УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 90004959 від 08.09.2020,-

в с т а н о в и в:
Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся з клопотанням про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 08.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004959, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356, ч.1 ст.366 КК України, згідно якого просить: накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :72:054:0016 та будинок розташований на ній за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі на будівлі, підсобні, підвальні і складські приміщеннях, виробничі і промислові приміщення, які використовуються для процесу будівництва та/або знаходяться на вказаній земельній ділянці із забороною розпоряджатися та використовувати майно до постановлення у кримінальному провадженні №0004959 від 08.09.2020 кінцевого рішення.

В обґрунтування клопотання зазначив, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва, здійснюється процесуальне керівництво по матеріалах кримінального провадження, внесеного 08.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004959, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356, ч.1 ст.366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява з приводу внесення недостовірних відомостей в документацію, що в подальшому призвело до отримання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.09.2020, об`єктом нерухомого майна є земельна ділянка з кадастровим номером :72:054:0016, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки серія та номер 2383 виданий 14.12.2018.

Відповідно до договору купівлі продажу будинку та земельної ділянки від 14.12.2018 року, громадянин ОСОБА_9 придбав у ОСОБА_10 :

-Житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

-Земельну ділянку площею 0,0914 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (кадастровий номер :72:054:0016), цільове призначення якої індивідуальне житлове і дачне будівництво.

В подальшому, наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради видано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №613 від 25.06.2020 із назвою об`єкта «Реконструкція житлового будинку».

Так, 29.10.2020 старшим слідчим Солом`янського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_6 проведено огляд прилеглої території за адресою АДРЕСА_1 . Оглядом встановлено наявність земельної ділянки, на котрій, при візуальному огляді через паркан, здійснюється будівництво споруди.

29.10.2020 слідчим Солом`янського УП ГУНП у м. Києві лейтенаном поліції ОСОБА_7 в порядку ст.93 КПК України вручено запит з метою надання належним чином завірених копій документів з приводу здійснення будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 .

Станом на 18.12.2020 відповідь на запит отримано не було.

29.10.2020 згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єктом нерухомого майна є земельна ділянка з кадастровим номером :72:054:0016, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) земельна ділянка передана суперфіціарію ТОВ «16-А» , засновником якої являється ОСОБА_9

16.12.2020 в ході допиту свідка ОСОБА_9 , останній зазначає, що будівництво на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер :72:054:0016) ніколи не здійснював), договори на здійснення ремонтних робіт за вищезазначеною адресою не укладав. На запитання слідчого, чи відоме ОСОБА_9 , та чи має він відношення до ТОВ «16-А», останній зазначив, що являється засновником ТОВ «16-А». На запит слідчого, чи отримував ОСОБА_9 запит слідчого вих. №4959/13/125-22-2020, останній зазначив, що запит отримував, але надати перелік запитуваних документів не надається можливим.

Будівельні норми (ДБН В.2.2-15-2005 Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення) відносять до поняття Сільський садибний будинок - житловий будинок для однієї сім`ї загальною площею, як правило, до 250 кв. м, розташований на земельній ділянці у сільській місцевості разом із спорудами господарського призначення, садом, городом.

Також, Додатком Б (обов`язковий) ДБН В.2.2-15-2005 Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення, затверджені наказом Держбуду України від 18.05.2005 року №80, надано чинності наказом Держбуду України від 28.09.2005 року №175, надано термін та визначено поняття:

- малоповерхова забудова забудова території одно-, дво, триповерховими житловими будинками різних типів;

- одноквартирний житловий будинок індивідуальний житловий будинок, що має прибудинкову ділянку.

Так, проведеним 15.09.2021 оглядом земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що вона частково огороджена парканом та на її території знаходиться об`єкт незавершеного будівництва 4-х поверхова капітальна будівля. Під час огляду паспорта будівництва не виявлено.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що будинок (загальною площею 139,6 кв.м.) що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка на якій він розташований за кадастровим номером :72:054:0016 на праві приватної власності належить громадянину України ОСОБА_9 , ІПН НОМЕР_1 .

В ході досудового розслідування, для забезпечення належного кримінального провадження, земельну ділянку за кадастровим номером :72:054:0016 та будинок (загальною площею 139,6 кв.м.) що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004959 від 08.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ч. 1 ст. 366 КК України.

23.06.2021 слідчим Солом`янського УП, в рамках кримінального провадження №0004959 від 08.09.2020, призначено будівельно-технічну експертизу.

В судовому засіданні прокурор та слідчі клопотання підтримали, просила задовольнити.

Адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання.

Перевіривши зміст клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, проаналізувавши підстави, які мають значення для вирішення питання про арешт, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та диспозитивності.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадження вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

З матеріалів клопотання вбачається, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва, здійснюється процесуальне керівництво по матеріалах кримінального провадження, внесеного 08.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004959, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356, ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За положеннями ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п.58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п.42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп.49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп.69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор у даному кримінальному провадженні не навів достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, а тому підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України для накладення арешту на майно не вбачається.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно зазначене в клопотанні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.98, 107, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання про арешт майна в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 90004959 від 08.09.2020 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1