Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7146/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оселівка, Кельменецького району Чернівецької області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 12.01.2022 року, з забороною цілодобово залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що стороною обвинувачення в повному обсязі надані докази, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років та наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що постановляючи ухвалу слідчий суддя належним чином не врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, який на даний час постійного місця проживання не має, оскільки проживав у з`омній квартирі разом із співмешканкою, не одружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, а також те, що після вчинення злочину ОСОБА_8 з місця події втік та виїхав за межі Житомирської області. Посилається на те, що застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну поведінку та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 12.11.2021 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , строком на 60 днів, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження № 0000698 від 11.11.2021 року за фактом вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 11.11.2021 р. близько 07-00 год. ОСОБА_8 з метою заволодіння чужим майном прийшов до квартири раніше знайомої ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , яка в цей час знаходилася за місцем проживання.
Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , дістав із своєї сумки предмет, схожий на пістолет, який направив в бік ОСОБА_12 , та із погрозою застосування насильства щодо останньої, яке остання сприйняла як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, висловив вимогу надання йому грошових коштів, однак отримавши відмову, ОСОБА_8 вийняв із кишені штанів предмет, схожий на електрошокер, яким завдав потерпілій ОСОБА_12 близько 10 ударів струмом, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді саден та подряпин на голові, лівій кисті, крововилив на підборідді, синця на правому підборідді, при цьому продовжував вимагати у останньої надання грошових коштів, однак не отримавши майна ОСОБА_12 , ОСОБА_8 покинув вказану квартиру.
11.11.2021 р. о 18 год. 30 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 12.11.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного ОСОБА_8 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Обґрунтованість підозри не оскаржується стороною захисту.

Також слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та вважав доведеним існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання; незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, а тому застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 є необхідним.

Разом з тим, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде достатнім.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в судовому засіданні місцевого суду не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 підтвердив, що він свою вину повністю визнає та кається, наміру впливати на потерпілу чи ухилятися від органу досудового розслідування не має.

Прокурором в судовому засіданні апеляційного суду не надано доказів порушення підозрюваним умов домашнього арешту.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з обраним слідчим суддею запобіжним заходом у виді цілодобового домашнього арешту.

Доводи апелянта про тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не можуть слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього виняткового запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 ..

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, має молодий вік та постійне місце реєстрації, за яким проживають його мати, брат, вітчим, а також офіційно працевлаштований (військовослужбовець за контрактом).

Вказання апелянта на існування ризику перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, не є безумовною підставою для застосування щодо підозрюваного виключного запобіжного заходу. Крім того, слідчим суддею не було встановлено наявності вказаного ризику, а апелянтом не надано додаткових доказів його існування, які б не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують висновків слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 листопада 2021 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 12.01.2022 року, з забороною цілодобово залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: