Справа № 638/9834/21
Провадження № 1-кп/638/1303/21
УХВАЛА
Іменем України
21 жовтня 2021 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР №0000566 від 15.05.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянин України, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 06.12.2005 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 321 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 18.06.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; 18.12.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 10.12.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 24.12.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 24.12.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 17.03.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 26.04.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 28.12.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186, 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; звільнився з місць позбавлення волі 01.10.2019 року за відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
встановив:
30.06.2021 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄДР 15.05.2021 року №0000566 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою.
Захисник заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Суд, вислухавши думки сторін з приводу заявлених клопотань та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року, строком до 01.08.2021 року.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку із ризиками у справі.
При цьому суд виходить з наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені й під страхом можливості застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченому, останній може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наслідки та ризик втечі для нього у цьому випадку можуть бути визнані як більш небезпечні, ніж покарання і процедура його відбування. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та імовірну можливість продовження ними протиправної поведінки у подальшому.
Можливість обрання запобіжного заходу на стадії підготовчого розгляду справи узгоджуються зі ст. 315 КПК України та рішенням КСУ № 1-р/2017 від 23.11.2017 року.
Згідно статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину проти власності стосовно особи похилого віку, відносно ОСОБА_6 вже застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави.
При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу судом було оцінені всі обставини з урахуванням представлених сторонами кримінального провадження матеріалів, а також вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк» проти України).
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Враховуючи покарання, яке передбачено за вказані правопорушення, існує ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, окрім того, існує ризик вчинення інших злочинів.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати на час розгляду клопотання, суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні судом ініційовано розгляд питання про об`єднання кримінальних проваджень, що надійшли у провадження Дзержинського районного суду міста Харкова відносно обвинуваченого.
Учасники процесу проти об`єднання кримінальних проваджень не заперечували.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає на необхідне об`єднати в одне провадження вказані кримінальні провадження з наступних підстав.
Так, згідно з ст. 334 КПК Україниматеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченимист. 217 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1ст. 217 КПК Україниу разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Суд вважає, що є підстави для об`єднання судом матеріалів кримінального провадження, оскільки до суду надійшло матеріали досудових розслідувань стосовно однієї і тієї ж особи.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26.07.2021 року вказане кримінальне провадження передано із Ленінського районного суду м. Харкова на розгляд Дзержинського районного суду м. Харкова.
12.08.2021 року в провадження судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 надійшов вказаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000 від 18.05.2021 року за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.09.2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000 від 18.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України передано судді Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 для вирішення питання про об`єднання в одне провадження з обвинувальним актом по кримінальному провадженню №0000566 у відношенні ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України.
Враховуючи викладене, а також керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 334 395 КПК України, суддя,
ухвалив:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 13-30 год. 19.12.2021 року.
Об`єднати матеріали кримінального провадження №00000566 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України (справа №638/9834/21, провадження 1-кп/638/1303/21) та матеріали кримінального провадження № 00000 від 18.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (справа №642/4160/21, провадження 1-кп/638/1384/21), в одне провадження.
Присвоїти загальний судовий № справи №638/9834/21, провадження 1-кп/638/1303/21)
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 , в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали.
Головуючий: