КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005308 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
15 серпня 2017 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року на два роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки;
08 липня 2020 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 04 серпня 2021 року скасувати та закрити кримінальне провадження № 0005308 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 04 серпня 2021 рокуОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді двох років двох місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишено без зміни до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання у даному кримінальному провадженні, тобто з 08 жовтня 2020 року.
Зараховано у строк остаточно призначеного покарання ОСОБА_6 частково відбуте ним покарання за попереднім вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2020 року, а саме з 08 жовтня 2020 року по 04 серпня 2021 року.
Вироком також вирішене питання щодо речових доказів.

В доводах апеляційної скарги захисник вказує, що не погоджується із вироком суду першої інстанції та вважає, що рішення було ухвалене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт зазначає, що обвинувачений повністю визнав факт крадіжки, за виключенням того, що він розпорядився викраденим майном на власний розсуд, оскільки його було затримано майже на місці вчинення кримінального правопорушення та викрадений велосипед був повернутий потерпілому.
Поряд з цим захисник звертає увагу на те, що навіть за умови визнання обвинуваченим факту крадіжки велосипеду, сторона захисту категорично не погоджується із тим, що така крадіжка є злочином.
Як вважає апелянт, наявна в матеріалах справи довідка ПТ «Ай ті Ломбард» № 31563/125/50-2020 від 09 жовтня 2020 року, відповідно до якої вартість викраденого велосипеду марки «Bianche» становить 3 500,00 грн. є неналежним доказом.
Так, захисник вказує, що потерпілий під час допиту у судовому засіданні показав, що вартості велосипеду він точно назвати не може, оскільки купував його давно у якомусь ломбарді, при цьому жодного документу, який би підтверджував вартість викраденого велосипеду потерпілий не надав.
Крім того апелянт зазначає, що викрадений велосипед марки «Bianche» немає жодного відношення до ПТ «Ай ті Ломбард», тому є невідомим чому саме це підприємство видало стороні обвинувачення довідку № 31563/125/50-2020 від 09 жовтня 2020 року.

Захисник вказує, що встановлення ринкової вартості викраденого велосипеду можливе лише шляхом проведення експертизи із залученням експерта, однак такої експертизи під час досудового розслідування проведено не було.
В той же час, як зазначає апелянт, вартість чужого майна на момент викрадення є важливим критерієм, за яким відрізняється адміністративне правопорушення від кримінально-каранного викрадення.
Таким чином, підсумовує захисник, у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні саме кримінального правопорушення, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази на підтвердження вартості викраденого майна.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 08 жовтня 2020 року о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Шептицького, 4, звернув увагу на велосипед марки «Bianche» синього кольору, що належав ОСОБА_9 , який останній зафіксував тросовим велосипедним замком до металевого поручня пандусу біля центрального входу в ТЦ «Комод».
Реалізуючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи заздалегідь підготовлені ножиці по металу, перерізав тросовий велосипедний замок, сів на викрадений велосипед марки «Bianche» синього кольору, та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3500 гривень 00 копійок.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурор щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, ухвалюючи вирок про винуватість ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції в повній мірі дотримався цих вимог закону.
Вирок суду містить формулювання обвинувачення, яке визнане доведеним на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, аналіз всіх доказів, наданих сторонами кримінального провадження та мотиви і підстави його ухвалення.
В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ОСОБА_6 не заперечує самого факту викрадення ним велосипеда, належного ОСОБА_9 , однак заперечує, що він мав можливість розпорядитись цим майном на власний розсуд, оскільки, як зазначає апелянт, обвинувачений був затриманий майже на місці події, однак колегія суддів не погоджується з такими доводами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 року № 10 крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.
Як вбачається із обвинувального акта та протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08 жовтня 2020 року, ОСОБА_9 виявив зникнення належного йому велосипеда близько 15 год. 00 хв.
В той же час, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 був затриманий з викраденим майном 08 жовтня 2020 року о 17 год. 30 хв.
Таким чином у обвинуваченого ОСОБА_6 було достатньо часу з моменту викрадення майна до його затримання, під час якого він мав реальну можливість користуватись та розпоряджатись викраденим велосипедом.
Необґрунтованими апеляційний суд вважає також доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено, що вчинена ОСОБА_6 крадіжка є саме кримінальним правопорушенням.
Так, відповідно до ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що на час вчинення кримінального правопорушення становило 210,2 грн.
В той же час, як вбачається із довідки Генерального директора ПТ «Ай Ті Ломбард» № 31563/125/50-2020 від 09 жовтня 2020 року приблизна ринкова вартість велосипеда дорослого марки «Bianche» синього кольору, бувшого у використанні, у справному стані становить 3 500,00 грн, що значно перевищує встановлені 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян для кваліфікації діяння, як дрібне викрадення чужого майна.
В апеляційній скарзі захисник також вказує на те, що довідка Генерального директора ПТ «Ай Ті Ломбард» № 31563/125/50-2020 від 09 жовтня 2020 року є неналежним доказом, оскільки вартість викраденого майна необхідно встановлювати виключно шляхом призначення експертизи.
У зв`язку з чим колегія суддів зазначає, що такі доводи сторони захисту були предметом перевірки суду першої інстанції та правильно не були взяті до уваги.

Так, відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 року № 10 розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.
Крім того ч. 1 ст. 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
В той же час, для визначення вартості викраденого велосипеда марки «Bianche» не потрібно спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.
Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано враховано зазначену довідку ПТ «Ай Ті Ломбард» № 31563/125/50-2020 від 09 жовтня 2020 року, як доказ підтвердження вартості викраденого велосипеда.
Відповідно до вироку, в ньому суд навів докази, досліджені під час судового розгляду, дав їм відповідну оцінку, та посилаючись на норми матеріального права, практику Верховного Суду, навів належні та достатні мотиви та підстави ухвалення обвинувального вироку.
Так, оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 який не заперечував того, що здійснив викрадення велосипеду марки «Bianche», в сукупності з показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який повідомив, що викрадений належний йому велосипед він придбав в ломбарді за 4 000,00 грн. та письмовими доказами, наведеними у вироку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.
Рішення суду про призначення ОСОБА_6 остаточного покарання у виді двох років двох місяців позбавлення волі відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України тає достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 04 серпня 2021 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4