Справа № 947/7418/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження за № 0000525 від 22.05.2017 року за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212 КК України, ОСОБА_8 за ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212 КК України, ОСОБА_9 за ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до клопотання, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000525 від 22.05.2017 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212 КК України, ОСОБА_8 за ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212 КК України, ОСОБА_9 за ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , в період з вересня 2013 року до 28.02.2014 року умисно приймав участь у злочинній організації та брав участь у злочинах, вчинюваних злочинною організацією.

Приблизно влітку 2013 року, більш точна дата в ході досудового слідства не встановлена, невстановлені члени злочинної організації, у невстановленому місці та за невстановлених обставин залучили до участі у злочинній організації та вчинюваних у її складі злочинів керівників ПАТ «Одеський НПЗ» ОСОБА_7 та ОСОБА_6

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виконували відведені їм функції із забезпечення діяльності підприємства щодо переробки нафтопродуктів, відвантаження продукції підприємствам реального сектору економіки та оформлення підроблених документів щодо руху нафтопродуктів та стосовно їх митного оформлення.

ОСОБА_6 , як виконавчий директор ПАТ «Одеський НПЗ», виконував функції загального керівництва підприємством, підписував договори з підконтрольними злочинній організації компаніями нерезидентами, особисто підписував документи щодо фіктивного надходження до ПАТ «Одеський НПЗ» для переробки імпортних нафтопродуктів, організовував оформлення та використання завідомо недостовірних документів щодо поміщення цих нафтопродуктів в переробку та вивезення з підприємства в порядку реекспорту, а також фіктивного вивезення в порядку реекспорту продуктів переробки імпортної сирої нафти.

Так, з метою реалізації зазначеного плану, протоколом № 197 засідання наглядової ради ПАТ «Одеський НПЗ» від 04.09.2013 ОСОБА_6 призначено Виконавчим директором вказаного товариства.

На ОСОБА_6 , відповідно до його ролі у злочинній організації, покладались функції загального керівництва ПАТ «Одеський НПЗ», укладення договорів з підконтрольними злочинній організації офшорними компаніями «SOPREMA TRADING LTD» (Британські Віргінські Острови), «KSANDRO ENTERPRISE» (Британські Віргінські Острови) та «FREMINGHAM INVESTMEN CORP» (Республіка Панама), підписання оформлення та використання документів щодо надходження на ПАТ «Одеський НПЗ» для переробки імпортних нафтопродуктів, поміщення їх в переробку та фіктивного вивезення з підприємства в порядку реекспорту, а також вивезення в порядку реекспорту продуктів переробки імпортної сирої нафти.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про акціонерні товариства», та п.9.4.12.1 Статуту ПАТ «Одеський НПЗ», Виконавчий директор ОСОБА_6 , будучи членом виконавчого органу товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства.

Відповідно до п. 9.4.12.4 Статуту, Виконавчий директор без доручення діє від імені Товариства, представляє його інтереси у всіх підприємствах, установах та організаціях, державних органах та органах самоврядування.

Пунктом 9.4.12.14 Статуту визначено, що Виконавчий директор організовує виконання планів діяльності Товариства, виконання Товариством зобов`язань перед державою і контрагентами за господарськими договорами, вимог по охороні праці та техніки безпеки, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (Відомості Верховної Ради України, 1999, N 40, ст. 365 із змінами та доповненнями від 03.11.2016), відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Наказом №71-П від 18.03.2014 Генеральним директором ОСОБА_10 , ОСОБА_6 звільнено з посади Виконавчого директора ПАТ «Одеський НПЗ» з 04.03.2014 на підставі заяви останнього та протоколу засідання наглядової ради ПАТ «Одеський НПЗ» №216 від 24.02.2014 року.

Таким чином, ОСОБА_6 з 04.09.2013 по 18.03.2014 виконував в ході своєї діяльності в ПАТ «Одеський НПЗ» організаційно-розпорядчі та адміністративно господарські функції, тобто є службовою особою.

