Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4894/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.81 КК Укрраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 серпня 2021 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 серпня 2021 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці ще не довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду змінити та задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Вважає, що суд першої інстанції упереджено віднісся до засудженого ОСОБА_7 жодним чином не взяв до уваги думку як представника колонії який охарактеризував ОСОБА_7 з позитивної сторони, як особу яка своєю поведінкою стала на шлях виправлення, та заслуговує на умовно - дострокове звільнення, думку прокурора який підтримав представника колонії, думку захисника.

Судом також не взято до уваги, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування всього терміну покарання не допускав порушень умов відбування покарань. З моменту прибуття в ДУ Бердичівська ВК № 70, звернувся до адміністрації установи про його працевлаштування та на протязі всього терміну відбування покарання працює в майстерні установи по наданню послуг з виготовлення віконних блоків і дерев`яних секцій огорожі та систематично отримував заохочення, яких станом на даний час у ОСОБА_7 8, що є максимальним при такому відбутому строку покарання.

Вказує, що засуджений ОСОБА_7 не перебував та не перебуває на профілактичних облікам характеризується виключно позитивно.

Зазначає, що ОСОБА_7 звертався, до адміністрації колонії з питанням відшкодування потерпілим збитків, але останні відповіли, що на адресу установи виконавчий лист не надходив, тому не відомо, кому відшкодовувати збитки, а тому посилання в оскаржуваній ухвалі на те, що ОСОБА_7 не займався та не займається відшкодуванням збитків є безпідставне.

Вказує, що станом на даний час ОСОБА_7 в повній мірі усвідомив свою поведінку, та свою вину у скоєному злочині визнає повністю щиро кається, по звільненню з місць позбавлення волі має намір влаштуватися на роботу та бути корисним суспільству, та своїй родині, так як в останнього на утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Посилання суду на те, що останній до цього злочину був судимий є некоректно, так як за свої попередні вчинки, ОСОБА_7 поніс покарання та відбув повністю.

Зазначає, що поведінка засудженого ОСОБА_7 свідчить про систематичність дій засудженого, які спрямовані на його виправлення та перевиховання, про наявність дійсного процесу ресоціалізації.

Захисник ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її з викладених в ній мотивів.

Прокурор заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.08.2021 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку та пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції під час розгляду клопотання досліджувались матеріали особової справи засудженого, згідно яких ОСОБА_7 відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії (№ 70) з 28.04.2016 року. За період відбуття покарання допустив одне порушення вимог режиму тримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. На даний час працевлаштований в майстерні установи по наданню послуг з виготовлення віконних блоків і дерев`яних секцій огорожі. До праці відноситься сумлінно. Має 8 заохочень. За вироком суду вину у скоєному злочині заперечив (визнав за заявою від 4.05.20), має позов на суму 664405 грн., який не відшкодовує.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений 13 листопада 2015 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч.4 ст.187 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 07.04.16 у строк покарання зараховано період попереднього ув`язнення з 10.10.13 до 07.04.16.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.

Згідно роз`яснень, викладених у підпункті «а» п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, доведеність виправлення засудженого є головною умовою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Проте, як вбачається з матеріалів судового провадження, засуджений за період відбування покарання, а саме за вісім років відбування покарання має лише 8 заохочень, будучи до засудження раніше неодноразово судимим за скоєння розбоїв, знову визнаний винуватим у вчиненні спланованого, організованого особливо тяжкого насильницького корисливого злочину - розбою, участь у вчиненні якого заперечував, а на даний час вказує лише на вкрай невелику свою участь, заволодівши коштами на суму понад 700000 грн. (лише сума в доларах понад 85000), відшкодуванням збитків добровільно не займається) ще не довів свого виправлення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сама по собі поведінка засудженого останнім часом без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення факту виправлення, і такою має бути поведінка кожного із засуджених, сумлінне ставлення до праці може свідчити, що ОСОБА_7 стає або, навіть, став на шлях виправлення, однак не є достатнім для висновку, що він вже повноцінно довів своє виправлення.

Крім того, застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Доводи в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 щодо необґрунтованості ухвали суду першої інстанції, є неспроможними, не відповідають фактичним обставинам та не узгоджуються з матеріалами судового провадження.

Висновки суду першої інстанції апеляційний суд вважає обґрунтованими, які узгоджуються з матеріалами провадження та кореспондуються з нормами кримінального та кримінального процесуального законів, оскільки вони зроблені на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні, яким суд надав належну правову оцінку у їх сукупності.

Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.08.2021 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення залишити без змін.

Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: