У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року м. Біла Церква
Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001868, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України,-
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 , прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5

УСТАНОВИВ:

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить скасувати арешт автомобіля «КРАЗ» 259Б1 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2021 у рамках кримінального провадження № 0001868.

В обгрунтування клопотання зазначає, що право власності ОСОБА_3 на автомобіль підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданого Києво-Святошинським МРЕВ. Згідно ухвали суду від 07.08.2021 під час огляду місця події було вилучено автомобіль у кузові якого знаходилась суміш жовтого кольору, яка схожа на пісок із забороною володіння, користування та відчуження. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2021 у задоволенні клопотання про скасування арешту майна було відмовлено посилаючись на те, що скаржником не спростовано доводи свідка ОСОБА_6 про те, що саме він явяється власником транспортного засобу так як придбав його.

Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Однак, відповідно до висновків Верховного суду, викладених у постанові від 30.10.2019 у справі № 683/2694/16-ц перехід права власності відбувається після відповідної реєстрації. Тобто немає підстав стверджувати, що до тимчасового користувача ОСОБА_6 перейшло право власності.

Відповідно до примітки ст. 240 КК України незаконне видобування корисних копалин місцевого значення вважається вчиненим у значному розмірі, якщо їх вартість у тридцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Неоподатковуваний мінімум доходів громадян в 2021 році становить 1135 грн. Відповідальність за ч.1 ст. 240 наступить в разі, якщо вартість корисних копалин становить 34050 грн. В ході проведення досудового розслідування встановлено що на автомобілі знаходиться 14 тон суміші жовтого кольору, яка ззовні схожа на пісок. В даній справі очевидним є той факт, що на кузові автомобіля знаходиться пісок. З моменту внесення відомостей до ЄРДР 08.08.21 минув 1 місяць і 15 днів, при цьому розмір збитків не встановлено. Середня вартість тони піску на ринку становить 80 - 175 грн. Якщо до розрахунку взяти вартість найдорожчого річкового піску, його вартість становитиме 175х14=2450 грн., що виключає в даній події склад кримінального правопорушення. Оскільки арешт майна накладено необґрунтовано, так як потреби досудового розслідування, в кримінальному провадженні, яке очевидно не має складу кримінального правопорушення визначеного ч.1 ст. 240 КК України, не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, тому арешт підлягає скасуванню.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання за викладених у ньому обставин та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що автомобіль перебував у володінні та користуванні ОСОБА_6 на підставі усної домовленості між ним та власником автомобіля. Зазначає, що досудове розслідування проводиться неефективно, ще й досі не визначено розмір шкоди, що мало би бути першочерговим. Із серпня місяця автомобіль перебуває на території Білоцерківського РУП у навантаженому стані, що є не припустимим та негативно впливає на його технічний стан.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 в судовому засдінані просив відмовити у задоволенні клопотання з огляду на ту обставину, що провадження у кримінальному провадженні наразі триває. Із автомобілем проведено усі необхідні слідчі дії, але не отримано висновків експерта. Окрім того, для визначення вартості завданої шкоди слідчим направлено лист до Державної екологічної інспекції, на який відповіді не отримано. Вважає за доцільне залишити накладений арешт на автомобіль до отримання відповіді з екологічної інспекції та висновків експерта.

Слідчий суддя, вислухавши представника заявника, прокурора, дослідивши клопотання, додані до нього документи, дослідивши матеріали кримінального провадження у обсязі необхідному для прийняття рішення за клопотанням, прийшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001868, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2021 вказаному кримінальному провадженні накладено арешт, на належне на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 майно, а саме автомобіль марки «КРАЗ» моделі 258Б1 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно ухвали слідчого судді арешт на автомобіль накладено з метою збереження первинного стану вилученого майна, проведення судових експертиз, забезпечення можливої спеціальної конфіскації.

Наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. Слідчим призначено судово-грунтознавчу та судово-трасологічну експертизи, отримано необхідні зразки для проведення експертиз та скеровано запит до Державної екологічної інспекції Столичного округу з метою встановлення завданої шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно тимчасовим вилученням майна.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном та вважає за доцільним частково скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2021 у кримінальному провадженні № 0001868 від 08.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, а саме на автомобіль марки «КРАЗ» моделі 258Б1 реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині володіння та користування даним майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 169, 174, 307 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 001868, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України задовольнити частково.
Частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2021 на автомобіль марки «КРАЗ» моделі 258Б1 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в частині володіння та користування майном.
Зобов`язати слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, повернути автомобіль марки «КРАЗ» моделі 258Б1 реєстраційний номер НОМЕР_1 особі у якої воно було вилучене ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7