КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/2064/21
Провадження № 1-кс/534/512/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , користувача майна ОСОБА_3 , представника користувача майна адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000565 від 18.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно,
в с т а н о в и в:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся прокурор Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , із клопотанням, в якому порушує питання про накладення арешту на автомобіль марки «RENAULT» моделi «LAGUNA», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання, що буде зберігатись у ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, 6.

Із змісту внесеного клопотання вбачається, що 17.11.2021 до чергової частини ВП № 2

Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт від поліцейського СРПП ВП № 2 КРУП ГУНП в Полтавській області капрала поліції ОСОБА_7 про те, що 17.11.2021, в результаті перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіля марки «RENAULT» моделi «LAGUNA» державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, було виявлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 має сліди підробки.

17.11.2021 в ході огляду місця події, працівниками поліції було виявлено, оглянуто та вилучено автомобіль марки «RENAULT» моделi «LAGUNA» державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить BORUCH DOROTA JOZEFA серія НОМЕР_2 . Вилучений транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано в якості речових доказів.

Відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 від 18.11.2021 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Користувач майна та його представник в судовому засіданні частково погодились із клопотанням прокурора, заперечували в частині зберігання автомобіля на території тимчасового зберігання автомобілей ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, просили передати користувачу майна на відповідальне зберігання.
Власник майна у судове засідання не прибув, його неявка не перешкоджає розгляду справи.
У судове засідання прибув прокурор ОСОБА_5 . Стверджував, що він є процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000565 від 18.11.2021, підтверджуючи свої повноваження службовим посвідченням та витягом з ЄРДР, повідомивши слідчого суддю, що постанова про призначення його процесуальним керівником у вказаному провадженні знаходиться на підписі у керівництва.
Слідчий суддя зазначає, що витяг з ЄРДР - згенерований програмними засобами ведення ЄРДР документ, який засвідчує факт реєстрації в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 параметрами, які є актуальними на момент його формування (п. 2 глави 4 Положення) по ЄРДР. Отже, витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні. Конституцією України встановлені права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Зокрема, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України). У кримінально-процесуальній доктрині загальновизнаними є такі критерії допустимості доказів: належне джерело; належний суб`єкт; належна процесуальна форма; належна фіксація; належна процедура; належний вид способу формування доказової основи. В аспекті належного суб`єкта, у тому числі, слід розглядати і прокурора. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ч. 1 ст. 87 КПК України). У випадку здійснення прокурором, який не визначений керівником органу прокуратури як такий, що здійснюватиме процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадженні, дій, передбачених ст. 36 КПК України, то вони здійснюються неналежним суб`єктом. Виходячи з наведеного, відсутність постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.
За змістом статей 36, 37, 110 КПК України рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК України вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.
Вказані правові висновки містить постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.02.2021 у справі № 754/7061/15.
Таким чином, прокурор ОСОБА_5 не підтвердив наявність належним чином оформлених повноважень його як процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000565 від 18.11.2021.
З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, інші документи, надані суду у судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи, що кожен доказ не має наперед встановленої сили, слідчий суддя зазначає про наступне.
З матеріалів, приєднаних до клопотання, вбачається, що 17.11.2021 до чергової частини ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт від поліцейського СРПП ВП № 2 КРУП ГУНП в Полтавській області капрала поліції ОСОБА_7 про те, що 17.11.2021, в результаті перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу , автомобіля марки «RENAULT» моделi «LAGUNA» державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, було виявлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 має наявні сліди підробки.

17.11.2021 в ході огляду місця події, працівниками поліції було виявлено, оглянуто та вилучено автомобіль марки «RENAULT» моделi «LAGUNA» державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить BORUCH DOROTA JOZEFA серія НОМЕР_2 . Вилучений транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано в якості речових доказів.

Клопотання про арешт майна було направлено прокурором до суду з дотриманням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

У відповідності до вимог ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ст.168 КПК України, вилучені в ході огляду речі є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ст.171 КПК України, може бути накладено арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині першій статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За наведених обставин справи, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, в подальшому перешкодить кримінальному провадженню, у зв`язку з недопустимістю доказу - автомобіля марки «RENAULT» моделi «LAGUNA» державний номерний знак НОМЕР_1 чорного кольору , слідчий суддя вважає за необхідне відмовити прокурору у задоволенні його клопотання.
Керуючись ст.ст.98,170,171 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000565 від 18.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно - відмовити

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 18.11.2021.