МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/129/22
Провадження № 1-кп/945/328/22
Ухвала
Іменем України

09 лютого 2022 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ;

обвинуваченого ОСОБА_6 ;

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ;

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2021 року за № 0000010 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 лютого 2022 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора та просили обрати нічний домашній арешт.

Інші учасники кримінального провадження сторони захисту проти клопотання прокурора заперечували та підтримали захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши сторін кримінального провадження та вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, судом встановлено таке.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю звільнення під заставу.

20.01.2022 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 11 лютого 2022 року включно, з можливістю звільнення під заставу в сумі 3000000 грн., з покладенням обов`язків, визначених п. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, прокурор посилається у своєму клопотанні на п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Розглядаючи у підготовчому судовому засіданні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , судом встановлено та враховано таке.

ОСОБА_8 є раніше не судимим, але 27 січня 2022 року йому висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто у шахрайстві заволодінні чужим майном, шляхом обману вчинене в особливо великих розмірах, організованою групою та, відповідно до висунутого обвинувачення, ОСОБА_8 входив до членів організованої злочинної групи. Санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин є особливо тяжким злочином.

Зі слів обвинуваченого ОСОБА_8 до складу його сім`ї входить: мати, вітчим, брат та бабуся, з якими він і проживає. При цьому, суд враховує, що вказані родинні зв`язки не змогли стримати ОСОБА_8 від вчинення злочину, у якому його наразі обвинувачують.

ОСОБА_8 офіційно ніде не працевлаштований, не має постійного заробітку. Зі слів обвинуваченого до затримання працював неофіційно таксистом.
Сторона захисту скористалась правом збирання та подання до суду документів та інших доказів, в порядку, визначеному ст. 22 КПК України.

ОСОБА_8 є особою молодого віку та має початкову вищу освіту; під час навчання, 5 років тому, характеризувався позитивно. За місцем проживання не перебуває на обліку, як особа, яка схильна до вчинення злочинів кримінального або адміністративного характеру; публічний порядок та спокій не порушує та з сусідами підтримує дружні зв`язки.

Щодо копій медичної документації ОСОБА_10 , то суд критично ставиться до цих документів, оскільки вважає їх такими, що не відносяться до вирішення питання щодо запобіжного заходу і не можуть бути підтвердженням міцних соціальних зв`язків ОСОБА_8 , оскільки доказів на підтвердження того, що ОСОБА_10 перебуває на утриманні чи під доглядом обвинуваченого ОСОБА_8 , суду не представлено.

Докази на підтвердження стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 сторонами не подані.

З огляду на викладене, суд вважає, що є підстави вважати, що у обвинуваченого ОСОБА_8 наявні ризики: переховуватися від суду; незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків, які ще не допитані у судовому засіданні у даному кримінальному провадженні.

Зазначені ризики є суттєвими і їх неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 , з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, відносно ОСОБА_8 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже, необхідно визначити можливість внесення застави для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, замість обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, - сто п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481 грн.), що складає 372150 грн., з покладенням таких обов`язків: за викликом прибувати до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; в разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України; утримуватися від спілкування з обвинуваченими та зі свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 205, 315, 331, 350, 369, ч. 1 ст. 370 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити частково.

Обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії даної ухвали закінчується 11 квітня 2022 року (включно).

Визначити обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави сто п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 372150 грн., після внесення якої обвинувачений звільняється з під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якого він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

З моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з під варти, в зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави у поєднанні з такими обов`язками строком на два місяці:

- за викликом прибувати до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- в разі наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України;

- утримуватися від спілкування з обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1
09.02.2022