Справа № 464/6263/20
пр.№ 1-кп/464/201/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2021 року

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю:прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000463 від 20.10.2020 р.) про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бережниця, Жидачівського району, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньо спеціальною освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_7 , 2019 року народження, ФОП, раніше не судимого, -

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_6 , 16.10.2020 року, близько 19.45 год., перебуваючи в підїзді будинку за адресою АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, на грунті особистих неприязних відносин, в ході конфлікту із ОСОБА_4 , умисно наніс йому один удар правою ногою в ділянку ноги останнього, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у виді синця на лівому стегні, які відносяться до легкого ступеня тяжкості та не були небезпечними для життя і здоров`я потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінального проступку не визнав та суду показав, що у нього з потерпілим, який є вітчимом його дружини, 16.10.2020 року виник конфлікт. Цього дня, близько 19.45 год. він прийшов до будинку, у якому проживає потерпілий та його колишня дружина з малолітньою донькою, маючи намір побачитись з донькою. Проте, йому здійнювали перешкоди та не впускали в квартиру, у зв`язку з чим він стукав у вхідні двері прохаючи показати йому дитину. Жодних ударів потерпілому не наносив, а лише відштовхнув його від себе. Умислу на нанесення ударів потерпілого у нього не було.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини його винуватість у вчиненні кримінального проступку повністю та об`єктивно стверджується сукупністю досліджених в ході судового розгляду доказами

показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 який суду показав, що 16.10.2020 року, близько 19.45 год., до його помешкання прийшов обвинувачений. ОСОБА_6 поводив себе агресивно, неодноразово гримав по вхідних дверях ногами, дзвонив в дзвінок. Оскільки в квартирі знаходилася малолітня дитина, він хотів прогнати обвинуваченого, щоб той не створював шуму. Відкривши двері, розмовляв з ОСОБА_6 , проте, в ході розмови останній наніс йому удар в ногу, чим спричинив тілесні ушкодження.

допитана в судовому свідок ОСОБА_8 суду показала, що є колишньою дружиною обвинуваченого, з яким у них є спільна дитина. Органом опіки та піклування встановлено години побачення обвинуваченого з дитиною. В день подій, ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння прийшов у квартиру, де вони проживають. Останній поводив себе агресивно, стукав по вхідних дверях. В подальшому потерпілий з обвинуваченим розмовляли на підвищених тонах, після чого намагаючись закрити двері ОСОБА_4 відштовхнув ОСОБА_6 , який недавав йому закрити двері, В цей момент ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 один удар в ногу. Вказані події вона знімала на мобільний телефон, в подальшому вказані відеофайли надала слідству.

допитана в судовому свідок ОСОБА_9 суду показала, що була свідком конфліку між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , хоча самого моменту удару вона не бачила, але в подальшому від потерпілого дізналась, що обвинувачений його вдарив в ногу.

даними висновку експерта № 1510 від 20.10.2020 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 виявлений синець на лівому стегні, який утворився від дії тупого предмета, міг виникнути від удару ногою 16 жовтня 2020 року, не був небезпечним для життя в момент спричинення та відносяться до легкого тілесного ушкодження.
даними протоколу огляду предметів від 01.11.2010 року, з якого вбачається, що предметом огляду є диск DVD-R, на якому знаходяться 3 відеофайли : video_2020-10-22_17-36-27; video_2020-10-22_17-37-10; video_2020-10-22_17-37-58, що містять відеозапис спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 та даними постанови від 01.11.2020 року про визнання речовими доказами - компакт-диску DVD R.

даними досліджених безпосередньо під час судового розгляду вказаних відеозаписів, які містять фіксацію подій, що відбувались 16.10.2020 року близько 19:45 год. в під`їзді будинку за адресою АДРЕСА_3 , із яких вбачається, що біля вхідних дверей згаданої квартири знаходиться ОСОБА_4 , який відчинив двері ОСОБА_6 , та вони емоційно спілкуються. В процесі вказаної розмови ОСОБА_4 намагається зачинив вхідні двері, а ОСОБА_6 копає їх ногами. Потім ОСОБА_6 , не даючи закрити двері правою ногою наносить удар ОСОБА_4 в ногу.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку.

Аналізуючи показання обвинуваченого в заперечення своєї вини, суд приходить до висновку, що такі не відповідають зібраним об`єктивним доказам у провадженні з огляду на наступне.

Так, показання обвинуваченого спростовуються відеозаписом дослідженим під час судового розгляду, який містить фіксацію подій, а тому з врахуванням наявності конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, якого не заперечує сам обвинувачений та даними висновку експерта №1510 від 20.10.2020 року, яким стверджено що у ОСОБА_4 виявлений синець на лівому стегні, який утворився від дії тупого предмета, міг виникнути від удару ногою 16 жовтня 2020 року, підтверджено факт спричинення тілесних ушкоджень.

При цьому, суд не приймає до уваги та оцінює як неналежний доказ протокол слідчого експерименту за участю потерпілого, оскільки такий не містить даних про вітворення дій, обставин та обстановки події, а містить по суті лише показання потерпілого. При цьому, відеозапис слідчого експерименту, який дав би можливість проаналізувати хід вказаної слідчої дії, судом не досліджений через неможливість вітворення файлу та відмовою у зв`язку із цим сторони обвинувачення від даного доказу.

Однак, визнання вказаного доказу не допустимим не спростовує висновку про винуватість обвинуваченого, оскільки винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом підтверджується сукупністю досліджених та вищенаведених належних та допустимих доказів, а тому показання обвинуваченого в частині заперечення вини суд оцінює як обрану ним форму захисту спрямовану на уникнення відповідальності за вчинене

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує, що останнім вчинено кримінальний проступок, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який має на утриманнні малолітню доньку, займається підприємницькою діяльністю, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а тому приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді штрафу, що буде достатнім для досягнення мети покарання визначеної ст.50 КК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання штраф в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази: компакт-диск DVD R., який зберігається при матеріалах кримінального провадження- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча