Житомирський апеляційний суд
Справа №292/466/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Червоноармійського районного суду Житомирської області від 20 липня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000141 від 22.03.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, повернуто прокурору,-

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання. Вважає, ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що висновок суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є помилковим, оскільки в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення. Крім того, вважає, що вказівка суду про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ознаками повторності, суперечить вимогам ч.1 ст.337 КПК України. Вказує, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.ст. 314, 315 КПК України вийшов за межі судового розгляду на даній стадії судового провадження та вдався до оцінки тих обставин, які мають бути досліджені під час судового розгляду обвинувального акту по суті й не можуть досліджуватися на стадії підготовчого судового засідання. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності додаткової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.15 КК України.

В ухвалі суду зазначено, що до Червоноармійського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, з додатками, затверджений 26.05.2021 року прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 прокурору для усунення недоліків, оскільки в ньому викладено неконкретне обвинувачення, що унеможливлює якісне та в повній мірі здійснення захисту від пред`явленого обвинувачення і порушує право обвинуваченого на захист.

Крім того, події жовтня місяця 2020 року, зазначені в обвинувальному акті, є також неконкретними, оскільки не вказують якого саме числа вони були вчинені. Проте, вказані обставини можуть суттєво змінити саме обвинувачення, оскільки 20.10.2020 року потерпілій ОСОБА_10 виповнилось 14 років, а це в свою чергу є підставою для зміни кваліфікації вчинених дій з ч.4 ст.152 КК України на ст.155 КК України.

Водночас, події вересня місяця 2020 року, які за версією слідства мали місце о 22 год., за всіма ознаками підпадають під незакінчений замах на зґвалтування, оскільки обвинувачений з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Задовольняючи клопотання захисника, суд першої інстанції виходив з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не встановлені час, місце та інші обставини вчинення злочину, а також невірно кваліфіковано дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.4 ст.152 КК України.
Окрім того, суд зазначив, що події вересня місяця 2020 року, які за версією слідства мали місце о 22 год., за всіма ознаками підпадають під незакінчений замах на зґвалтування, оскільки обвинувачений з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Виходячи з наведенного, суд першої інстанції дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору для належного оформлення у відповідності до положень ст. 291 КПК України.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 283 КПК України обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.
Згідно ч.3 ст. 314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України є суттєвою та не дає можливості для призначення провадження до розгляду.
Згідно ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_8 вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення.
Також, в обвинувальному акті зазначені анкетні дані обвинуваченого, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, який склав обвинувальний акт; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Обвинувальний акт підписаний та затверджений прокурором із зазначенням його посади та прізвища. До обвинувального акта додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинуваченого та захисника про отримання його копії.
Перелік вимог кримінального процесуального закону щодо складання обвинувального акта регламентується ст. 291 КПК України і цей перелік є вичерпним.
Отже, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України.

Перевіривши підстави, з яких обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто прокурору, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.
Посилання в засіданні апеляційного суду захисником на неконкретність обвинувачення є безпідставним, оскільки надані в обвинувальному акті обвинуваченому ОСОБА_8 відомості достатні для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
Крім того, як вбачається зі змісту ухвали, в порушення вимог ст. ст. 314, 315 КПК України, суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання вдався до оцінки тих обставин, які мають бути досліджені під час судового розгляду обвинувального акту по суті. При цьому, під час судового розгляду по суті прокурор може скористатися своїм правом? передбаченим ст.338 КПК України.

Зокрема, це твердження суду першої інстанції щодо невірної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки до повноважень суду в ході підготовчого судового засідання не належить дослідження обставин кримінального провадження та надання оцінки кваліфікації дій зазначених в обвинувальному акті.

На підставі викладеного ухвала суду першої інстанції не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - направленню на новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Червоноармійського районного суду Житомирської області від 20 липня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000141 від 22.03.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, повернуто прокурору відділу захисту інтересів дітей та протидії насильства Житомирської обласної прокуратури для усунення недоліків скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: