Провадження № 1кп/202/513/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000461 від 23.10.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився28вересня1990 року у м. Дніпро, громадянинУкраїни, маєсереднюосвіту,неодружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , 2013р.н.,офіційно не працевлаштований, проживаєза адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимий:
- 07.12.2020 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
Відповідно до обставин, встановлених в обвинувальному акті, ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, 22.10.2021 року приблизно о 16:30 годині, проходячи по вул. Короткій у м. Дніпро, через паркан побачив неохайну, на його думку, територію домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , що розташований на вищевказаній вулиці.
Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла особи, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, через незамкнену хвіртку проник на огороджену територію домоволодіння, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , після чого підійшовши до вхідних дверей будинку, всупереч волі законного володільця і відсутності встановлених законом підстав, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, самовільно відкрив їх та проник до середини будинку АДРЕСА_2 , чим порушив право ОСОБА_5 на недоторканість житла, гарантоване ст.30 Конституції України, ст.12 «Загальної декларації прав людини» та ст.8 «Конвенції про захист прав людини і основних свобод».
В той же день, ОСОБА_3 був затриманий власником вищевказаного будинку ОСОБА_5 на території домоволодіння, який в подвльшому викликав наряд поліції.
Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному проникненні до житла особи (порушення недоторканості житла), ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України.
В ході досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачений подав прокурору - процесуальному керівнику у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , заяву щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджена захисником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_8 .
Суд, враховуючи вказані заяви, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали згідно ст. ст. 381, 382 КПК України вважає, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи (порушення недоторканості житла).
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.162 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий,вину визнав повністю, щиро кається в скоєному, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, суд вважає рецидив злочинів.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у видіобмеження волі із застосуванням ч.1 ст.71 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде не тільки карою, а буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, ст. ст. 50,65, 66, 67 КК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати ОСОБА_3 невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2020 року та за сукупністю вироків, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Строк покарання обвинуваченому обчислювати з моменту затримання, в порядку виконання вироку.
Речові докази: два мобільних телефони марки «Sigma», «Dodge», окуляри сонцезахисні, ніж розкладний, ключ-відкривач, плоскогубці, дві скляні колби, викрутка з насадками, - залишити власникам.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів, з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська з урахуванням особливостей, передбаченихст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Головуючий: ОСОБА_10