Справа № 473/136/22
Номер провадження1-кп/473/105/2022
Категоря: ч.3 ст.185 КК України
ВИРОК
іменем України
"15" березня 2022 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, освіта початкова загальна середня, учня восьмого класу комунального закладу «Рацинська спеціальна школа», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не знаходився на обліку в службі у справах дітей Константинівської об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області, але знаходився на обліку в службі у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області та в секторі ювенальної превенції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, відносно нього примусові заходи виховного характера не застосовувались, судимого 30 листопада 2021 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування основного покарання з іспитовим строком на 01 рік,

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

потерпілий /цивільний позивач/ ОСОБА_7 ,

захисник адвокат ОСОБА_8 ,

представник служби у справах дітей Вознесенської міської ради ОСОБА_9 ,

представник сектору ювенальної превенції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 ,

законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_12 ,

неповнолітній обвинувачений /цивільний відповідач/ ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

1.В ніч на 06 листопада 2021 року, в місті Вознесенську Миколаївської області, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 прибув на територію подвір`я багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив припаркований легковий автомобіль моделі «ГАЗ 2401» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є потерпілий ОСОБА_7 . В цей час, у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 виник прямий умисел на таємне повторне вчинення крадіжки із салону вказаного автомобіля, реалізуючи який, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 підійшов до багажного відділення даного транспортного засобу, дверцята якого в той момент були відчиненні та дістав з нього сокиру. Після цього, вказаною сокирою, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 розбив вікно на водійських дверях автомобіля та відчинив їх. Проникнувши до салону автомобіля моделі «ГАЗ 2401» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 таємно викрав з нього грошові кошти в розмірі 300 гривень, автоматичну парасольку вартістю 150 гривень, світлодіодний ліхтар вартістю 150 гривень, якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 600 гривень.

2.Крім того, в ніч на 06 листопада 2021 року, в місті Вознесенську Миколаївської області, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 прибув на територію подвір`я багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де шляхом зняття металевої решітки із петель, проник до підвального приміщення та перебуваючи в середині якого, помітив велосипед моделі «Салют» вартістю 750 гривень, власником якого є потерпілий ОСОБА_6 . В цей час, у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 виник прямий умисел на таємне повторне вчинення крадіжки із підвального приміщення, реалізуючи який, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 підійшов до вказаного велосипеду моделі «Салют» та таємно викрав його, а саме викотив даний велосипед на вулицю, та сівши на нього, поїхав в бік свого місця мешкання, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 750 гривень.

Позиція неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 .

Під час судового розгляду кримінального провадження неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 визнав свою вину повністю, погодився із вартістю та переліком майна, викраденого ним у потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та відмовився надавати в судовому засіданні більш детальніші показання в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Підстав для сумнівів при повному визнанні вини неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 у суда немає, оскільки обставини вчинення даних кримінальних правопорушень повністю підтверджені за допомогою доказів, які суд знаходить допустимими, належними, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Протоколом від 06 листопада 2021 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 звернувся до посадової особи Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та повідомив про таємне викрадення товарно матеріальних цінностей із салону його транспортного засобу легкового автомобіля моделі «ГАЗ 2401» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яке мало місце в ніч на 06 литсопада 2021 року шляхом проникнення до салону автомобіля при розбитті віконного скла на передніх правих дверцятах автомобіля, який в нічний час доби був припаркований на території подвір`я багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . /а.к.п. 38/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06 листопада 2021 року з фототаблицею до нього, слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в місті Вознесенську Миколаївської області з 08 години 13 хвилин до 08 години 51 хвилини оглянуті багажне відділення та салон транспортного засобу: легкового автомобіля моделі «ГАЗ 2401» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . При цьому передні праві дверцята салону автомобіля та кришка багажного відділення були відкриті. Віконне скло передніх правих дверцят автомобіля розбито. При огляді місця події був вилучений ніж, залишений в салоні автомобіля, який не належить потерпілому ОСОБА_7 /а.к.п. 39 45/.

