ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/765/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/6793/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 січня 2022 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , який до взяття під варту проживав у АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, п.4 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду на 60 днів продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 ..

В апеляційній скарзі обвинувачений просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та необхідністю внесення застави. Посилався на тривалість перебування під вартою, невинуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також відсутність доказів на підтвердження тяжкості пред`явленого йому обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадження Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч.4 ст.296, п.4 ч.2 ст.115 КК.

17.01.2022 року прокурор звернулась до районного суду з клопотанням про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

19.01.2022 року зазначене клопотання прокурора судом було розглянуто та задоволено.

Суд, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, посилався на існування у даному кримінальному провадженні передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків, та зазначав про те, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти настанню існуючих ризиків.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

На переконання колегії суддів рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі. Йому крім іншого пред`явлено обвинувачення у вчиненні вбивства в умовах очевидності.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність соціальних чинників стримуючого характеру.
Зазначене в достатній мірі свідчить про те, що обвинувачений, усвідомлюючи можливість призначення йому покарання, пов`язаного з тривалим позбавленням його волі, у разі визнання його вини у вчиненні інкримінованих злочинів, може вживати спроби переховуватись від суду.

Разом з цим, з наявних матеріалів справи вбачається, що у даному кримінальному провадженні на 31.01.2022 року було призначено лише підготовче судове засідання. Тобто, судовий розгляд у справі по суті не розпочато, потерпіла та свідки судом не допитані, з огляду на що існують підстави стверджувати про існування ризику незаконного впливу на зазначених осіб. Зазначений ризик посилюється ще і тим, що обвинуваченому відома адреса за якою проживає потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_9 .
З огляду на обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, їх характер та тяжкість, враховуючи покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, відсутність даних про неможливість подальшого перебування обвинуваченого під вартою, районний суд правильно визначився з тим, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Сама по собі тривалість тримання особи під вартою не може бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу за відсутності інших достатніх та вагомих підстав для прийняття такого рішення.
Доводи обвинуваченого про його невинуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів колегія суддів не перевіряє, оскільки питання обґрунтованості висунутого обвинувачення може бути вирішено виключно при ухваленні судом першої інстанції відповідного процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

При цьому, посилання обвинуваченого на відсутність доказів тяжкості пред`явленого йому обвинувачення є передчасними, оскільки ці питання безпосередньо стосуються доказування винуватості чи невинуватості особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, і підлягають оцінці при розгляді районним судом справи по суті пред`явленого цій особі обвинувачення.
Отже колегія суддів, дослідивши всі доводи апеляційної скарги, матеріали провадження, не вбачає законних та обґрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції також не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 січня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Дата документу 16.02.2022 Справа № 334/6793/17