Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1611/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 одноособово (надалі Суд), за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тячів, Тячівського району Закарпатської області, угорки, громадянки України, працюючої помічником приватного нотаріуса, маючої вищу освіту, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, не депутата, інвалідності не маючої, невійськовозобов`язаної, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002257 від 23.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

встановив :

Суть питання, що вирішується і за чиєю ініціативою воно розглядається
Прокурор Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду, у порядку ст.ст. 284-287 КПК України, із клопотаннями про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваної у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002257 від 23.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, з огляду на дійсність обставин регламентованих ст.ст. 44, 49 КК України, а саме через те, що минув диференційований строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Позиція сторін
Прокурор групи прокурорів - прокурор Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 під час судового розгляду вказав, що є дійсними підстави для звільнення підозрюваної від кримінальної відповідальності у порядку ст. 49 КК України.
Підозрювана ОСОБА_6 зазначила, що їй цілком і повністю зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, у порядку ст. 49 КК України та вона надає свою згоду на таке її звільнення у рамках указаного кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Захисник підозрюваної ОСОБА_5 підтримав позицію підозрюваної.
Потерпілі особи подали заяви, в яких зазначили, що не заперечують проти задоволення клопотання прокурора та звільнення підозрюваної від відповідальності.

Опис загальних обставин
Згідно даних повідомлення про підозру погодженої 30.12.2021 прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 28.01.2022 року погодженої прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 слідує, що державний реєстратор КП «Путрівське» ОСОБА_6 , яка відповідно до наданих їй повноважень була наділена правом доступу та внесення відомостей про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, о 17 години 57 хвилин 18.01.2019, перебуваючи за адресою: 04080, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 73, поверх 2 (точне місцеперебування в ході досудового розслідування не встановлено), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та можливі наслідки, маючи прямий умисел на несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється та зберігається в автоматизованій системі - Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не санкціоновано, без жодних правових підстав, шляхом редагування внесла зміни про тип об`єкта з «приміщення» на «об`єкт незавершеного будівництва», підтип об`єкта, місцезнаходження об`єкта нерухомого майна - з «приміщення 12ю, будинок 73, вулиця Антоновича, м. Київ» на «вулиця Столичне Шосе, м. Київ», про кадастровий номер земельної ділянки, зазначивши його як «:90:371:0041», про інформацію щодо юридичної особи-заявника з «ТОВ «Оболоньторгстандарт» () на «ТОВ «Лігабуд» ()», про уповноважену особу заявника - з « ОСОБА_7 , (РНОКПП НОМЕР_1 , серія та номер паспорта громадянина України НОМЕР_2 ), виданий 06.07.2006 ТУМ-2 Шевченківського РУ ГУ МВС України в місті Києві» на « ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , серія та номер паспорта громадянина України НОМЕР_4 , виданий 20.11.2012 Деснянським РУ ГУ ДМС України в місті Києві», про документ, що посвідчує повноваження особи - з «Наказ 6 ТОВ «Оболоньторгстандарт» від 12.10.2015» на «відомості з ЄДР, бн», та про термін розгляду заяви - з «19.12.2018» на «17.01.2019».
У подальшому ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на не санкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій системі - Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, безпідставно прийняла рішення № 45118404 про відновлення розгляду вказаної заяви за реєстраційним номером 31779113, та о 17 год. 59 хв. 18.01.2019 та не санкціоновано «зняла зупинення її розгляду».
Після цього, ОСОБА_6 достовірно знаючи, що в матеріалах, доданих до заяви про реєстрацію об`єкта незавершеного будівництва 22% готовності, що знаходиться на 21-му кілометрі Столичного Шосе у м. Києві, на земельній ділянці з кадастровим номером :90:371:0041, відсутній повний перелік необхідних документів, визначених п. 68 Порядку № 1127, а саме: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом та документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт, а також усвідомлюючи, що вказана земельна ділянка перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради та право користування на дану земельну ділянку у ТОВ «Лігабуд» відсутнє, без наявності підстав (не санкціоновано) прийняла рішення № 45118562 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, тим самим здійснила державну реєстрацію вищевказаного об`єкта незавершеного будівництва та відкрила розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, після чого о 18 год. 28 хв. здійснила реєстрацію (номер запису 29915672) права власності на згаданий об`єкт незавершеного будівництва за ТОВ «Лігабуд», таким чином здійснивши несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється та зберігається в автоматизованій системі - Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
За наслідками інкримінованих ОСОБА_6 незаконних дій останньою зареєстровано право власності на неіснуючий у матеріальному світі об`єкт незавершеного будівництва.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованих системах та зберігається на носіях такої інформації, вчиненої особою, яка має право доступу до неї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.
В ході розгляду справи в суді підозрювана зауважила, що вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні вона не визнає але має бажання аби її справу було закрито у порядку ст. 49 КК України та з цього питання вона подала відповідну заяву.
Мотиви, з яких виходив Суд при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання
Суд заслухавши думку сторін, вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
При цьому, в постанові від 25 лютого 2021 року в справі № 192/3301/16-к Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
В цій справі окреслені ВС у справі № 192/3301/16-к орієнтири дотримано. Так, клопотання подані стороною кримінального провадження та підозрювана надала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Також Суд ураховує, що в постанові від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у т.ч. зауважив, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен був вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к указав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Наведені ВС умови судом також було дотримано, а тому Суд не пов`язує в цій справі таке звільнення із фактом невизнання підозрюваною своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, або ж з фактом його відсутності.
Відповідно розглядаючи указане питання по суті лише щодо дійсності підстав для закриття провадження, без аналізу питання про встановлення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, Суд відмічає таке.
З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений ст. 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час вчинення кримінального правопорушення положення ст. 12 КК та ст. 49 КК діяли в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014 року
На час розгляду справи судом положення вказаних статей зазнали змін та діють в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , згідно з нормами ст. 12 КК (в редакції закону чинної на момент вчинення кримінального правопорушення є злочином невеликої тяжкості.
В ключі наведених обставин Суд зауважує, що в цій ситуації підлягає застосуванню ч. 1 ст. 49 КК України у редакції закону чинній на момент вчинення нею злочину.
Відповідно до положень ст. 49 КК України у редакції чинній на момент вчинення підозрюваною кримінального правопорушення Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
З урахуванням того, що виконуючи приписи ст. 442 КПК, Об`єднана палата ККС ВС у справі № 328/1109/19 сформувала висновок щодо застосування норми права - положень ст. 49 КК: особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Відповідно, в ключі наведеного, Суд уважає, що є слушним відповідне клопотання прокурора задовольнити.
Так, як минуло три роки від описуваних в повідомленні про підозру подій та це провадження не зупинялося, у зв"язку з розушком підозрюваної.
За таких обставин, беручи до уваги наведене, Суд вважає, що підощрювана підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, та із закриттям даного кримінального провадження.
Підстав для стягнення з підозрюваної судових витрат суд не вбачає з огляду на положення ч. 2 ст. 124 КПК.
Питання речових доказів Суд вирішує у порядку ст. 100 КПК.
З цих підстав та керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 1-29, 284, 350, 369-372, 376 КПК України, Суд
постановив :
клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 - задовольнити.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002257 від 23.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та саме кримінальне провадження закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.
Повний текст ухвали складено та підписано 16.02.2022 року.

С у д д я ОСОБА_10