Протоколом від 08 листопада 2021 року огляду предметів, з фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуті предмети потерпілого ОСОБА_7 , а саме: автоматична парасолька та деталі від світлодіодного ліхтаря, які були викрадені в ніч на 06 листопада 2021 року, шляхом проникнення до салону його транспортного засобу легкового автомобіля моделі «ГАЗ 2401» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був в нічний час доби припаркований на території подвір`я багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . /а.к.п. 47 51/.

Постановою органу досудового розслідування від 08 листопада 2021 року, відповідно до якої речовими доказами за кримінальним провадженням визнано: автоматична парасолька та деталі від світлодіодного ліхтаря, які були викрадені в ніч на 06 листопада 2021 року, шляхом проникнення до салону транспортного засобу легкового автомобіля моделі «ГАЗ 2401» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був в нічний час доби припаркований на території подвір`я багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , які відповідно до зберігальної розписки потерпілого ОСОБА_7 повернуті йому на зберігання, як законному власнику даних речей. /а.к.п. 52, 61/.

Протоколом від 06 листопада 2021 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 звернувся до посадової особи Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та повідомив про таємне викрадення належного йому велосипеда моделі «Салют», яке мало місце в ніч на 06 листопада 2021 року шляхом проникнення до підвального приміщення багатоквартирного житлового будинку де зберігався даний велосипед за адресою: АДРЕСА_4 . /а.к.п. 65/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08 листопада 2021 року з фототаблицею до нього, слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в місті Вознесенську Миколаївської області з 18 години 55 хвилин до 19 години 25 хвилин оглянуто підвальне приміщення багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , де виявлено відсутність велосипеда моделі «Салют». /а.к.п. 66 69/.

Протоколом від 09 листопада 2021 року огляду предмета, з фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто велосипед моделі «Салют» потерпілого ОСОБА_6 , який був викрадений в ніч на 06 листопада 2021 року, шляхом проникнення до підвального приміщення багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 . /а.к.п. 71 76/.

Постановою органу досудового розслідування від 09 листопада 2021 року, відповідно до якої речовим доказом за кримінальним провадженням визнано велосипед моделі «Салют», який був викрадений в ніч на 06 листопада 2021 року, шляхом проникнення до підвального приміщення багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , який відповідно до зберігальної розписки потерпілого ОСОБА_6 повернутий йому на зберігання, як законному власнику даного велосипеда. /а.к.п. 77, 78/.

Висновком судової товарознавчої експертизи від 17 листопада 2021 року по визначенню залишкової вартості майна, відповідно до якого, враховуючи фізичний стан велосипеда моделі «Салют» його дійсна ринкова вартість без врахування ПДВ складає 750 гривень. /а.к.п. 80 84/.

Постановою органу досудового розслідування від 06 грудня 2021 року, відповідно до якої речовим доказом за кримінальним провадженням визнано: ніж, який був вилучений 06 листопада 2021 року при огляді місця події, а саме: салону транспортного засобу: легкового автомобіля моделі «ГАЗ 2401» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Даний ніж був залишений неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_11 при проникненні до салону транспортного засобу: легкового автомобіля моделі «ГАЗ 2401» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при викраденні із салону автомобіля майна потерпілого ОСОБА_7 , та який відповідно до квитанції з порядковим номером №253 Книги №458 обліку речових доказів переданий на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області. /а.к.п. 88 89, 90/.

Таким чином дані докази за кримінальним провадженням, надані сторонами кримінального провадження, досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними, оскільки вони прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України, і як наслідок вони можуть прийняті судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведенності вини неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 .

Умисні дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 за фактами таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які мали місце в ніч на 06 листопада 2021 року в місті Вознесенську Миколаївської області, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_11 .

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_11 є щире каяття, активне сприяння розкриттю вчинених ним кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_11 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 ,, суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких умисних злочинів та відповідно до розділу VI Особливої частини КК України є кримінальними правопорушеннями проти власності.

