Провадження №1-кп/522/2512/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Одесі угоду про визнання винуватості, що надійшла з Одеської обласної прокуратури разом із обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001147 від 30.08.2021 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
12.01.2018 о 16:02 державний реєстратор комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Гімназична, 21, розглянувши заяву представника ТОВ «Сіббудінвест» ОСОБА_8 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту (зареєстровану) 10.01.2018 о 13:44 за реєстраційним номером 26223507 та додані до неї документи (у т.ч. підроблені невстановленими особами технічний паспорт ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» код ЄДРПОУ 41682599 від 09.01.2018 та довідку ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» від 09.01.2018 № 652548 від 09.01.2018), маючи доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, діючи всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 за № 1127, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, із порушенням вищевказаних норм законодавства про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, за відсутності вичерпних правових підстав, прийняв рішення №39185058 та несанкціоновано змінив інформацію, яка обробляється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

-відкрив розділ та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна

з реєстраційним номером 101;

-провів державну реєстрацію за ТОВ «Сіббудінвест» права власності як на нерухоме майно на рухоме майно - виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗВ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску, а саме як державну реєстрацію нібито об`єкту нерухомого майна - цілісного майнового комплексу площею 14,6 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Боровського Миколи, 31, безпідставно включивши до складу нового об`єкту нерухомості нерухоме майно, що перебувало у приватній власності ТОВ «БК «Гіперіон» .

Таким чином, державний реєстратор ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, несанкціоновано змінив інформацію, яка оброблюється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та незаконно здійснив реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Сіббудінвест» права власності на рухоме майно виробниче обладнання, яке не підлягало державній реєстрації у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, та безпідставно включив до складу нового об`єкту нерухомості реєстраційний номер 101 нерухоме майно, що перебувало у приватній власності ТОВ «БК «Гіперіон» , чим заподіяв останньому значну майнову шкоду на загальну суму 612 345 грн.

Зазначені умисні дії вчинені державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_3 при наступних обставинах.

Так, згідно наказу № 12 від 09.08.2017 ОСОБА_3 призначений на посаду державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» ().

Так, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 (далі Закон) визначає правові засади державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав є:

- гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

- обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

- публічність державної реєстрації прав;

- внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом;

- відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі.

Крім того визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

-відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

-відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

-відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

-наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

-наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Зокрема, державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

- прийняття документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

- виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

- встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

- перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

- прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

- відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

- формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

- видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках:

- подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством;

- неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному статтею 10 Закону, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

Згідно ст. 23 Закону, у разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій статті 10, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Так, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

- укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

- свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

- свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

- виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

- свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

- свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

- рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

- державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

- рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

- ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

- заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

- рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

- рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

- інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

В свою чергу, Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за № 1127 (далі Порядок) визначає процедуру державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та перелік документів, необхідних для її проведення.

Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогами законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

У разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви.

Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення щодо зупинення розгляду заяви виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, а також у разі коли державним реєстратором протягом 30 робочих днів з моменту прийняття відповідного рішення на запит отримано документи та/або інформацію, необхідні для державної реєстрації прав, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора щодо відновлення розгляду заяви.

У разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог або неотримання на запит документів та/або інформації, необхідних для державної реєстрації прав, у строк, встановлений пунктом 14 Порядку № 1127, державний реєстратор приймає рішення щодо відмови в державній реєстрації прав.

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» від 05.07.1994 в редакції станом на 31.10.2019 року, інформаційна (автоматизована) система - організаційно-технічна система, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів; захист інформації в системі - діяльність, спрямована на запобігання несанкціонованим діям щодо інформації в системі.

Судом встановлено, що на підставі договору про поділ нерухомого майна від 17.07.2017 власником будівель та споруд, розташованих за адресою: м.Одеса, вул. Боровського Миколи, 31, до складу яких входить галерея інертних матеріалів, є ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» .

