Провадження №1-кп/761/1558/2021
В И Р О К
іменем України
25 листопада 2021 року
Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю прокурора ОСОБА_2 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

При секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому, судовому засіданні матеріли кримінального провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виблі Куликівського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не судимого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, внесено до ЄРДР за № 0000072 від 26.06.2020 року,-

В С Т А Н О В И В :
Так, в судовому засіданні встановлено, що 26.05.2020 о 09 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, у порушення вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та дозволу командира, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних органів, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, допоки 01.06.2020, усвідомлюючи протиправність своїх дій, заявив про себе, повернувшись до військової частини НОМЕР_1 .
Він же, сержант ОСОБА_3 , обвинувачується у тому, що 15.06.2020 о 09 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, у порушення вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та дозволу командира, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних органів, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, допоки 26.06.2020, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Київського гарнізону, за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8А, та повідомив про себе та вчинений ним злочин.
Таким чином ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у суді, винуватість у вчиненні злочину за ч.4 ст. 407 КК України визнав повністю, зазначив, що фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті вірно.
Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів у правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 , у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає, з`явлення зі зізнанням, щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, визнав свою вину, добровільно з`явився до прокурора тури Київського гарнізону із зізнанням у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, та зі звільненням його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України і застосуванням щодо нього вимог ст. 76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в - 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично зЧявлятися в цей орган для реєстрації.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1