Справа № 586/1413/18
Провадження № 1-кп/589/94/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Середино-Буда, Сумської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, працюючої поштаркою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2018 ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном шляхом обману звернулася до управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області для того, щоб оформити соціальну допомогу на дітей одиноким матерям.

Після цього, будучи офіційно попередженою про обов`язок надання достовірної інформації, шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в управлінні соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області за адресою вул. Троїцька, 2, м. Середина-Буда, Сумської області, звернувшись заявою № 434 від 22.01.2018 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», не вказала (замовчала) відомості про те, що протягом останніх 16 років вона мешкає однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та виховує з ним разом спільних дітей, а саме: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області від 30.01.2018 ОСОБА_4 призначено допомогу одиноким матерям з 01.01.2018 по 30.06.2018, а саме: на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01.01.2018 по 30.06.2018 у сумі 525,44 грн., на доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.01.2018 по 30.06.2018 у сумі 525,44 грн. та на сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 01.01.2018 по 30.06.2018 у сумі 157,44 грн.

Після цього, 17.07.2018 ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, знову звернулася до управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області для того, щоб оформити соціальну допомогу на дітей одиноким матерям.

При цьому, будучи офіційно попередженою про обов`язок надання достовірної інформації, шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в управлінні соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області за адресою вул. Троїцька, 2, м. Середина-Буда, Сумської області в заяві № 3047 від 17.07.2018 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» не вказала (замовчала) відомості про те, що протягом останніх 16 років мешкає разом з батьком дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою подальшого використання вказаного офіційного документу заяви, як підстави набуття права на державну соціальну допомогу.

Рішенням управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області від 19.07.2018 ОСОБА_4 призначено допомогу одиноким матерям з 01.07.2018 по 31.12.2018, а саме: на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01.07.2018 по 31.12.2018 у сумі 386 грн., на доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.07.2018 по 31.12.2018 у сумі 386 грн. та на сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 01.07.2018 по 31.12.2018 у сумі 386 грн.

Зазначені кошти щомісячно перераховувались на особистий рахунок ОСОБА_4 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 .

За період часу з 01.01.2018 по 31.10.2018 ОСОБА_4 незаконно заволоділа коштами держави шляхом обману на загальну суму 11881,92 грн, якими розпорядилась на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вину визнає, підтвердила, що живе однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 вже 16 років, який і є батьком її дітей. Вона багатодітна мати, з роботою в селі сутужно, коштів не вистачало, а дітей треба забезпечувати. Односельчани порадили їй звернутись за призначенням допомоги в управління соцзахисту, що вона і зробила. В управлінні їй видали бланк, який вона і заповнила, про те, що треба вказувати достовірну інформацію її ніхто не попереджав і в бланку заяви таких попереджень вона не бачила. При цьому вона розуміла і розуміє, що зазначала недостовірну інформацію. В управління за призначенням допомоги вона зверталась два рази.

Представник потерпілої юридичної особи - ОСОБА_9 показала, що вона особисто не приймала документи у ОСОБА_4 і її заяву не розглядала. Заяви приймала - ОСОБА_10 , а потім питанням призначення допомоги займалась спеціаліст відділу призначень Гладунова. Про те, що ОСОБА_4 не є одинокою матір`ю і живе з батьком своїх дітей вона дізналась від працівників поліції.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показала, що вона працює спеціалістом відділу грошових виплат і компенсацій УСЗН Середино-Будської РДА. Документи на призначення допомоги у ОСОБА_4 приймала вона, але точні дати звернень не пам`ятає. При цьому документи заповнюються заявником безпосередньо при прийомі і роз`яснюється, хто має право на призначення та здійснюється попередження, що заявники несуть відповідальність за достовірність відомостей, які вони вказують . ОСОБА_4 в розмові підтвердила, що з батьком своїх дітей не проживає, тому інформація про нього ні в заяві, ні в декларації не зазначена. Чому обвинувачена не підкреслила в заяві відповідну інформацію свідок пояснити не може.

Зі змісту досліджених заяв ОСОБА_4 про призначення допомоги від 22.01.2018 та 17.07.2018, які є бланками типової форми, вбачається, що обвинувачена в графі "Додаткова інформація, яка повідомляється одинокою матір`ю" не робила жодних відміток (підкреслень) чи перебуває /не перебуває вона у шлюбі та чи проживає/не проживає вона з особою від якої має дитину.

