В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2021 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0007114 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою технічною освітою, невійськовозобов`язаного, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
14.03.1997 року вироком Московського районного суду м.Києва за ч.2 ст.206, ст.46-1 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
05.08.1997 року вироком Московського районного суду м.Києва за ч.2 ст.140, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
14.08.2000 року вироком Московського районного суду м.Києва за ч.1 ст.215-3, ч.1 ст.145, ст.ст.42-43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
06.10.2003 року вироком Голосіївського районного суду м.Києва за ч.3 ст.289, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;
10.06.2019 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
15.08.2019 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
18.06.2020 року вироком Голосіївського районного суду м.Києва за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
26.08.2019 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр» за адресою: м.Київ, вул.Братиславська, 11. При перегляді товарів у нього виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме: шліфувально-гравірувального пристрою «EVO CF1010», що належить ТОВ «Епіцентр К». Так, озирнувшись, ОСОБА_3 впевнився, що поблизу нікого не має, та вирішив викрасти даний шліфувально-гравірувальний пристрій. Підійшовши до стелажу, здійснюючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 взяв шліфувально-гравірувальний пристрій, відніс до камери схову та поклав пристрій до пакету. Продовжуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме шліфувально-гравірувального пристрою, що належить ТОВ «Епіцентр К», вартістю 798 гривень 26 копійок, ОСОБА_3 направився до виходу з гіпермаркету «Епіцентр К» за адресою: м.Київ, вул.Братиславська, 11, з метою зникнення з місця вчинення злочину з викраденим майном, але свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони гіпермаркету «Епіцентр К».
Таким чином ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Вартість шліфувально-гравірувального пристрою «Evo cf1010», який належить ТОВ «Епіцентр К», відповідно до наданих документів потерпілою стороною складає 798 гривень 26 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 26.08.2019 року, приблизно о 15 годині, він перебував в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», за адресою: м.Київ, вул.Братиславскька, 11, де побачив шліфувально-гравірувальний пристрій, та, впевнившись, що поблизу нікого не має, вирішив викрасти його. Підійшовши до стелажу, він взяв шліфувально-гравірувальний пристрій та відніс до камери схову, де поклав до пакету, що там зберігався. Після цього він направився до виходу з гіпермаркету, проте був затриманий працівниками охорони гіпермаркету «Епіцентр К». Протиправні діяння, які ставляться йому у провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. На час вчинення злочину працював неофіційно, проживав з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми.
У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінальних проваджень, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше судимий, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 був засуджений вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 18.06.2020 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 (одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває), а також відсутність майнових претензій з боку потерпілих, та те, що даний злочин вчинено ОСОБА_3 до ухвалення відносно нього вироку Голосіївського районного суду м.Києва від 18.06.2020 року, суд вважає за необхідне остаточно призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.
В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було.
Процесуальні витрати у даному кримінаальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначеного вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 18.06.2020 року, та даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання згідно вироку Голосіївського районного суду від 18.06.2020 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання час фактичного затримання ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні з 26.08.2019 року по 28.08.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 утримувати під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Матеріали кримінального провадження №0007114 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/14162/19.
Речові докази: диск, з написом відео з відеокамер ТОВ Епіцентр К, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0007114 залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, а також направити для відома потерпілим. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1