Справа № 736/786/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/541/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.021.270.290.000.186, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак, Запорізької області, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вищевказаною ухвалою місцевого суду, зокрема, продовжено ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 08 серпня 2021 року.

Мотивуючи своє рішення місцевий суд вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою обрати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації, а саме АДРЕСА_1 із застосуванням електронного засобу контролю. Вважає, що місцевим судом було взято до уваги лише доводи сторони обвинувачення, а доводам сторони захисту не надано належної правової оцінки. ОСОБА_7 має усталені суспільні зв`язки. Крім того, у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина, якою він опікується належним чином, виконуючи свої батьківські обов`язки. Іншого місця проживання у ОСОБА_7 , можливості виїхати за кордон, коштів, завдяки яким останній міг би дозволити собі переховуватися від суду або органів досудового розслідування не має, що підтверджується навіть не спроможністю разом зі своєю сім`єю внести на депозит суду суму застави у розмірі 64000 грн.. Крім того створювати перешкоди у розгляді справи не в інтересах ОСОБА_7 , який свою вину у інкримінованих йому злочинах не визнав, та бажає якнайшвидше довести це під час розгляду справи по суті. Безпосередньо інший обвинувачений в рамках даного кримінального провадження, а саме ОСОБА_9 стверджував що ОСОБА_7 не причетний до скоєння даних злочинів, оскільки він сам їх здійснив, не ставлячи до відома щодо своїх намірів ОСОБА_7 , використавши його як водія. Стверджуючи про існування ризику, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, прокурор фактично зазначає про неспроможність зберігати докази в безпеці, оскільки доступ до них відкритий і обвинувачений ОСОБА_7 може скористатися цим для знищення їх. Натомість вони навпаки зацікавлені в їх збережені оскільки саме ці докази не стільки підтверджують, скільки спростовують вину ОСОБА_7 .. Крім того речові докази, перебувають у камері схову РВК Корюківського ГУ НП в Чернігівській області, а частина передана на відповідальне збереження потерпілим. І якщо і існує можливість знищити докази то тільки у потерпілих, а не жодним чином у обвинувачених. Також звертає увагу, що по даному кримінальному провадженню дійсно є ще два обвинувачених, однак у ОСОБА_7 не має підстав для впливу на них, оскільки ОСОБА_10 одразу після затримання стверджував щодо непричетності до крадіжки ОСОБА_7 , а інший підозрюваний відносно якого справа виділена в окреме провадження своїми показами підтверджував алібі ОСОБА_7 .. Будь яка спроба з боку ОСОБА_7 вплинути на свідків або потерпілих у випадку якщо останньому буде обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту призведе до зміни запобіжного заходу на тримання під вартою. Крім того, вчиняти інші кримінальні правопорушення ОСОБА_7 фізично не спроможний, оскільки страждає на ряд хронічних захворювань які за час перебування в СІЗО загострилися і фактично призвели до щоденних страждань. ОСОБА_7 терміново необхідне лікування яке він не може отримати в умовах СІЗО.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необгрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд першої інстанції, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки всі ті ризики, у зв`язку з якими саме така міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 обиралася та продовжувалася, на даний час дійсно не зникли.

Окрім того колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 вчинив злочин проти власності, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі строком до 6 років, не має постійного законного джерела існування, що свідчить про можливість продовження ним своєї злочинної діяльності, вчинив кримінальне правопорушення в складі групи, може переховуватися в майбутньому від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню.

Отже, на переконання колегії суддів, підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є обґрунтованими, а підстави для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу Корюківського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4