Провадження № 1-кп/521/1669/21
ВИРОК
Іменем України
13 грудня 2021 року.

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Біляївського районного суду Одеської області від 24.11.1993 року за ст.81 ч.3, 17, 81 ч.3, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 26.09.1996 року на підставі ЗУ «Про амністію»;

-вироком Біляївського районного суду Одеської області від 26.02.1997 року за ст.215-3 ч.1 КК України до 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 24.05.1997 року по відбуттю строку покарання;

-вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.03.1999 року за ст.141 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 18.09.2000 року по відбуттю строку покарання;

-вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.02.2001 року за ст.186 ч.2; ст.75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-вироком Біляївського районного суду Одеської області від 11.07.2002 року за ст.141 ч.2; ст.140 ч.2; ст.142 ч.2; ст.395; ст.42 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 14.05.2007 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 17 днів;

-вироком Біляївського районного суду Одеської області 03.02.2009 року за ст.187 ч.2; ст.71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 17.07.2014 року по відбуттю строку покарання;

-вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відбуває покарання у ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)»,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, суд

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 02.03.2020 року вироком Суворівського районного суду м. Одеса, який вступив в законну силу 06.04.2020 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі.

Для відбуття покарання, згідно вищевказаного вироку суду 27.06.2020 ОСОБА_6 прибув до Державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14)» (далі - ДУ «ОВК (№ 14)»), що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2-А, де черговим помічником начальника установи ОСОБА_7 був ознайомлений з правами та обов`язками засуджених, режимом утримання, порядком та умовами виконання покарання у виді позбавлення волі.

За час перебування у Державній установі «ОВК (№ 14)» засуджений ОСОБА_6 , неодноразово допускав порушення режиму утримання, незважаючи на проведену представниками адміністрації установи профілактичну та виховну роботу, на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично та злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку, а саме: за порушення режиму тримання у Державній установі «ОВК (№14)» на засудженого ОСОБА_6 накладено двадцять п`ять стягнень, з них п`ять разів був поміщений до дисциплінарного ізолятору ДУ «ОВК № 14» установи та один раз за систематичне порушення режиму утримання був переведений до приміщення камерного типу на 2 місяці.

Заходи заохочення до засудженого ОСОБА_6 за час відбуття покарання в ДУ «ОВК (№ 14)» не застосовувалися.

Так, засудженого ОСОБА_6 , на підставі постанови начальника ДУ «ОВК (№ 14)» ОСОБА_8 , винесеної 21.04.2021 у відповідності до ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 13.04.2021, переведено до приміщення камерного типу строком на два місяці.

Так, під час перебування у ПКТ засуджений ОСОБА_6 допустив порушення, які виразилися у: порушенні розпорядку дня, за що 12.05.2021 оголошено догану; порушенні режиму утримання, за що 14.05.2021 оголошено сувору догану; зберіганні заборонених предметів, а саме мобільного телефону, за що 19.05.2021 оголошено сувору догану.
Однак, незважаючи на застосовувані заходи дисциплінарного впливу ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та після відбуття дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення до ПКТ допустив нові порушення, які виразилися у: нетактовній поведінці, за що 01.09.2021 оголошено сувору догану; порушенні режиму утримання, за що 15.09.2021 оголошено сувору догану; зберіганні заборонених предметів (мобільного телефону), за що 15.09.2021 поміщено в ДІЗО строком на 10 (десять) діб.
Перебуваючи 16.09.2021 у дисциплінарному ізоляторі, а саме в прогулянковому дворику, який розташований на території ДУ «ОВК (№14)» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова 2а, засуджений ОСОБА_6 відповідно до додатку №20, п. 2 розділу XVIII «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, повинен був здійснити прибирання камери та камерного санвузла, а після закінчення прогулянки двориків для прогулянок, згідно графіку чергування засуджених в камері ДІЗО на вересень 2021 року, з яким останній був ознайомлений.

Однак, 16.09.2021 приблизно о 06 годині 40 хвилин, під час обходу черговим помічником начальника ДУ «ОВК (№ 14)» відділу нагляду і безпеки старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 дисциплінарного ізолятору та прогулянкових двориків, з метою перевірки санітарного стану дільниці ДІЗО та дотримання засудженими правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, було виявлено, що після закінчення прогулянки, прогулянковий дворик, в якому перебував засуджений ОСОБА_6 , потребує прибирання.

