УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1495/21
Провадження № 1-кп/486/156/2021

22 грудня 2021 року м. Южноукраїнськ

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 ознайомившись з матеріалами справи №486/1495/21 обвинувального акта№0000107 від 15.05.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке надійшло Миколаївського апеляційного суду,-

В С Т А Н О В И В:
05 жовтня 2021 року протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України розподілено у провадження судді ОСОБА_1 та передано реєстром передачі справ від 07.10.2021 року.
Відповідно до матеріалів справи, 14 вересня 2021 року Вознесенська окружна прокуратура Миколаївської області направла в порядку ст. 293 КПК України до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000107 від 15.05.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
15 вересня 2021 року Голова Южноукраїнського міського суду Миколаївської області направив подання Голові Миколаївського апеляційного суду Миколаївсьої області про вирішення питання про направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000107 від 15.05.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, для вирішення питання про направлення кримінального провадження на розгляд до іншого суду.
Постановую Миколаївського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року у задоволенні подання голови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області про направлення кримінального провадження №0000107 від 15.05.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за підсудністю до іншого суду - відмовлено.
30 вересня 2021 року Миколаївський апеляційний суд повернув матеріали кримінального провадження, в постанові Миколаївського апеляційного суду від 23.09.2021 року зазначено: «перебування судді ОСОБА_1 на лікарняному є тимчасовою подією, що не позбавляє її можливості бути включеною до автоматизованого розподілу, коли вона буде виконувати свої професійні обов`язки та входити до списку суддів Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, на яких здійснюється автоматизований розподіл справ».
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 жовтня 2021 року підготовче судове засідання в кримінальному провадженні №0000107 від 15.05.2021 року призначено на 11.10.2021 року.
11.10.2021 року розгляд справи у підготовчому судовому засідані не відбувся у зв`язку з тим, що адміністрація Южноукраїнського міського суду Миколаївської області не забезпечила суддю ОСОБА_1 секретарем судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.
Суддя ОСОБА_1 протягом 2020-2021 року систематично зверталася до ДСА України, Ради суддів України, Вищої ради правосуддя з поданням про забезпечення її складу секретарем судового засідання.
20.10.2021 року розгляд кримінального провадження №0000107 від 15.05.2021 року не відбувся у зв`язку з хворобою судді.
22 грудня 2021 року в судовому засіданні суддя ОСОБА_1 заявила собі самовідвід, з огляду на те, що завідуючка адвокатської контори ОСОБА_4 була захисником у її справі. Обвинуваченний в даному кримінальному провадженні є син ОСОБА_4 , крім того, адвокат ОСОБА_4 є захисником у обвинуваченного ОСОБА_3
23 березня 2017 року приблизно 8.30 годині, суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , була свавільно затримана в своєму службовому кабінеті, який розташований на першому поверсі будівлі суду за адресою: вул. Дружби Народів 3 - А, в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, співробітниками УЗБ в Миколаївській області.
Згадані дії, вчиняла група осіб у складі: начальника відділу УЗБ України в Миколаївській області ОСОБА_5 (службове посвідчення: серія НОМЕР_1 , видане 06.12.2016 р.); ОСОБА_6 - оперуповноваженого УСБ України в Миколаївській області (службове посвідчення: серія НОМЕР_2 , видане 23.11.2016 р.; ОСОБА_7 - оперуповноваженого УСБ України в Миколаївській області (службове посвідчення: серія НОМЕР_3 , видане 23.11.2016 р.); ОСОБА_8 (службове посвідчення: серія НОМЕР_4 , видане 12.12.2016 р.) та громадянами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Працівники УЗЕ в Миколаївській області демонстрували свою перевагу над людиною - суддею, підривали авторитет не лише судді, а й авторитет судової влади в цілому.
Відносно зазначених осіб порушено кримінальне провадження №0000132 від 18.05.2017 року.
