Справа № 136/1982/21
провадження №1-кп/136/127/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 16.09.2021,
про обвинувачення ОСОБА_4 , уродженця с. Констянтинівка Липовецького р-ну. Вінницької обл., жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта базова загальна середня, не одруженого, на утриманні дітей не має, непрацюючого, раніше неодноразово судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 маючи незняту та непогашену судимість 12.09.2021 близько 20.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прийшов до підсобного приміщення (майстерні), яка знаходиться на території ПСП «Фортуна», що у с. Брицьке, вул. Молодіжна, 103В Турбівської ТГ Вінницької області та пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного приміщення та достовірно знаючи, що в стіні вказаного приміщення наявний отвір для подачі пиломатеріалів, який в неробочий час закривається дерев`яним щитом, наніс один удар ногою по вказаному щиту, вибивши його, після чого через отвір, який утворився, проник в середину. Перебуваючи у даному приміщенні ОСОБА_4 підійшов до деревообробного станка та за допомогою слюсарних ключів від`єднав електродвигун, який кріпився до нього. Після цього вказаний електродвигун через отвір для подачі пиломатеріалів виштовхнув на вулицю та заховав в чагарниках за межами ПСП «Фортуна». У подальшому 13.09.2021 у нічний період часу, ОСОБА_4 повернувся спільно із невстановленою особою за викраденим електродвигуном та розібравши його на частини реалізував, як металобрухт на пункті прийому, що знаходиться у смт. Турбів Вінницької області, тим самим спричинивши матеріального збитку ПСП «Фортуна» на суму 4125,00 грн.
Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, (крадіжка) за кваліфікуючими ознаками - вчинена повторно та поєднана з проникненням у інше приміщення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав при обставинах вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись із кваліфікацією вчиненого ним діяння, розкаявшись у вчиненому.
Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Інші учасники судового провадження не оскаржують фактичних обставин кримінального провадження.
Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржуються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, (крадіжка) за кваліфікуючими ознаками - вчинена повторно та поєднана з проникненням у інше приміщення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, не одружений, на утриманні дітей не має, непрацюючий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, має непогашену судимість, негативно характеризується по місцю проживання.
Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи та доходу.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.
З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. А тому суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_4 обрати покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.
У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення, а саме ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 22.09.2021 було накладено арешт на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст. 174 КПК України.
У кримінальному провадженні обирався запобіжний захід стосовно обвинуваченого, а саме ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 22.09.2021 було застосовано відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який припиняє свою дію 22.11.2021.
Суд вважає, що до набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 слід залишити без змін - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення з 24.09.2021 слід зарахувати у строк відбуття покарання, рахуючи початок його відбуття з моменту затримання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 1112, 5051, 63, 6567, ч. 1 ст. 185 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 394395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 за даним вироком рахувати з 24.09.2021.
До набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 22.09.2021, на майно, яке знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області - скасувати.
Повернути власнику (законному володільцю) речові докази, а саме частини електродвигуна.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 343 (триста сорок три) грн 22 коп.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1