Після чого, в прогулянковому дворику ДІЗО/ПКТ ДУ «ОВК №14» за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2-А, 16.09.2021 року о 06 год. 43 хв. 21 сек., згідно ч. 3 ст. 107 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженою Наказом Міністерства Юстиції України від 28 серпня 2018 року за №2823/5, черговим помічником начальника ДУ «ОВК (№ 14)» відділу нагляду і безпеки підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 , згідно виконуваних функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності оперуповноваженого ОВ ДУ «ОВК № 14» ст. лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_10 та оперуповноваженого ОВ ДУ «ОВК № 14» ст. лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , засудженому ОСОБА_6 , було висунуто законну вимогу приступити до прибирання прогулянкового дворику у відповідності до графіку чергування, та видано для цього необхідний інвентар.

Однак засуджений ОСОБА_6 діючи умисно, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації ДУ «ОВК № 14» чергового помічника начальника ДУ «ОВК (№ 14)» відділу нагляду і безпеки підполковника внутрішньої служби ОСОБА_9 , при цьому скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи.

Після цього, черговим помічником начальника ДУ «ОВК (№ 14)» відділу нагляду і безпеки підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 , засудженому ОСОБА_6 додатково були роз`яснені положення ст. 107 Кримінально виконавчого кодексу України та повідомлено, що оскільки раніше останній притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі подальшого не виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

Однак, засуджений ОСОБА_6 , не зробив для себе висновки та проігнорувавши зроблені йому роз`яснення, повторно відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи.

Своїми неправомірними діями, засуджений ОСОБА_6 порушив вимоги п. 1 ст. 9 КВК України, де зазначено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації, а також вимоги ч. 3 ст. 107 КВК України, де зазначено що засуджені зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Крім того своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 3, 4, розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, де зазначено, що засуджені до позбавлення волі зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань.

Факт неодноразової відмови засудженого ОСОБА_6 від прибирання прогулянкового дворику, свідчить про злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, тобто у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Відповідно до ст. 472 КПК України, між обвинуваченим ОСОБА_6 прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий, під час досудового розслідування у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_4 , та прокурор ОСОБА_3 пояснили, що вони дійсно 27.10.2021 р. добровільно уклали угоду про визнання винуватості за кримінальним провадженням № 0001243 від 16.09.2021 року, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України у вигляді покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України - у виді позбавлення волі строком 1 рік.
Сторонами враховано, що згідно вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 ОСОБА_6 має невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 11 місяців, тому покарання у вказаному кримінальному провадженні сторони узгодили визначити відповідно до ст. 71 КК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком, остаточно до відбування ОСОБА_6 , за дійсним вироком, визначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 3 місяці.
Під час складання угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, сторони ознайомилися з положеннями ст.ст. 472, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду, від 27.10.2021 р. про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_4 , за кримінальним провадженням № 0001243 від 16.09.2021 року, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, підстав вважати, що укладення угоди не були добровільними відсутні, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого, з наступних підстав. У санкції ст. 391 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років, та являється нетяжким злочином. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ст. 391 КК України, як злісна непокора вимогам адміністрації установи виконання покарань.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого, та умови угоди, від 27.10.2021 р. про визнання винуватості. Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, те що він провину визнав повністю, щиро розкаявся, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

При викладених обставинах приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 щиро розкаявся та визнав свою провину, приймаючи до уваги умови угоди від 27.10.2021 р. про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити покарання у вигляді передбаченого санкцією ст. 391 КК України у вигляді покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік., згідно вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 11 місяців, тому покарання у вказаному кримінальному провадженні визначити відповідно до ст. 71 КК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком, остаточно до відбування ОСОБА_6 , за дійсним вироком, визначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 3 місяці. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком, остаточно до відбування ОСОБА_6 , за дійсним вироком, визначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 3 місяці.
Відповідно до ст. 100 КПК України, а також з урахуванням думки прокурора, захисника та обвинуваченого, суд вважає необхідним речовий доказ диск відеозаписом за участю ОСОБА_6 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 27.10.2021 р. про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_4 за кримінальним провадженням № 0001243 від 16.09.2021 року (справа 521/17557/21, провадження 1-кп/521/1669/21).

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , частково приєднати покарання не відбуте ним за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 02.03.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України, що станом на 13.12.2021 р. складає у вигляді 9 /дев`ять/ місяців 16 /днів/ позбавлення волі, остаточно призначити покарання засудженому ОСОБА_6 у вигляді 1 /одного/ року 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку в законну силу заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту оголошення вироку суду, тобто з 13.12.2021 р.

Речовий доказ по справі - диск відеозаписом за участю ОСОБА_6 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 5 /п`яти/ років.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджено сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертої статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1