Ухвала
іменем України
16 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 450/1357/17
провадження № 51-3965впс19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинувачених у режимі відеоконференції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про направлення кримінального провадження № 0000197 від 20 лютого 2017 року щодо них із Шевченківського районного суду м. Львова до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду надійшло клопотання в порядку ст. 34 КПК, мотивоване тим, що під час розгляду кримінального провадження № 0000197 від 20 лютого

2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, пунктами 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК, біля приміщення суду організовані потерпілим представники громадськості проводять несанкціоновані акції протесту, що є тиском на суддів з метою ухвалення неправосудних рішень. У зв`язку з цим судді Шевченківського районного суду м. Львова проявляють упередженість та небезсторонність, що на думку обвинувачених, підтверджується: відсутністю звернення до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора суддями із заявами про втручання в їхню діяльність; постановленою ухвалою від 13 липня 2021 року про визнання доказу, поданого одним із захисників, очевидно недопустимим; усіма рішеннями суду, якими обвинуваченим продовжуються запобіжні заходи у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного обвинувачені просять передати кримінальне провадження № 0000197 від 20 лютого 2017 року щодо них із Шевченківського районного суду м. Львова до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Від представника потерпілих ОСОБА_10 надійшло заперечення, в якому він просить залишити вказане клопотання без задоволення, оскільки обвинувачені

не навели підстав, установлених ст. 34 КПК.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинувачених на підтримку клопотання, перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог пунктів 14 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Положеннями абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК встановлено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
З наданої на запит Верховного Суду відповіді Шевченківського районного суду

м. Львова вбачається, що в цьому суді перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000197 від 20 лютого 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, пунктами 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, пунктами 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК, а саме на стадії дослідження доказів.
Отже, клопотання обвинувачених не ґрунтується на положеннях кримінального процесуального закону, оскільки дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а тому підстав для застосування приписів ст. 34 КПК та направлення кримінального провадження з одного суду до іншого немає.
Виходячи із зазначеного та зі змісту положень ст. 34 КПК, оскільки судовий розгляд розпочато, а клопотання не містить визначених кримінальним процесуальним законом причин для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для його задоволення відсутні.
Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Клопотання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

та ОСОБА_9 про направлення кримінального провадження № 0000197 від 20 лютого 2017 року щодо них із Шевченківського районного суду м. Львова до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3