В подальшому, діючи згідно покладених на нього функцій та на виконання вказівки ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , як виконавчим директором ПАТ «Одеський НПЗ», 16.09.2013 укладено з компанією нерезидентом «SOPREMA TRADING LTD», в особі ОСОБА_8 , додатки № 1, № 2, № 3, № 3А, №3-Б, № 4, № 6, № 6-Б, № 9, № 10, № 11, № 14 до договору на виконання робіт з переробки нафти та виробництво нафтопродуктів № 13/183 від 18.07.2013 року.

Крім того, ОСОБА_6 , як виконавчим директором ПАТ «Одеський НПЗ», 24.09.2013 року укладено з компанією нерезидентом «SOPREMA TRADING LTD», в особі ОСОБА_8 , додаткову угоду № 4 до договору на виконання робіт з переробки нафти та виробництво нафтопродуктів № 13/183 від 18.07.2013, додаткову угоду № 5 від 30.09.2013 до договору на виконання робіт з переробки нафти та виробництво нафтопродуктів № 13/183 від 18.07.2013 та додаток № 6-В від 30.09.2013, додаткову угоду № 6 від 21.10.2013 до договору на виконання робіт з переробки нафти та виробництво нафтопродуктів № 13/183 від 18.07.2013 та додаток № 2, додаткову угоду № 7 від 04.11.2013 до договору на виконання робіт з переробки нафти та виробництво нафтопродуктів № 13/183 від 18.07.2013 та додаток № 2 у новій редакції, додаткову угоду № 8 від 05.12.2013 до договору на виконання робіт з переробки нафти та виробництво нафтопродуктів № 13/183 від 18.07.2013 та додаткову угоду № 9 від 25.12.2013 до договору на виконання робіт з переробки нафти та виробництво нафтопродуктів № 13/183 від 18.07.2013 року.

Далі, діючи згідно покладених на нього функцій та на виконання вказівки ОСОБА_9 , ОСОБА_6 17.10.2013, як виконавчим директором ПАТ «Одеський НПЗ» (Виконавець), укладено з компанією «FREMINGHAM INVESTMEN CORP» (Замовник) в особі уповноваженого представника ОСОБА_11 , яка діяла на підставі довіреності від 20.09.2013, договір № 17/10/13-РТ-РВ від 17.10.2013 на виконання робіт з переробки пічного палива та прямогонного бензину і виробництва нафтопродуктів з додатками № 1, № 2, № 3, № 3-А, № 4, № 4-А, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13 від 17.10.2013 та додаткову угоду № 1 від 05.12.2013 до вказаного договору з додатками № 2 та № 13 до зазначеного договору у новій редакції від 05.12.2013.

Крім того, 21.11.2013 між ПАТ «Одеський НПЗ» (Виконавець) в особі виконавчого директора ОСОБА_6 та компанією «KSANDRO ENTERPRISE Ltd» (Замовник) в особі уповноваженого представника ОСОБА_12 , яка діяла на підставі довіреності від 12.11.2013, укладено договір № 21/11/13-РТ-РВ від 21.11.2013, а також додатки до вказаного договору № 1, № 2, № 3, № 4, № 4-А, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12 від 21.11.2013.

Також, між ПАТ «Одеський НПЗ» (Виконавець) в особі виконавчого директора ОСОБА_6 та компанією «KSANDRO ENTERPRISE Ltd» (Замовник) в особі уповноваженого представника ОСОБА_12 , 21.11.2013 укладено додаткову угоду № 1 з додатком № 1 до договору № 21/11/13-РТ-РВ, 18.12.2013 додаткову угоду № 2 з додатком № 1 та № 2 до договору № 21/11/13-РТ-РВ.