Разом з тим, неодноразовість подання таких заяв вказує на те, що обвинувачена не могла не знати, що отримує кошти на які вона не мала права, тобто, обвинувачена обманювала компетентний державний орган щодо наявності обставин, які дають право на отримання державної допомоги одиноким матерям про що і сама зазначила в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченої судом визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

З урахуванням досліджених доказів суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 190 КК України, так як вона скоїла шахрайство, тобто заволоділа чужим майном (грошовими коштами державної соціальної допомоги одиноким матерям) шляхом обману.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України за наступних обставин:

Згідно обвинувального акту 22.01.2018 ОСОБА_4 звернулася до управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області із заявою для призначення допомоги на дітей одиноким матерям, що передбачено Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року, в якій вказала, що в шлюбі вона не перебуває та з особою, від якої має дитину не проживає, та на підставі зазначеної заяви їй було призначено допомогу одиноким матерям.

Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якої вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має.

Так, ОСОБА_4 , виховуючи дітей, а саме: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись в приміщені Управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області, яке розташоване за адресою вул. Троїцька, 2, м. Середина-Буда, Сумської області, з метою отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, маючи єдиний умисел на підробку офіційного документу, при заповнені повторних заяв «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», які затверджені Наказом Міністерства соціальної політики України, внесла в них завідомо неправдиву інформацію, про те, що вона не проживає з особою, від якої має дітей, не вказавши (замовчавши) відомості про те, що протягом останніх 16 років мешкає разом з батьком дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким не перебуває в зареєстровану шлюбі, але веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, з метою подальшого використання вказаного офіційного документу заяви, як підстави набуття права на державну соціальну допомогу.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України, підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою і надає права.

Після цього, 22.01.2018, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщені управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області, яке розташоване за адресою вул. Троїцька, 2, м. Середина-Буда, Сумської області, маючи умисел на використання завідомого підробленого документу, з метою отримання державної соціальної допомоги, керуючись єдиним умислом, надала заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», яка затверджені Наказом Міністерства соціальної політики України, з завідомо неправдивими даними до управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області, на підставі якої їй була призначена державна допомога на дітей одиноким матерям.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа

Крім того, 17.07.2018 ОСОБА_4 звернулася до управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області із повторною заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, що передбачено Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року, в якій вказала що в шлюбі вона не перебуває та з особою, від якої має дитину не проживає, та на підставі зазначеної заяви їй було призначено допомогу одиноким матерям.

Так, ОСОБА_4 , виховуючи дітей, а саме: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись в приміщені Управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області, яке розташоване за адресою вул. Троїцька, 2, м. Середина-Буда, Сумської області, з метою отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, маючи єдиний умисел на підробку офіційного документу, при заповнені повторних заяв «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», які затверджені Наказом Міністерства соціальної політики України, внесла в них завідомо неправдиву інформацію, про те, що вона не проживає з особою, від якої має дітей, не вказавши (замовчавши) відомості про те, що протягом останніх 16 років мешкає разом з батьком дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким не перебуває в зареєстровану шлюбі, але веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, з метою подальшого використання вказаного офіційного документу заяви, як підстави набуття права на державну соціальну допомогу.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою і надає права, вчиненому повторно.

Після цього, 17.07.2018, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщені управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області, яке розташоване за адресою вул. Троїцька, 2, м. Середина-Буда, Сумської області, маючи умисел на використання завідомого підробленого документу, з метою отримання державної соціальної допомоги, діючи єдиним умислом, надала повторні заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», які затверджені Наказом Міністерства соціальної політики України, з завідомо неправдивими даними до управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області, яке розташоване за адресою вул. Троїцька, 2, м. Середина-Буда, Сумської області, на підставі яких їй була призначена державна допомога на дітей одиноким матерям.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документа.

Між тим, суд вважає, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ч.1 ст.358, ч. 3 ст. 358 та ч.4 ст.358 КК України не знайшло свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, у зв`язку з чим остання за цими нормами кримінального закону підлягає виправданню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до конституційного принципу змагальності, також закріпленого в ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, і не вправі ініціювати питання про збір додаткових доказів, як зі сторони обвинувачення, так і стороною захисту.

Предметом злочинів, передбачених ч.1, ч. 3 та ч.4 ст.358 КК України, є офіційний документ.