Так, ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» відповідно до договору оренди від 16.05.2016

№ 1 передало в оренду ТОВ «БМК «СИМЕТРІЯ» об`єкти нерухомого майна з усім виробничим та технологічним обладнанням та устаткуванням, зокрема галерею інертних матеріалів, з правом укладання договорів оренди/суборенди на це майно.

В свою чергу, ТОВ «БМК «СИМЕТРІЯ» з ТОВ «ТРАНС ЮГ СЕРВІС» 01.01.2017 уклало договір оренди № 1, щодо передачі частини об`єктів, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Боровського Миколи, 31 в суборенду, а саме:

- місце під зберігання інертних матеріалів (площею 2000 кв. м. ділянка№1);

- приймальний пристрій інертних матеріалів в ділянці №1;

- підземна галерея з усім обладнанням від ділянки №1 до похилого конвеєру;

- зовнішній похилий конвеєр;

- пристрій для розподілення завантаження інертних матеріалів в бункери бетонозмішувального вузла (каретка);

- фундамент для розміщення виробничого обладнання - бетонно-змішувального вузлу (БЗВ);

- місце під зберігання хімічних добавок 72кв.м.;

- місце для стоянки авто бетонозмішувачів в рамках відведеної площадки площею 252 кв.м.,

- місце для замивки авто бетонозмішувачів, площею 60 кв.м. та 315 кв.м.;

- побутове приміщення 15 кв.м.;

- приміщення майстерні 36 кв.м.;

- ємність для води 20 кубометрів;

- пересувний військово-побутовий пункт без шасі.

Наявність та взаєморозташування вказаних об`єктів на земельній ділянці детально зазначено в технічному паспорті, виготовленому ТОВ «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД» на ім`я ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» від 13.11.2017р.

Бетонно-змішувальний вузол (БЗВ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску) використовувався орендарем для виробництва бетонної суміші з подальшим її вивезенням, транспортуванням, складуванням та зберіганням сипучих матеріалів.

БЗВ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000 є рухомим майном - обладнанням багаторазового використання призначене для встановлення в необхідному місці з можливістю подальшого переїзду на інше місце, має збірну/розбірну конструкцію для більш зручного його переміщення.

Так, 12.01.2018 держаним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_3 за результатами розгляду заяви ТОВ «Сіббудінвест» за реєстраційним № 26223507 прийнято рішення № 39185058, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Боровського Миколи, 31 за ТОВ «Сіббудінвест».

Заявником до заяви додані наступні документи:

- договір купівлі-продажу № 925 від 07.05.2014 укладений між ТОВ «Стройсервис-Инвест» та ТОВ «Сіббудінвест», предметом якого є виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗВ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску;

- акт приймання-передачі від 07.05.2014 року між ТОВ «Стройсервис-Инвест» та ТОВ «Сіббудінвест»;

- технічний паспорт б/н на ЦМК, виготовлений 09.01.2018 ТОВ «ПРОФПРОЕКТ»;

- довідка ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» № 652548 від 09.01.2018 у якій зазначено, що вона видана власнику, а саме ТОВ «Сіббудінвест» на підставі договору купівлі-продажу № 925 від 07.05.2014. З вказаної довідки встановлено, що даний об`єкт нерухомого майна нібито не є виробничим обладнанням, а є відокремленим, має окремий вихід та має всі ознаки цілісного майнового комплексу.

На підставі рішення № 39185058 від 12.01.2018 державний реєстратор ОСОБА_3 відкрив у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно розділ стосовно ЦМК та вніс запис № 24368309 про право власності за ТОВ «Сіббудінвест».

При цьому в склад ЦМК, площею 14,6 кв.м., увійшли наступні об`єкти нерухомого майна, зазначені в технічному паспорті від 09.01.2018 виготовленому ТОВ «ПРОФПРОЕКТ»:

-«А» операторська;

-І бетонозмішувальний вузол;

-ІІ фундамент під бітонозмішувальним вузлом;

-ІІІ місце під зберігання інертних матеріалів;

-ІV місце під зберігання хімічних добавок;

-V місце для стоянки автобетонорозмішувача;

-VІ скважина;

-VІІ вимощення;

-№1 прийманий пристрій інертних матеріалів

-№2 підземна галерея

-№3 похилий конвеєр;

-№4 пристрій для розподілення завантаження інертних матеріалів, які займають загальну земельну площу 3870 кв.м., замість 14,6 кв.м.

Водночас, суд встановив, що до складових частин об`єктів нерухомого майна, зазначених в технічному паспорті від 09.01.2018 виготовленого ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» та незаконно зареєстрований ОСОБА_3 за ТОВ «Сіббудінвест» безпідставно увійшли виробничі будинки, розташовані по вул. Миколи Боровського, 31 в м. Одесі, які перебували у власності ТОВ «БК «ГІПЕРІОН» та відображені у технічному паспорті від 13.11.2017 виготовленому ТОВ «ПІВДЕНЬЖИТЛОБУД», а саме:

- літ. «ІІІ» - місце під зберігання матеріалів, являється невід`ємною складовою частиною літ. «IV» - галерея інертних матеріалів;

-літ. «ІV» - місце під зберігання хімічних добавок, являється невід`ємною складовою частиною літ. «IV» - галерея інертних матеріалів.

-літ. «V» - місце для стоянки авто бетонозмішувачів, являється невід`ємною складовою частиною літ. «IV» - галерея інертних матеріалів.

-літ. «VІ» - місце для замивання авто бетонозмішувачів (скважина), являється невід`ємною складовою частиною літ. «IV» - галерея інертних матеріалів;

-літ. «VІІ» - вимощення, спеціальне покриття вздовж зовнішнього боку стін будинку для захисту фундаментів від атмосферних опадів, являється невід`ємною складовою частиною літ. «IV» - галерея інертних матеріалів;

-літ. «1» - приймальний пристрій інертних матеріалів, являється невід`ємною складовою частиною літ. «IV» - галерея інертних матеріалів;

-літ. «2» - підземна галерея, являється невід`ємною складовою частиною літ. «IV» - галерея інертних матеріалів;

-літ. «3» - зовнішній похилий конвеєр, являється невід`ємною складовою частиною літ. «IV» - галерея інертних матеріалів.

-літ. «4» - пристрій для розподілення, завантаження інертних матеріалів, являється невід`ємною складовою частиною літ. «IV» - галерея інертних матеріалів.

Таким чином, державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_3 при розгляді заяви ТОВ «Сіббудінвест» за реєстраційним № .01.2018 о 16:02 прийнято рішення № 39185058 в порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 за № 1127, а саме:

- до заяви ТОВ «Сіббудінвест» не додано правовстановлюючих документів

на нібито об`єкт нерухомого майна - цілісний майновий комплекс, а додана до заяви довідка ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» № 652548 від 09.01.2018 року та технічний паспорт ТОВ «ПРОФПРОЕКТ» від 09.01.2018 не є правовстановлюючим документом;

- проігноровано факт того, що у ТОВ «Стройсервис-Инвест» (продавця)

за договором купівлі-продажу № 925 від 07.05.2014 відсутня реєстрація права власності у встановленому Законом порядку, що є обов`язковим відповідно до ст. 3 Закону та не відмовлено у державній реєстрації прав у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну та припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

- проігноровано факт того, що виробниче обладнання для виготовлення цементу у зборі БЗВ СІМЕМ МОБІ МІКС 3000, серійний номер 2.209.0365, 2006 року випуску, що є предметом договору купівлі-продажу № 925 від 07.05.2014, не підлягає державній реєстрації відповідно до ст. 5 Закону, оскільки не є об`єктом нерухомого майна.

