, ст.ст. 404, 419, 532 суддя-доповідач, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2021 у кримінальному провадженні №0000768 від 11.06.2021 відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 303 КК України повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя Одеського апеляційного суду: ОСОБА_2