Надалі злочинна схема, пов`язана із ввезенням на територію України сировини та нафтопродуктів начебто для переробки діяла наступним чином: від імені компаній нерезидентів «KSANDRO ENTERPRISE Ltd» та «FREMINGHAM INVESTMEN CORP» морським та залізничним транспортом на митну територію України ввозились нафтопродукти, які розміщувались на орендованих членами злочинної організації нафтобазах, розташованих у різних регіонах України, звідки вони документально відправлялись автомобільним та залізничним транспортом до Одеського нафтопереробного заводу за адресою: м. Одеса, Шкодова гора, буд. 1/1, для подальшої переробки, після завершення якої документально транспортувались автомобільним транспортом до Ренійського та Херсонського морських торговельних портів, звідки, в свою чергу, морськими суднами за підробленими документами начебто вивозились за межі митної території України.

В дійсності ж зазначені нафтопродукти ніякій переробці не піддавались, а від імені підконтрольних членам злочинної організації фіктивних підприємств ТОВ «ГазУкраїна-2020 та ТОВ «Торговий Дім ВЕТЕК», реалізовувались з нафтобаз.

Крім того, нафтопродукти залізничним транспортом доставлялись до ПАТ «Одеський НПЗ» за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, буд. 1/1, звідки відразу відправлялись на адресу підприємств реального сектору економіки, як нафтопродукти, придбані вітчизняними суб`єктами господарювання у підконтрольних злочинній організації фіктивних підприємств ТОВ «ГазУкраїна-2020» та ТОВ «Торговий Дім ВЕТЕК».

У свою чергу сира нафта за договором із компанією-нерезидентом «SOPREMA TRADING LTD» фактично надходила для переробки до ПАТ «Одеський НПЗ» танкерними партіями через Одеський морський торговельний порт та після завершення переробки виготовлені із сировини нафтопродукти документально транспортувались до Ренійського морського торговельного порту для подальшого вивезення танкерними суднами за межі митної території України. В дійсності ж нафтопродукти за кордон не вивозились, а відвантажувались із території ПАТ «Одеський НПЗ» залізничним транспортом на адресу підприємств реального сектору економіки за договорами купівлі-продажу нафтопродуктів, укладеними із підконтрольним членам злочинної організації фіктивним підприємством ТОВ «Торговий Дім ВЕТЕК». Таким чином, членами злочинної організації на території України здійснювалась реалізація фактично імпортованих нафтопродуктів без сплати до державного бюджету необхідних податків, зборів та платежів.

Таким чином, службові особи ПАТ «Одеський НПЗ» ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , які діяли у складі злочинної організації, під час виконання договору на переробку від 18.07.2013 № 13/183, порушивши вимоги ч. 2 ст. 71, ч. 1,2 ст. 151, ч. 1 ст. 154, ст. 260, ч. 4 ст. 296 Митного кодексу України, п. 190.1 ст. 190, п. 213.3.3 ч. 213.3 ст. 213, ч. 218.3 ст. 218, п. 206.16 ст. 206 Податкового кодексу України, умисно ухилився від сплати митних платежів за митними деклараціями типу ІМ51ДР (товар - «Нафта сира» (RUSSIAN EXPORT BLEND CRUDE OIL)) на загальну суму 849 939 036,26 грн., зокрема податок на додану вартість у сумі 849 939 036,26 грн.; товар - «Простий ефір ациклічний: метилтретбутиловий ефір (МТБЕ)» на загальну суму 8 659 106, 43 грн., зокрема податку на додану вартість у сумі 8 659 106, 43 грн.; митних платежів за митними деклараціями типу ІМ51РР на загальну суму 104 256 247,73 грн. зокрема податок на додану вартість у сумі 104 256 247,73 грн.

Крім того, в рамках договору від 21.11.2013 № 21/11/13-РТ-РВ на переробку сировини з метою отримання готової продукції, укладеного між компанією «KSANDRO ENTERPRISE LTD» ОСОБА_12 та ПАТ «Одеський НПЗ» в особі виконавчого директора ОСОБА_6 , внутрішнім транзитом за 579 МД типу ТР 81 АА на адресу ПАТ «Одеський НПЗ» у якості давальницької сировини надійшли товари «Легкі дистиляти: бензин автомобільний» та «Важкі дистиляти, газойлі: паливо дизельне автомобільне» у загальній кількості 227 867 289 кг.

Переміщення сировини здійснювалось автомобільним транспортом з нафтобаз, орендованих підконтрольними фіктивними підприємствами ПП «Фірма-армада», ТОВ «Зовнітрансгаз», ТОВ «Цикловаст» на ПАТ «Одеський НПЗ» та зливалось до резервуарів ПАТ «Одеський НПЗ» відповідно до 486 актів зливу, підписаних ОСОБА_6 .

У цей же час, 28.11.2013 виконавчим директором ПАТ «Одеський НПЗ» ОСОБА_6 , який діяв відповідно до плану злочинної організації, до Південної митниці Міндоходів в порядку ст.149 МК України подано заяву про отримання дозволу на переробку на митній території нафти та нафтопродуктів №3.2-03/3202/1 під зобов`язання належного митного оформлення продуктів переробки. За даною заявою 28.11.2013 отримано дозвіл на переробку нафтопродуктів на митній території України строком до 01.12.2014 року.

Після відвантаження на ПАТ «Одеський НПЗ», нафтопродукти лише за 151 митною декларацією типу ІМ 51 АА загальною вагою 146 576 307 кг. поміщено у режим переробки, про що складались акти приймання сировини у переробку та підписувались ОСОБА_6 .

Діючи в рамках зазначеного договору, Виконавчий директор ПАТ «Одеський НПЗ» ОСОБА_6 в період з 27.01.2014 по 23.02.2014 за 140 митними деклараціями типу ТР 81 АА (режим транзиту) затвердив 140 актів зливу у резервуари ПАТ «Одеський НПЗ» сировини (паливо дизельне ЕВРО СОРТ F Вид III (ДТ-5), Паливо дизельне ЕВРО Сорт С Вид I (ДТ-3), Паливо дизельне ULSD 10PPM EN 590, Бензин автомобільний Аи-92-К5-Eвро, Бензин автомобільний Unleaded Gasoline RON 95, паливо дизельне автомобільне ДТ-3-К4, Сорт F, паливо дизельне автомобільне ДТ-3-К5, клас 2, паливо дизельне автомобільне ULSD 10PPM EN 590, Бензин автомобільний неетильований АИ-92-К5, Паливо дизельне Евро сорт F вид ІІІ (ДТ-Е-К5) в загальному об`ємі 81 290 982 кг., які не були поміщені в режим переробки.

Таким чином, ПАТ «ОНПЗ» не дотримано вимоги та обмеження, встановлені ч. 1 ст. 93, ч. 4 ст. 102 МКУ глави 17 МКУ, а саме, різниця між кількістю сировини, яка прибула внутрішнім транзитом за митними деклараціями типу ТР 81 АА і була злита в резервуари ПАТ «ОНПЗ», та кількістю сировини, яка була поміщена у митний режим переробки на митній території України шляхом оформлення митних декларацій типу ІМ 51 АА, у загальній кількості 81 290 982 кг не була поміщена у митний режим переробки на митній території України або у будь-який інший митний режим.

Отже, не дивлячись на фактичне прийняття зазначених товарів до резервуарів ПАТ «Одеський НПЗ», в порушення положень Митного кодексу України, виконавчим директором ОСОБА_6 , який діяв у складі злочинної організації, не забезпечено подання відповідних митних декларацій типу ІМ51АА (РР, ДР та ін.).