В результаті вказаних незаконних дій державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» ОСОБА_3 , який несанкціоновано змінив інформацію, що оброблюється в автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкти нерухомого майна ТОВ «ГІПЕРІОН» з усім виробничим та технологічним обладнанням

та устаткуванням, зокрема галерея інертних матеріалів, які займають загальну земельну площу 3870 кв.м, безпідставно увійшли до складу ЦМК, площею 14,6 кв.м та незаконно перейшли у власність ТОВ «СІББУДІНВЕСТ», чим заподіяно ТОВ «ГІПЕРІОН» значну майнову шкоду на загальну суму 612 345 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України тобто у вчиненні несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі, яка вчинена особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб, якщо вона заподіяла значну шкоду.

Відповідно до ст. 472 КПК України, між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , в присутності захисника ОСОБА_10 , 09.09.2021 року укладена угода про визнання винуватості, оскільки визнав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаявся у скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_9 пояснили, що дійсно 09 вересня 2021 року було добровільно укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001147 від 30.08.2021 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , в присутності захисника ОСОБА_10 , згідно якої вони просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, з врахуванням положень ст.ст. 53, 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі чотирьох тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 68000,00 грн.

Представник потерпілого ТОВ «Будівельна компанія «ГІПЕРІОН» ОСОБА_5 підтвердила, що у порядку ч. 3 ст. 469 КК України надала згоду у вказаному кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 .

Під час складання угоди про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором, сторони ознайомилися з положеннями ст.ст. 472, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим. Згідно з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України за кваліфікуючими ознаками: несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі, вчинена особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб, якщо вона заподіяла значну шкоду.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ч. 2 ст. 362 КК України).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 362 КК України, за кваліфікуючими ознаками: несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі, вчинена особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб, якщо вона заподіяла значну шкоду.

Судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.п.1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосовано у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Дослідивши угоду про визнання винуватості, суд переконався, що сторони добровільно уклали зазначену угоду, що укладена угода була добровільним волевиявленням обвинуваченого, та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіряючи угоду на відповідність ч. 7 ст. 474 КПК України, суд вважає, що зазначена угода від 09.09.2021 року про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та закону, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, немає підстав вважати, що угода не була добровільною, немає підстав вважати, що умови угоди неможливо виконати, є фактичні підстави для визнання винуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що зазначена угода про визнання винуватості повинна бути затверджена судом. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що він позитивно характеризується за місцем проживання, та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, що він активно сприяв розкриттю злочинів, що раніше він не був засуджений.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання та останнім місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, нещодавно переніс тяжку операцію, приймаючи до уваги те, що є обставини, які пом`якшують покарання, а саме, що він щиро розкаявся у вчиненому злочині, що він активно сприяв розкриттю злочину, що він надав органу досудового розслідування вичерпні покази щодо осіб, які приймали участь у зазначених у вироку подіях, що він вчинив злочин внаслідок збігу тяжких обставин (необхідність самостійно утримувати малолітню доньку ОСОБА_11 , 2013 року народження, за місцем свого мешкання у зв`язку з фактичним не проживанням з дружиною ОСОБА_12 з 2017 року), що він раніше не судимий, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання відповідно до угоди за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 362 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 68000,00 грн.

Суд вважає, що вказане вище покарання буде достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_3 .

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.
Майно у якості речових доказів не визнавалося, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 174, 182, 314-316, 370, 374-375, 394, 395, 474, 475, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду, укладену 09 вересня 2021 року про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , у присутності захисника ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001147 від 30.08.2021 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 68000,00 грн. (шістдесят вісім тисяч гривень 00 коп.).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскарженим обвинуваченим, його захисником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгодженого сторонами покарання, ухвалення вироку без їх згоди на покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків угоди, а прокурором виключно з підстав призначення покарання менш сурового, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні у якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України. Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 діб з дня проголошення вироку суду, а також у касаційному порядку, що визначено у п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

Суддя ОСОБА_1