Справа № 206/7798/14-к
Провадження № 1-кс/206/548/21
УХВАЛА

24 грудня 2021 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000307 від 12 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України.

24 грудня 2021 року від прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 надійшла заява про повернення вказаного клопотання у зв`язку з тим, що у задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з мтеою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею відмовлено.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання слідчого, приходить до наступного висновку.

За змістом ст. ст. 131, 176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, що є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

На підставі ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбаченими КПК України.

Водночас із цим, положення глави 18 розділу ІІ КПК України не передбачають можливість ухвалення слідчим суддею рішення про повернення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з будь-яких підстав, натомість слідчий суддя може постановити ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати своєю ухвалою більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5, 6 ст. 194 КПК України, або ж відмовити у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що прокурор ОСОБА_5 звернувся із заявою про повернення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання, тому обраний захід забезпечення кримінального провадження наразі є недоцільним.

Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність відмови в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 26, 94, 131, 176, 183, 369372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000307 від 12 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1