ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/861/21 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2210/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Хуліганство
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 квітня 2021 року відносно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Красноградського району, Харківської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 20.05.2003 постановою місцевого суду Дворічанського району Харківської області за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України був застосований примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері;
- 20.05.2003 за вироком Дворічанського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого з іспитовим строк 1 рік 6 місяців;
- 26.05.2006 за вироком Дворічанського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ст. 70, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 26.03.2012 згідно постанови Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16.03.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 10 днів;
- 23.09.2013 вироком Дворічанського районного суду Харківської області за ч.1 ст. 122 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, звільненого 23.09.2015 по відбуттю строку покарання;
- 28.12.2017 вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за ч.1 ст.187, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 07.09.2018 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
- 11.08.2020 вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.345 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2020 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
Суд змінив ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 встановлено обчислювати з моменту взяття під варту - з 06 квітня 2021 року.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор».

Згідно вироку? 02.02.2021 приблизно о 17:50 год., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці - на автобусній зупинці «Оскіл», розташованій по вул. Сватівській в м. Куп`янську, Харківської області, зайшов у салон рейсового автобусу марки БАЗ А079.14, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що прямував за сполученням «Промбуд-3 - Вільшана», який в цей час прибув на автобусну зупинку «Оскіл», де у присутності сторонніх осіб - пасажирів, які знаходилися у салоні автобусу, на вимогу водія автобуса ОСОБА_10 сплатити за проїзд, у грубій формі, висловлюючись нецензурною лайкою, відмовився передавати водієві грошові кошти в якості оплати за проїзд та, не реагуючи на вимоги водія ОСОБА_10 покинути салон рейсового автобусу, продовжив знаходитися у середині, у зв`язку з чим водієві автобуса довелося примусово вивести останнього на вулицю, де в подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на вчинення хуліганства, що супроводжується особливою зухвалістю, ОСОБА_7 , усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи з явною неповагою до суспільства, незважаючи на те, що знаходиться в громадському місці, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок інших осіб, протиставити себе іншим громадянам і суспільству, підійшов до передньої частини рейсового автобусу та безпричинно завдав одного удару кулаками обох рук по лобовому склу, тим самим пошкодивши його та заподіявши таким чином ФОП « ОСОБА_11 » матеріальну шкоду на суму 543 грн, згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи за № СЕ-19/121-21/3172-АВ від 18.02.2021, чим виявив неповагу до суспільства, яка є очевидною та безсумнівною як для водія ОСОБА_10 , так і для очевидців його дій.
Хуліганські дії ОСОБА_7 супроводжувалися голосними вигуками із застосуванням нецензурної лексики, викликали обурення у пасажирів громадського транспорту, оскільки на їхні зауваження ОСОБА_7 не реагував, висловлюючись нецензурною лайкою в адресу водія та пасажирів автобуса, безпричинно пошкодив майно перевізника та своїми злочинними діями перешкоджав руху транспортного засобу, згідно встановленого графіку.
Свої хуліганські дії ОСОБА_7 припинив лише після прибуття працівників поліції, яких викликала шляхом здійснення телефонного зв`язку на гарячу лінію «102» пасажир автобусу ОСОБА_12

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок змінити та пом`якшити призначене обвинуваченому покарання застосувавши положення ст. 69 КК України
Вказує, що обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, проживав разом з дружиною та дитиною, за місцем проживання характеризується задовільно, потерпілий цивільний позов не заявляв.
Таким чином, на думку захисника, суд мав можливість призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, застосувавши ст. 69 КК України.
Вважає, що покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців є достатнім для досягнення мети покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити призначене покарання.

Вказує, що вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся.

Серйозних наслідків для суспільства не настало.

Прокурор від своєї апеляційної скарги відмовився.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, думку представника потерпілого, який просив вирішити питання щодо апеляційних скарг на розсуд суду, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_13 , офіційно не працевлаштований
Відповідно до вимог ст. 67 КК України встановлено обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Таким чином висновок суду стосовно виду та розміру покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому - є обґрунтованим.
Що стосується апеляційних доводів апелянта стосовно можливості пом`якшення йому покарання, колегія суддів зазначає наступне.

На думку колегії суддів, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та відомості про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та злочинів проти життя та здоров`я, злочин вчинив в період іспитового строку, у обвинуваченого відсутні умови для пом`якшення покарання.

Крім того, представник потерпілого в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції повідомив, що обвинувачений матеріальну шкоду не відшкодував.

Вказане свідчить, про те, що обвинувачений на шлях виправлення не стає, після вчинення незаконних дій перебував на свободі проте шкоду в добровільному порядку не відшкодував.

Таким чином підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає.

Крім того належить зазначити, що суд першої інстанції призначив мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.3 ст. 296 КК України, а на підставі ст. 71 КК України було приєднано лише 1 місяць невідбутого покарання за попереднім вироком.

Відтак, призначене обвинуваченому остаточне покарання є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 квітня 2021 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженими, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді