Справа № 464/6277/21
пр.№ 1-кп/464/528/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2021 року Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000011 від 17.07.2021, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мальнів Мостиського району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працевлаштованого на посаді ізолювальника ЛМКП «Львівтеплоенерго», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 17.07.2021 близько 02.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, з метою заподіяння фізичного болю, умисно наніс руками декілька ударів по обличчю та по тілу потерпілого свого батька ОСОБА_5 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та правій руці, крововиливу в білкову оболонку правого ока, саден на обличчі, нижній губі та спині, саден-подряпин на спині та перелому кісток носа, що відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Додатково зазначив, що 17.07.2021 повернувся додому близько 02.00 год. та побачив у квартирі безлад, через що у нього з батьком виник конфлікт, в ході якого ним було нанесено вищевказані тілесні ушкодження. У вчиненому розкаявся та просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце проведення такого.
На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки такий заподіяв умисне легке тілесне ушкодження ОСОБА_3 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я такому.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, працевлаштований, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.
Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.
Питання про долю речового доказу слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ CD-диск із аудіозаписом на лінію 102 із відділення невідкладної медичної допомоги 8 лікарні, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при таких матеріалах.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1