Суд також враховує умови життя неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , який виховується в малозабезпеченій сім`ї, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Крім того суд враховує стать та вік неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , який є учнем восьмого класу денної форми навчання комунального закладу «Рацинська спеціальна школа», задовільно характеризуються за місцем проживання та навчання, є судимим, він не знаходиться на обліку в службі у справах дітей Константинівської об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області, де він є зареєстрованим за місцем проживання, але знаходився на обліку в службі у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області де він мешкає фактично. Крім того, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 знаходиться на обліку в секторі ювенальної превенції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, відносно нього не застосовувались примусові заходи виховного характеру, він не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатра та нарколога комунального некомерційного підприємства «Вознесенська багатопрофільна лікарня», а також в інших медичних закладах Миколаївської області. /а.к.п. 91 124/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_11 , крім обставин, передбачених у ст. ст. 65 67 КК України, суд враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих на його виховання та поведінку, рівень розвитку та інші особливості неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 .

Також при призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови виконання рекомендацій, які мають враховувати доступність відповідних програм і послуг, а також наявність інших умов у громаді, що найбільше відповідають цільовим потребам неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 . Заходи роботи з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_11 повинні бути спрямовані на попередження вживання алкогольних напоїв, робота над усвідомленням наслідків своїх протиправних дій, формування навичок здорового способу життя та правослухняної поведінки. /а.к.п. 126 128/.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді позбавлення волі, відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні основного покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_11 , враховуючи тяжкість скоєних ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, наслідки для потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також інші обставини справи, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , суд вважає за необхідне призначити неповнолітньому обвинуваченому основний вид покарання за ч.3 ст.185 КК України в виді позбавлення волі, в межах передбачених санкцією ч.3 ст.185 КК України, з врахуванням вимог ч.1 та п.3 ч.3 ст.102 КК України, відповідно до яких покарання у виді позбавлення волі особам, які не досягли до вчинення злочину вісімнадцятирічного віку, може бути призначене на строк від шести місяців до десяти років, крім випадків, передбачених пунктом 5 частини третьої цієї статті. Покарання у виді позбавлення волі призначається неповнолітньому: за тяжкий злочин на строк не більше семи років.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість скоєних злочинів неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_11 , наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи неповнолітнього обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст. 75 78, 104 КК України.

Вирішуючи питання про кримінальну відповідальність неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 при призначенні йому остаточного основного покарання за ч.3 ст.185 КК України, оскільки вчинені ним кримінальні правопорушення за цим вироком скоєні в ніч на 06 листопада 2021 року, тобто до ухвалення вироку відносно нього Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 листопада 2021 року /єдиний унікальний номер судової справи №473/3448/21, провадження № 1-кп/473/321/2021/, суд виходить з наступних висновків.
Відповідно до ст.32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України. З цього правила є виключення, згідно з яким вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями КК України, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині КК України /ч.3 ст.32 КК України/.
За правилами ст.33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини КК України, за жоден з яких її не було засуджено.
У випадках сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини КК України (ч.2 ст.33 КК України), а покарання призначається окремо за кожне, яке входить до її складу, із подальшим визначенням остаточного покарання за правилами, передбаченими ст.70 КК України, які урегульовують порядок призначення покарання при сукупності кримінальних правопорушень.
Законодавство про кримінальну відповідальність та кримінальне процесуальне законодавство не містять положень про те, що кримінальні правопорушення, які утворюють передбачену ч.1 ст.32 КК України повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні правопорушення), мають бути окремо кваліфіковані в резолютивній частині обвинувального вироку, і за кожне правопорушення, кваліфіковане за однією статтею або частиною статті, має бути призначене окреме покарання.
Кваліфікація двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України (тотожних кримінальних правопорушень), та призначення за ними покарання здійснюється згідно з усталеною судовою практикою.
Так, передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади кримінальних правопорушень і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчене кримінальне правопорушення, а решта - як готування до кримінального правопорушення чи замах на нього.
За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті, частини статті КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Така правова позиція знайшла своє відображення в існуючій практиці Касаційного кримінального суду. У постановах колегій суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 травня 2018 року (справа №187/1354/15, провадження № 51-1017км18), Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 29 листопада 2018 року (справа №541/715/17, провадження № 51-7898км18) та від 10 липня 2019 року (справа № 723/1538/16-к, провадження № 51-8625км18), Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 січня 2020 року (справа № 585/1603/17, провадження № 51-3290км19) та від 29 липня 2020 року (справа № 541/715/17, провадження № 51-7898км18) визнано, що за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті /частини статті/ КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається і правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст.70 КК України не застосовуються.
Призначення покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України при повторності тотожних кримінальних правопорушень призведе до застосування кримінального закону за аналогією, що прямо заборонено ч.4 ст.3 КК України та порушення вимог визначеності кримінального закону. До того ж правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень більш жорсткі, ніж у разі повторності, оскільки в останньому випадку суд не має права вийти за межі максимуму санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, а у разі застосування ст.70 КК України така можливість передбачена /якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень, що входить у сукупність, є умисним тяжким або особливо тяжким злочином/.
Таким чином, якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч.1 ст.32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька - після його ухвалення, то спеціальні правила ч.4 ст. 70 КК України не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України та призначає покарання, передбачене її санкцією.

