Справа № 733/933/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/703/21
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Чернігові, матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2021 року про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою до 25 жовтня 2021 року.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд обґрунтував свої висновки тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вказані прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, спростовані наявними у справі доказами.

Зокрема, немає законних підстав вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватися від суду, оскільки у нього відсутня можливість залишати своє єдине місце проживання через відсутність на це коштів. Згідно характеристики з місця проживання основним джерелом отримання засобів для проживання ОСОБА_6 є підробіток у людей.

Крім того, прокурор не навів підстав, що інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. А суд навіть не розглядав можливість зміни запобіжного заходу.

Також з часу обрання запобіжного заходу, суттєво змінилися обставини по справі, а саме у обвинуваченого погіршився стан здоров`я, у зв`язку з цим він звертався за лікуванням до медичної частини, пересувається виключно за допомогою тростини, у нього немає додаткового одягу та взуття

Вважає, що наведені обставини перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що згідно з положеннями ст. ст. 176-178, 183, 184 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та беззаперечною підставою для скасування ухвали суду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просив розглянути справу справи без його участі.

В судове засідання апеляційного суду прокурор не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України.

Щодо ОСОБА_6 02.07.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.08.2021 року.

За змістом ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом 1 інстанції дотримані в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 суд 1 інстанції, ураховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, так як ризики, які були підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися. Крім того, до сплину строку тримання обвинуваченого під вартою, дане кримінальне провадження було не завершено.

Виходячи з даних матеріалів судового провадження, є вірним висновок суду 1 інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на більш м`який.

Стан здоров`я ОСОБА_6 , за відсутності медичних протипоказань для утримання його під вартою, не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Суд обґрунтовано та в повній мірі мотивував своє рішення, тому твердження апелянта про необґрунтованість висновків постановленої ухвали, колегія суддів вважає не слушними.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі судом рішення, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене колегія не знаходить підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3