Справа № 461/7491/21
Провадження № 1-кс/461/5052/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2021 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 на письмове повідомлення слідчого про підозру,-

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення слідчого про підозру. В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що слідчими слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області за участі оперативних працівників УСБУ у Львівській області було затримано працівника державного підприємства ОСОБА_5 та керівника державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» ОСОБА_4 . На виконання статей 276-278 КПК України, підзахисному ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Відповідно до контракту від оборони України з керівником державного підприємства Міністерства оборони України ОСОБА_4 , як керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво Підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність. Окремо, аналізуючи матеріали кримінального провадження та зміст тексту письмового повідомлення про підозру органом досудового розслідування не прийнятий до уваги той факт, що до компетенції громадянина України ОСОБА_6 не входять функції, обов`язки та повноваження, які передбачають прийняття адміністративно - розпорядчих рішень пов`язаних із самостійним здійсненням передачі в оренду державного майна. Не враховано що до компетенції та повноважень не можуть входити вказані повноваження в силу дії вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі Закон). Зокрема, недотримання встановленого порядку у статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», не може свідчити про намір укладення договору оренди та виключає факт можливості договірних зобов`язань. Відтак, укладений трудовий контракт на призначення на посаду директора в даному випадку з ОСОБА_4 , не передбачає повноважень самостійної передачі приміщень або вільних територій в оренду без виконання зазначених умов. Об`єктом злочину передбаченого статтею 368 КК України встановлений порядок службової діяльності. В письмовому повідомленні про підозру та наданих матеріалах кримінального провадження, взагалі відсутні будь-які дії направленні на вчинення дій з приводу надання в оренду в державного майна як у вказаному порядку статті 5 Закону так і підписання договору без виконання описаного алгоритму передачі майна в оренду. Тобто фактично грошові кошти надавались працівнику державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» ОСОБА_5 без будь-якої вигоди, прийнятого рішення, надання переваги чи вчинення інших дій в інтересах ініціатора надання коштів. Отже, жодних дій із всіх можливих встановлених і невстановлених слідством обставин, підзахисний ОСОБА_6 не вчиняв. У зв`язку із відсутністю у матеріалах кримінального провадження прямих, достатніх та належних доказів, які б окремо або у своїй сукупності підтверджували акт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявністю доказів, які доводять непричетність до інкримінованого правопорушення, наявні очевидні підстави стверджувати, що подія кримінального правопорушення відсутня, подальше формування обвинувачення за кваліфікацією статті 368 КК України, абсолютно безперспективна. Таким чином об`єктивна сторона злочину у кримінальному провадженні, як і подія злочину відсутні.
Адвокат ОСОБА_3 та слідчий в судове засідання не з`явились. Належним чином двічі були повідомленні про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення повідомлення на електронну адресу.
Дослідивши матеріали справи, слідчим суддею встановлено що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що Слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 11.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

15 червня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Зміст підозри: ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду чи третьої особи, будь-якої дії з використанням свого службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, за попередньою змовою групою осіб, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йоникайло проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Системний аналіз положень ст.ст. 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку ст.206 КПК України та ст. 303 КПК України.

Аналіз змісту ст. 368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:

1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;

2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч. 4 ст.87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.

З поданої скарги вбачається, що заявник фактично незгоден з підозрою у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю, при цьому просить її скасувати. Обґрунтовує свою незгоду тим, що до повноважень ОСОБА_4 не входять функції, обов`язки та повноваження, які передбачають прийняття адміністративно-розпорядчих рішень пов`язаних із самостійним здійсненням передачі в оренд удержавного майна. Тобто в діях ОСОБА_4 відсутні ознаки вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.368 КК України, в якому він підозрюється.

Отже, заявник по суті просить слідчого суддю надати оцінку пред`явленій підозрі та фактично висловитися по суті пред`явленого обвинувачення, що може зробити тільки суд при розгляді справи по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, встановивши вину або невинуватість певної особи. Адже слідчим суддею не встановлено факту спростування під час досудового розслідування доказів, що давали підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Крім цього, очевидної недопустимості доказів на даній стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає.

Слідчий суддя також не вбачає порушення порядку повідомлення ОСОБА_4 про підозру. З матеріалів справи встановлено, що зміст письмового повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України. Воно вручене підозрюваному в присутності захисника в день його складення, 15.06.2021 року. Підозрюваному роз`яснені та оголошені його права, вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, про що свідчить його підпис та захисника у повідомленні про підозру.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_3 на письмове повідомлення слідчого про підозру.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді в частині повідомлення слідчого про підозру може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1