Таким чином, службові особи ПАТ «Одеський НПЗ» ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 під час виконання договору від 21.11.2013 № 21/11/13-РТ-РВ, діючи в порушення зазначених вимог законодавства, спільно з іншими учасниками злочинної організації та відповідно до відведених їм ролів в організації, усвідомлюючи покладену на них відповідальність і бажаючи уникнути виконання зобов`язань перед Державним бюджетом, а саме сплачувати обов`язкові податки та збори, усвідомлюючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді несплати податків, обов`язкових платежів і ненадходження їх до бюджету, бажаючи їх настання, порушив вимоги ч.2 ст.71, ч.1 ст.93, ч.3, ч.4 ст.102, ч.1 ст.263 та ч.4 ст.296 Митного кодексу України, та п.190.1 ст.190, п.п.213.3.3 п.213.3 ст.213, п.218.3 ст.218, п.п.242.1.4 п.242.1 ст.242, п.244.2 ст.244 Податкового кодексу України, умисно ухилився від сплати митних платежів на загальну суму 273 756 587, 98 грн., у тому числі: ввізне мито 0,00 грн., акцизний податок 108 304 230, 56 грн., екологічний податок 4 317 599, 53 грн., податок на додану вартість 161 134 757, 89 грн.

В результаті вказаних злочинних дій членами злочинної організації, у тому числі ОСОБА_6 , за період з червня 2013 року по 24.02.2014 спричинено Державі України збитки у виді не сплати митних платежів на суму 2 123 041 962,19 грн., у тому числі: акцизний податок у сумі 481 287 076, 07 грн., екологічний податок у сумі 20 371 075,23 грн., податок на додану вартість у сумі 1 621 383 810, 88 грн. Сума заподіяних матеріальних збитків більш ніж у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, встановлений на момент вчинення злочинів, та являється тяжкими наслідками.

Слідчий звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, не з`являється на виклик слідчого, не з`являється до слідчого судді.

Ураховуючи, що на теперішній час не всі учасники злочинної організації, встановлені, ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєні злочини, може незаконно впливати на таких осіб, у тому числі перебуваючи за межами України, а також може незаконно впливати на осіб, допитаних у кримінальному провадженні у якості свідків, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, через невстановлених осіб може знищити речі та документи, які на даний час не встановлені слідством, однак мають суттєве значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень та свідчать про злочинну діяльність членів злочинної організації.

З метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_6 має можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні № 0000525.

Також, існує ризик того, що ОСОБА_6 , хоча і перебуває за межами України, але за допомогою інших осіб може знищити речі та документи, які на даний час не встановлені слідством, однак мають суттєве значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та наявність ризиків і обґрунтованої підозри.

Захисник підозрюваного в судовому зсіданні заперечував, щодо клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, що клопотання необґрунтоване, ризики зазначені прокурором не доведені та не встановлено фактичного місцезнаходження підозрюваного.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.04.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.3 ст.212, ч.1 ст.255, ч.1 ст.366 КК України та 02.03.2021 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212 КК України.
У відповідності до ст.ст.111, 135 КПК, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не знаходиться за відомими слідству адресами, письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру 02.03.2021 вручено за місцем останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_1 , під підпис Голови правління ОСББ «Філатова,62» ОСОБА_14 .
Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, розгляд клопотання у відсутності підозрюваного можливе лише у випадку, коли буде доведено, що підозрюваний оголошений в міжнародний розшук.
Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статті 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку передбаченому чинним законодавством.
На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвало рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст.83.2 Правил Організації.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.
10.11.2021 року слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у міжнародний розшук.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ, а саме рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п.61-817, згідно якого існування обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, а також рішення ЄСПЛ у справі «Бєлєвіцький проти Росії», п.101-815, згідно якого серйозність обвинувачення є належним аспектом при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження зайняття злочинною діяльністю.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212 КК України та на теперішній час його місце знаходження невідоме, тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку останнього переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та знищити речові докази, які мають значення для кримінального провадження.
В зв`язку з викладеним, вважаю ризики, передбачені ст.177 КПК України, доведеними.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, вважаю що прокурором надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не має.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження за № 0000525 від 22.05.2017 року за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212 КК України, ОСОБА_8 за ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212 КК України, ОСОБА_9 за ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.366, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.364 КК України, задовольнити.
За відсутності підозрюваного застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий Ізолятор», в порядку ч.6 ст.193 КПК України.
Після затримання ОСОБА_6 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місяця кримінального провадження доставити ОСОБА_6 до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1