Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1550/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 28.07.2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сущани Олевського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, інвалідності не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
27.07.2020 року близько 13.00 години, ОСОБА_4 реалізуючи злочинний умисел на незаконну порубку лісу, без відповідного на те дозволу (лісорубного квитка), який видається відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», прибув на земельну ділянку, що розташована неподалік с. Сущани, Олевського району та відповідає кварталу 89, виділу 50 Сущанського лісництва ДП «Олевський лісгосп АПК», на території вказаного лісового масиву, за допомогою мотопили марки «Stihl» незаконно здійснив повне відокремлення від кореня чотирьох сироростучих дерев породи сосна з наступними діаметрами на пнях: 2 по 30,1 - 34 см та 2 по 34,1 38 см. Згідно висновку експерта № 6/1-621 від 28.08.2020 року чотири зрізи пнів, що вилучені в ході огляду місця події 27.07.2020 року з кв. 89 вид. 50 Сущанського лісництва ДП «Олевський лісгосп АПК» та чотири зрізи з комлів колод лісопродукції, що вилучені в ході огляду місця події 27.07.2020 року з кв. 89 вид. 50 Сущанського лісництва ДП «Олевський лісгосп АПК», до розділення складали одне ціле. Цим самим спричинив Сущанському лісництву ДП «Олевський лісгосп АПК», відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної лісу», матеріальну шкоду на суму 27131,31 грн.
У подальшому, з метою розпорядження деревиною ОСОБА_4 , використовуючи гужову повозку, погрузив незаконно зрізані дерева. Із завантаженою лісопродукцією 27.07.2020 року близько 16 год. 20 хв. поблизу місця здійснення незаконної самовільної порубки лісу ОСОБА_4 було виявлено працівниками ДП «Олевський лісгосп АПК».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та надав пояснення, які в повній мірі відповідають обставинам, викладеним в описовій частині вироку. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати. Також обвинувачений ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України і згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку. При цьому повідомив, що шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням ДП «Олевський лісгосп АПК» він не відшкодував.
Прокурор у судовому засіданні просить суд врахувати як пом`якшуючу обставину щире каяття обвинуваченого, відсутність обтяжуючих обставин та призначити покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 246 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік, при цьому покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Також прокурор просить стягнути з обвинуваченого витрати на проведення під час досудового розслідування експертиз у розмірі 1961,40 грн., запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати та речові докази: вилучену лісопродукцію повернути ДП «Олевський лісгосп АПК», а зрізи дерев знищити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні відносно міри покарання обвинуваченому не заперечує.
Представник потерпілого ДП «Олевський лісгосп АПК» ОСОБА_6 повідомив, що шкода заподіяна кримінальним правопорушенням ДП «Олевський лісгосп АПК» на даний час не відшкодована, відносно призначення міри покарання обвинуваченому не заперечує, при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, представника потерпілого, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого, представника потерпілого, дослідженням матеріалів експертних висновків, витрат на проведення експертизи, речових доказів та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.
Тому оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у вчиненні незаконної порубки дерев у лісі, що заподіяло істотну шкоду, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, на диспансерному обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України , суд вважає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України , судом не встановлено.

Як пояснив у судовому засіданні обвинувачений на даний час він не працює, не має жодних доходів, живе за рахунок тимчасових заробітків. Зазначене свідчить про неможливість сплати ним штрафу як грошового стягнення, у випадку призначення такого виду покарання судом. Суд переконаний, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання у виді 1 року обмеження волі, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Також з огляду на відношення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався. Цивільний позов не був заявлений.

Витрати на проведення під час досудового розслідування експертизи становлять 1961,40 грн., які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись : ст.ст. 50, 65, 66, 67, 75, 76, ч. 1 ст. 246 КК України ; ст.ст. 100, 349, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік .
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи під час досудового розслідування в розмірі 1961 грн. 40 коп.
Речові докази: вилучену лісопродукцію породи сосна у кількості 12 сортиментів передати ДП «Олевський лісгосп АПК». 6 зрізів з пнів дерева породи сосна та 4 зрізи з комлевих частин дерева породи сосна знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1