Враховуючи, що практики протягом чотирьох років не можуть дійти єдиної згоди щодо наявності у діях поліцейських, зазначених у постановах, ознак кримінального провадження, в шосте поновлюють досудове слідство.
В даний час існують наступні правові позиції:
Слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_11 (Справа №490/11198/17; 1-кс/490/311/2018), (Справа №490/11198/17; 1-кс/490/989/2019); колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду (Справа № 490/11198/17 номер провадження 11-сс/819/59/19), які вбачали підстави для скасування Постанови про закриття кримінальної справи, та старшого слідчого відділу управління з розгляду кримінальних проваджень слідчими органами прокуратури ОСОБА_12 , який намагався довести, що справу має бути закрито.
Очікується, що знання слідчих територіального управління ДБР у Миколаївській області та численні обґрунтування, що містяться на всіх етапах розгляду зазначеного кримінального провадження, отримають правову оцінку, яка дасть змогу чітко трактувати статтю закону та дозволить цю норму закону виконати, так як з 22.07.2019 року визначена підсудність за територіальним управлінням ДБР у м. Миколаєві.
Ухвалою Заводського районного суду Миколаївської області від 29.09.2021 року в шосте скасовано постанову слідчого Першого слідчого відділку Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаїві, ОСОБА_13 від 27.12.2019 року на даний час триває досудове слідство.
Суддею ОСОБА_1 , 23.03.2017 року було укладено договір про надання правової допомоги відповідно до ордеру № 61466 від 23.03.2017 року, з захисником ОСОБА_4 , яка також є захисником обвинуваченого ОСОБА_3 , що підтверджується ордером про надання правової допомоги №1032986 від 11.10.2021 року.
Протягом 2020 року суддя ОСОБА_1 відвилася від розгляду кримінальних провадженнях в 14 справах. Підставою для самовідводу є участь захисника ОСОБА_4 у кримінальних провадженнях, як на стороні обвинувачених так і потерпілих.
Участь адвоката ОСОБА_4 нівелює задекларований принцип об`єктивності та виключає можливість неупередженого розгляду справи по суті під головуванням судді ОСОБА_1 .
Крім того, адвокат ОСОБА_4 перебуває в дружніх стосунках, як з головою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_14 так і з суддею ОСОБА_15 , що підтверджується ухвалами про відвід та самовідводів цих суддів у кримінальному провадженні №000945 від 14.10.2017 року, справі №486/1554/17 кримінального провадження №1-кс/486/5/2018.
Адвокат ОСОБА_4 очолює адвокатську контору в м. Южноукраїнську Миколаївської області та є матір`ю обвинуваченного у кримінальному провадженні №000945 від 14.10.2017 року розгляд якого триває Арбузинським районним судом Миколаївської області.
Таким чином, підсумовуючи викладені факти, вбачаємо наступне: у м. Южноукраїнську адвокатське об`єднання очолює адвокат ОСОБА_4 . У Южноукраїнському міському суді Миколаївської області станом на 22 грудня 2021 року працює 3 судді. Через постійне спілкування у досить обмеженому колі осіб, склалися чітко визначені стосунки між суддями та адвокатом ОСОБА_4 , подекуди професійні та дружні стосунки.
Голова Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_14 є хрещеним батьком трьох синів адвоката ОСОБА_4 , Далматова є кумою рідної доньки ОСОБА_4 , суддя ОСОБА_1 була клієнтом адвоката ОСОБА_4 . Тому неодноразово суддям заявляли відводи та суддів відводили та судді самовідводилися, про що свідчить єдиний державний реєстр судових рішень.
Враховуючи, що суд не може виносити з приводу аналогічної ситуації різні рішення (а саме в одній справі відвести суддю від розгляду справи за участю близьких родичів адвоката ОСОБА_4 , а в іншій розглядати справу та ухвалювати рішення), маємо судові рішення стосовно відводів та самовідводів щодо кожного судді Южноукраїнського міського суду у справах щодо близьких родичів адвоката ОСОБА_4 .
Проте, ситуація складається таким чином, що проти всіх трьох синів адвоката ОСОБА_4 наразі триває розгляд кримінальних проваджень. Колегія суддів апеляційного суду Миколаївської області не враховує зазначені факти та розглядає можливість, що судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області в порушення вимог закону розглядатимуть справу стосовно близького родича адвокати ОСОБА_4 , яка з 1994 року отримала свідоцтво адвоката та більше 20 років здійснює адвокатську діяльність у місті Южноукраїнську та очолює адвокатську контору.
