Справа № 646/8064/17
№ провадження 1-в/646/378/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Харківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 на підставі ч.3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України відносно ОСОБА_5 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт,

в с т а н о в и в:

До суду надійщло подання органу пробації на підставі ч.3 ст. 26 КВК України відносно ОСОБА_5 , про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт. В обґрунтування подання зазначено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.11.2017 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Вирок набрав законної сили 02.01.2018 р. та був направлений на виконання до Харківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області. Засудженому було надіслано повідомлення про необхідність сплати штрафу у вигляді 850 грн. за вироком суду, проте станом на 27.10.2021 р. органом пробації не отримано від засудженого ОСОБА_5 документ про сплату штрафу.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.

Представник Харківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та засуджений в судове засідання не з`явились, не повідомили суд про причини неявки, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи, приходить до наступного.

Встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.11.2017 р. ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу, в розмірі 850 грн.

Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 26 КВК України встановлено, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до частини 3статті 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно ч. 5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно зі ст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбування покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24 грудня 2015 року, розглядаючи справу № 5-324кс15 висловився щодо звільнення засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт у зв`язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 56, 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 23 КВК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні подання начальника Харківського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 на підставі ч.3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України відносно ОСОБА_5 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1