УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000281 від 25.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

04 серпня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000281 від 25.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про арешт майна, яке було виявлено та вилучено: 13.07.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; 13.07.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; 13.07.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що у провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000281 від 25.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

13.07.2021 в офісному приміщенні, яке використовується ТОВ «Агенство безпеки «Легіон Київ» за адресою: м. Київ, вул. Жилянська 31, проведено обшук в ході якого, зокрема, тимчасово вилучено первинні документи по взаємовідносинам ТОВ «Агенство безпеки «Легіон Київ» з наступними контрагентами: АТ «Укрпошта», ТОВ «Охоронний холдинг Схід», ТОВ «Охоронний комплекс Славутич», Національний університет ім. Ярослава Мудрого, ТОВ «Горшахтіндустрія», АТ «Укргазвидобування», ДП «Нафтогаз Україна».

Крім того, 13.07.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично проживає ОСОБА_4 , проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено готівкові грошові кошти, а саме: 592300 (п`ятсот дев`яносто дві тисячі триста) гривень.

Крім того, 13.07.2021 в офісному приміщенні ТОВ "Охоронний Холдінг", за адресою: м. Київ, вул. Курнатовськог, 20 А, проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено металевий сейф, в якому знаходилися готівкові грошові кошти, а саме: 169900 (сто шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень, та 1000 (одна тисяча) доларів США.

14.07.2021 вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000281 від 25.05.2021.

Таким чином, з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, збереження предметів та речей, що визнані речовими доказами, орган досудового розслідування та процесуальний керівник вважають за необхідне накласти арешт на вищевказані речові докази, які було виявлено та вилучено: 13.07.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; 13.07.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; 13.07.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

В судове засідання прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду клопотання завчасно та належним чином, жодних клопотань від слідчого, в тому числі про відкладення розгляду, до суду не надходило.

Володільці майна та їх представники в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, жодних заяв чи клопотань, в тому числі про відкладення розгляду клопотання, до суду не надходило.

Разом з цим, відсутність у судовому засіданні вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено: 13.07.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; 13.07.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; 13.07.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, за вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Однак, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно лише 04 серпня 2021 року, тобто поза межами строку встановленого кримінальним процесуальним законом.

Разом з тим, прокурором у клопотанні не наведено, а також не було долучено до клопотання та не надано слідчому судді у судовому засіданні доказів наявності таких виключних обставин, які дозволили б прийти до висновку про наявність поважних причин для пропуску процесуального строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Таким чином, вказані обставини не дають законних підстав для задоволення клопотання прокурора, оскільки останнім пропущено строк для звернення з таким клопотанням, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, і прокурором не доведено, що таку процесуальну дію неможливо було вчинити у визначений законом строк.

При цьому, прокурор в судове засідання не з`явився, даних, які б спростовували висновки слідчого судді, не надав.

Так, стаття 22 КПК України визначає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Оскільки з інших, наявних у розпорядженні слідчого судді, матеріалів також не вбачається належного обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, яке було виявлене та вилучено: 13.07.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; 13.07.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; 13.07.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а також можливості використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя з урахуванням принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

З огляду на наведене, слід відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000281 від 25.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 13 липня 2021 року в ході обшуку за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1