Провадження №1-кп/243/941/2021
ВИРОК
Іменем України

30 листопада 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 6 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001620 від 28.09.2021 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не одруженого, який навчається на 2 курсі Слов`янського коледжу НАУ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 28.09.2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 18.12.2018 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області змінено в частині призначеного покарання та засуджено ОСОБА_4 за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 10.11.2020 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 11 днів, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
25.09.2021 року близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, в період умовно-дострокового звільнення, знаходився біля буд. № 1, пл. Соборна, м. Слов`янська разом з раніше знайомою неповнолітньою ОСОБА_6 , де під час спілкування попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон торгової марки «Huawei Y6-2019» imei: НОМЕР_1 синього кольору. В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.
Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 взявши у ОСОБА_6 вищезазначений мобільний телефон з метою зателефонувати, на що ОСОБА_6 , будучи впевненою в добросовісності наміру ОСОБА_4 , довіряючи йому, добровільно передала йому мобільний телефон торгової марки «Huawei Y6-2019» imei: НОМЕР_1 синього кольору, вартістю 1383 гривні 34 копійки з карткою пам`яті Micro SD, ємністю 2 GB, вартісно 43 гривні 34 копійки, які на праві власності належать її матері ОСОБА_7 .

В цей час ОСОБА_4 діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, під приводом здійснення телефонного дзвінка, шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном, а саме мобільним телефоном торгової марки «Huawei Y6-2019» imei: НОМЕР_1 синього кольору, вартістю 1383 гривні 34 копійки з карткою пам`яті Micro SD на 2 GB вартістю 43 гривні 34 копійки, спричинивши при цьому потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1426 гривень 68 копійок, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що 25.09.2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин зустрівся з сестрою та ОСОБА_8 на залізничному вокзалі. Втрьох на попутці доїхали до центру міста та стояли і курили біля магазину АТБ на пл. Соборній, м.Слов`янська. В цей час він попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон торгової марки «Huawei Y6-2019», щоб зробити дзвінок. Коли вона передала йому мобільний телефон, дівчата відійшли, а він вирішив не повертати чуже майно і пішов в сторону розважального комплексу «Сапфір». Рано вранці наступного дня він попросив матір товарища здати телефон на ринку, пояснивши їй, що це його телефон. Вона повірила йому і здала телефон на ринку за 600 грн. ОСОБА_6 шукала його, просила повернути їй телефон. Їй він пояснював, що випадково його розбив і йому потрібен час, щоб знайти гроші на ремонт телефону. Він мав намір викупити назад мобільний телефон, однак не мав фінансової можливості для цього. Після надходження справи до суд повністю відшкодував спричинену шкоду, розкаюється у вчиненому.
Потерпіла ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, в якій вказала, що матеріальна шкода їй відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має, просила строго його не карати.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення повністю, його показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, то суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, а також висновком товарознавчої експертизи і протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2021 року та ілюстрації до протоколу вбачається, що свідок ОСОБА_9 за рисами обличчя, формою носа та очей, впізнає на фото № 3 хлопця, який 25.09.2021 року взяв у неї телефон, щоб зателефонувати та в подальшому його не повернув.
З довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання вбачається, що на фото № 3 зображено ОСОБА_4 .
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2021 року та ілюстрації до протоколу вбачається, що свідок ОСОБА_10 за загальними рисами обличчя, формою носа та очей, впізнає на фото № 3 хлопця, який 25.09.2021 року прийшов за місцем її мешкання до її сина та попросив її продати його мобільний телефон марки «Хуавей».
З довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання вбачається, що на фото № 3 зображено ОСОБА_4 .
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2021 року та ілюстрації до протоколу вбачається, що свідок ОСОБА_11 за сукупністю рис обличчя та розрізом очей впізнає на фото № 1 жінку, яка приносила до нього на ринок телефон «Хуавей» синього кольору.

З довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання вбачається, що на фото № 1 зображено ОСОБА_10 .
Згідно висновку експерта № 793 від 29.10.2021 року за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від залишкова вартість майна, що належить ОСОБА_7 на момент вчиненн злочину, тобто на 25.09.2021 року, а саме: мобільного телефону марки «Huawei Y6-2019» imei: НОМЕР_1 синього кольору без пошкоджень, в робочому стані, придбаний у новому стані в лютому 2019 року за 3299 грн. складає 1383 грн. 34 коп.; картки пам`яті microSD на 2 ГБ, придбана у 2019 році у новому стані за 50 грн. 00 коп., яка знаходиться у вказаному телефоні складає 43 грн. 34 коп.
У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведеної експертизи, оскільки вона була проведена з дотриманням встановленого процесуального порядку, згідно ст. 242 КПК України, ст. 10 ЗУ "Про судову експертизу", компетентною особою, що володіє спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед нею питань.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновок, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України доведена поза розумним сумнівом, а його дії вірно кваліфіковано, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.
Відповідно до п.1,2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначання судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7(із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 року, № 8 від 12 червня 2009 року та № 11 від 6 листопада 2009 року) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Водночас суди мають враховувати й вимоги КК України стосовно призначення покарання. Відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Під час судового розгляду достовірно було встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 28.09.2018 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Донецького апеляційного суду від 18.12.2018 року вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2018 року змінено в частині призначеного покарання та засуджено ОСОБА_4 за ч.2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 10.11.2020 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 11 днів.
Таким чином при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу винного, який визнав провину та щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду потерпілій в повному обсязі, має не зняту і не погашену судимість за вчинення умисного корисливого злочину, офіційно не працевлаштований, джерел доходів не має та не вчиняє дій для працевлаштування, на

обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з 13.03.2019 року з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання алкоголю та наркотичних речовин. Зловживання зі шкодою для здоров`я», а також приймає до уваги що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2018 року, зміненого в частині призначеного покарання ухвалою Донецького апеляційного суду від 18.12.2018 року, у зв`язку з чим при призначенні остаточного покарання за даним вироком слід застосувати положення ч.1 ст. 71 КК України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 доцільно обрати покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки інші види покарання зазначені у санкціях ч.2 ст. 190 КК України, як штраф та випрані роботи не зможуть гарантувати виконання вироку суду, через непрацевлаштування обвинуваченого та відсутність у нього офіційних джерел доходів. Обмеження волі також на думку суду не буде достатнім та дієвим засобом направленим на виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним інших злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2018 року зміненого в частині призначеного покарання ухвалою Донецького апеляційного суду від 18.12.2018 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання та направлення до Державної установи виконання покарань, після набуття вироком законної сили.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1