В мотивувальній частині ухвали Миколаївського апеляційного суду від 23.09.2021 року міститься: «Суддя ОСОБА_15 та ОСОБА_14 виключено з автоматизованого розподілу, оскільки вони приймали участь у даному кримінальному провадженні на досудовому розслідуванні як слідчі судді».
Розгляд кожним з суддів Южноукраїнського міського суду кримінального провадження, де обвинуваченим є близький родич адвоката ОСОБА_4 нівелює задекларований принцип об`єктивності та виключає можливість неупередженого розгляду справи по суті.
Таким чином, виникає обгрунтоване питання: що має на меті колегія Миколаївського апеляційного суду, спрямовуючи справу на розгляд до суду, де всі три судді неодноразово відводилися або заявляли самовідвід у справах за участю близьких родичів захисника ОСОБА_16 .
Суд виходить із вимог статті 369 КПК України, практики національних судів, міжнародної практики з принципу верховенства права, вважає, що будь-яке процесуальне рішення судді або слідчого судді в кримінальному провадженні повинно бути оформлено процесуальним документом, а в даному випадку, саме ухвалою судді. Текст статей 80,81,82 КПК України свідчить про неоднаковий підхід законодавця щодо зазначення у вказаних нормах порядку подачі заяви про самовідвід судді.
Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України, суддя за наявності підстав, передбаченими статтями 75-79 КПК України, зобов`язаний заявити самовідвід.
Як свідчить текст ч. 1 ст. 81 КПК України, законодавець після слова "відводу" не зазначає слово "самовідвід". Тому, за змістом ст. 81 КПК України вказує на процедуру розгляду саме відводу, а не самовідводу.
Положенням КПК України механізм правового регулювання самовідводу суддів чітко не встановлено, як і порядок його вирішення.
КПК України не передбачає (принаймі, жодного разу не згадує своїми нормами) такого процессуального документу, як "заява про самовідвід". Питання самовідводу є правовим наслідком доброчесності та особистого сумління судді, який зважив всі факти та обставини, які дозволяють чи не дозволяють об`єктивно та неупереджено розглянути справу, урахував всі обставини та прийняв рішення, виходячи із власного переконання. Суддя несе персональну відповідальність за рішення щодо взятого самовідводу.
З урахуванням судової практики процесуальне рішення про самовідвід не повинно переглядатися іншим суддею, так як це призводить до конфліктів між суддями. Суддя місцевого суду не може бути судом у справі свого колеги щодо обґрунтованості ним заявленого собі самовідводу, так як це суперечить міжнародним стандартам та закону України "Про судоустрій і статус суддів". З огляду на це, на глибоке переконання суду, правова оцінка щодо заявленого самовідводу суддею місцевого суду може надаватися виключно Верховним Судом.
Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.
Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється в Законі України "Про судоустрій і статус суддів".
Із системного аналізу наведених норм слідує, що незалежність є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості у зв`язку з чим будь-який вплив на суддю у тому числі з боку інших суддів є неприпустимим.
Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. П. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Тому з метою дотримання положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно дост. 9 Конституції України, ст.ст.1,8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду кримінального провадження, суддя вважає відвестися від розгляду справи.
Суддя проаналізувала, обдумала, оцінили варіанти, визначила наслідки, розгляду кримінального провадження під її головуванням, з застосуванням тесту на підзвітність суспільному контролю на незалежний суд і заявила самовідвід з власної ініціативи.
Сторони кримінального провадження мають право знати, чому справу передано іншому судді, це право допомагає уникнути свавільного перерозподілу справи.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою ЄСПЛ, ст.ст.1,8,9,369,371,372 КПК України.

У Х В А Л И В :

Задовольнити заявлений самовідвід сідді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 та повернути матеріали кримінального провадження №486/1495/21 обвинувального акта №0000107 від 15.05.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України до секретаріату суду.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського
міського суду ОСОБА_1