ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000046 від 15.01.2022 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має двох неповнолітніх дітей, не є інвалідом, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.

Так, 07.01.2022 приблизно о 02 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи узбіччі дороги неподалік будинку АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, викрав у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Honor 10 lite» (ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), вартістю 2244,50 грн,який знаходився на землі біля ОСОБА_5 та в якому була встановлена SIM-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального проступку зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 2244,50 грн,

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 07.01.2022 вночі повертався додому по вул. Шкільній у с. Кощіївка Фастівського району Київської області та побачив свого знайомого ОСОБА_5 , який спав на узбіччі дороги та поблизу якого лежав телефон, який він забрав. Вдома змінив сім карту та вставив свою, хотів залишити телефон потерпілого для власного користування. Наміру повернути телефон не мав. Коли приїхали працівники поліції віддав телефон. Розкаюється у вчиненому.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому серед альтернативних санкцій, визначених ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді громадських робіт у мінімальному розмірі.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 слід стягнути на користь держави витрати в розмірі 140 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи № 199/22 від 18.01. 2022.

Цивільний позов не заявлено.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 199/22 від 18.01. 2022 в сумі 140 (сто сорок) грн..
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:
- мобільний телефон марки «Honor 10 lite», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7