Підстави для задоволення цивільного позову /відмови у ньому, або залишення його без розгляду/.

Вирішуючи питання, що стосується цивільного позову, пред`явленого в порядку ст.ст. 127 128 КПК України потерпілим ОСОБА_7 до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , який підтриманий потерпілим ОСОБА_7 в судовому засіданні, про стягнення на його користь з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 спричиненої матеріальної шкоди, яка складається із прямих збитків при таємному викраденні його майна, а також витрат на проведення ремонтних робіт транспортного засобу, пов`язаних з придбанням та установкою скла в салоні транспортного засобу, які потерпілим ОСОБА_7 оцінено в сумі 1000 гривень /а.к.п. 22 23/, суд виходить з наступних обставин.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_7 не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, тобто неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_11 , а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

До даного висновку, суд приходить, з врахуванням вимог ст. ст. 1179, 1180 ЦК України, оскільки неповнолітня особа /у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років/ відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Але відповідно до ч.2 ст.1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем восьмого класу денної форми навчання комунального закладу «Рацинська спеціальна школа», він не працює, заробітків не має, як і не має майна достатнього для відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_7 . Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 знаходиться на повному утриманні матері ОСОБА_12 , яка є його законним представником у даному кримінальному провадженні. Тому завдана неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_11 матеріальна шкода може бути відшкодована в повному обсязі його законним представником ОСОБА_12 , якщо вона не доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Обов`язок осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями неповнолітньої особи, відшкодувати шкоду припиняється з досягненням особою, яка завдала шкоди, повноліття. В зв`язку з пред`явленням позовних вимог у даному кримінальному провадженні не до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_12 , суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування спричиненої матеріальної шкоди неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, заробітків не має, як і не має майна достатнього для відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_7 .

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 52, 61, 77, 78, 88 89, 90/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_11 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання в виді 03 /трьох/ років 01 /одного/ місяця позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 про стягнення на його користь заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 1000 гривень з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 відмовити та роз`яснити потерпілому ОСОБА_7 його право звернутися в суд в порядку цивільного судочинства про стягнення з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_12 шкоди майнового характеру, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Речові докази за кримінальним провадженням: автоматичну парасольку та деталі від світлодіодного ліхтаря, які були викрадені в ніч на 06 листопада 2021 року, шляхом проникнення до салону транспортного засобу легкового автомобіля моделі «ГАЗ 2401» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , які відповідно до зберігальної розписки потерпілого ОСОБА_7 були передані йому на зберігання залишити потерпілому ОСОБА_7 , як законному власнику даних речей. /а.к.п. 52, 61/.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: велосипед моделі «Салют», який відповідно до зберігальної розписки потерпілого ОСОБА_6 , був переданий йому на зберігання залишити потерпілому ОСОБА_6 , як законному власнику даного велосипеда. /а.к.п. 77, 78/.

Речові докази за кримінальним провадженням: ніж, який був вилучений 06 листопада 2021 року при огляді місця події, а саме: салону транспортного засобу: легкового автомобіля моделі «ГАЗ 2401» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , один слід слідоутворюючого об`єкту, дактокарта на ім`я неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , які знаходяться в сейф пакетах №KIV1107774, №NPU1514256 та у файловому пакунку, які відповідно до квитанції з порядковим номером №253 Книги №458 обліку речових доказів передані на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24 знищити. /а.к.п. 88 89, 90/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити неповнолітньому обвинуваченому, його законному представнику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1