В примітці до ст.358 КК України зазначено, що під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Тому, при встановленні ознак офіційного документа як предмету злочину слід керуватися критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи посвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.

Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

До такого висновку прийшла і колегія суддів Другої палати Касаційного кримінального суду Верховного суду в своїй постанові від 01.03.2018 в справі №461/7315/15-к.

Пунктом 5) частини 1 статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що сім`ям з дітьми призначається такий вид державної допомоги, як допомога на дітей одиноким матерям.

Системний аналіз положень ст.ст.18-1,18-2 цього Закону свідчить, що офіційним документом, який підтверджує право особи на допомогу на дітей одиноким матерям є свідоцтво про народження дитини або інший документ про народження дитини, в якому відсутній запис про батька або запис про батька проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері дитини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 затверджено «Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» (далі - Порядок), який визначає умови призначення і виплати державної допомоги, передбаченої Законом.

Пунктом 35 Порядку (в редакції на час звернення з заявою ОСОБА_4 ) встановлено перелік документів, які повинна подати особа до органів соціального захисту населення для призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, а саме:

1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави в несення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку;

3) копія свідоцтва про народження дитини;

4) довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини.

Аналізуючи положення наведених нормативних актів, суд приходить до висновку, що сама по собі інформація, яка міститься в заяві «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг», поданою обвинуваченою до Управління соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації, не здатна була спричинити настання наслідків правового характеру без відсутності довідок, виданих органом місцевого самоврядування, в даному випадку Ромашківської сільської ради Середино-Будського району Сумської області, про склад сім`ї.

При цьому як внесення, так і не внесення тієї чи іншої інформації, до бланку заяви, який був виготовлений на папері в друкованій стандартній формі, не робить його автоматично офіційним документом, оскільки в подальшому він потребував заповнення всіх необхідних реквізитів, таких як відомостей про реєстрацію в Управлінні соціального захисту населення Середино-Будської районної державної адміністрації та його підписання компетентними особами зазначеного органу про його прийняття.

Та обставина, що ОСОБА_4 визнала свою вину в інкримінованих їй злочинах, передбачених ч.1, ч. 3 та ч.4 ст.358 КК України, не є підставою для визнання її винуватою судом, так як в ході судового слідства не було здобуто доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про те, що заява «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг» на час внесення до неї даних останньою була офіційним документом, як про це стверджується у висунутому обвинуваченні.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу злочинів передбачених ч.1 ст.358, ч. 3 ст. 358 та ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку з цим вона підлягає виправданню по вказаним статтям кримінального закону за відсутністю складу злочину на підставі п.3) ч.1 ст.373 КПК України.

При призначенні покарання для обвинуваченої суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, її особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 раніше не судима, характеризується позитивно, як охайна, чуйна та така, що користується повагою серед мешканців села, є матір`ю трьох дітей, двоє з яких малолітні, та які перебувають на її утриманні, на обліках у лікаря нарколога та психіатра обвинувачена не перебуває, кримінальне правопорушення, за яким обвинувачена визнається винною, в силу ст.12 КК України, є кримінальним проступком.

Суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає обставинами, які пом`якшують покарання: повне визнання обвинуваченою своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченої, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання з дотриманням правил ст. 5 КК України в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції Закону до 01 липня 2020 року) у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, згідно вимог ст. 12 та п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, закінчились.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину і до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.

Благополучним визнається таке закінчення зазначених строків давності, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:

- не ухилялася від слідства або суду;

- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

В матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили, що ОСОБА_4 ухилялася від слідства та суду чи вчинила новий злочин, і таких перешкод в судовому засіданні не встановлено.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності (покарання) на підставі закінчення строків давності є обов`язковим

Таким чином, обвинувачена підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі статей 12, 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов Управління соціального захисту населення Середино-Будської РДА слід залишити без розгляду та роз`яснити цивільному позивачу право на звернення з такими вимогами в порядку цивільного судочинства.

Підтвердження наявності судових витрат та речових доказів суду не надано.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, - Тому, при встановленні ознак офіційного документа як предмету злочину слід керуватися критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи посвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України (в редакції Закону до 01 липня 2020 року), і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_4 визнати невинуватою та виправдати у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, за відсутністю в її діях складу даних кримінальних правопорушень.

Цивільний позов Управління соціального захисту населення Середино-Будської РДА - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1