Справа № 471/786/21
Провадження № 1-кп/467/148/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з захисником ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000122, внесеному до ЄРДР 04 серпня 2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зелений Яр Братського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, маючого неповну середню освіту, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-26.06.2015 року Братським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України 1 рік,

-15.01.2016 року Братським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України 2 роки,

-11.12.2017 року Братським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 289 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на підставі ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 лютого 2020 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 26 днів
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України
В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюстроком до 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні і вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор вказує на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, знаючи, що до нього може бути застосовано вказане покарання, може переховуватися від суду. Окрім цього, обвинувачений вчинив злочин у період невідбутої частини покарання, призначеного за вироком суду, офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, що свідчить про те, що він може продовжити злочинну діяльність. Вказував на відсутність підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказав, що тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується обвинувачений, не може слугувати підставою для утримання його під вартою. Наявність пом`якшуючих обставин, зазначених у обвинувальному акті, як щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, свідчать про відсутність ризику впливу на потерпілих. Ризик щодо переховування обвинуваченим від суду належним чином не підтверджений, оскільки він раніше у розшуку не перебував, постійно з`являвся за викликами слідчого. Прохав обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений прохав застосувати по відношенню до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 жовтня 2021 року.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується включно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом пункту п`ятого частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання особи під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання особи під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про доцільність обрання запобіжного заходу, суд виходить з того, що з Миколаївського апеляційного суду по підсудності на розгляд суду надійшов обвинувальний акт з додатками відповідно до положень ч.4 ст.291 КПК України, справа перебуває на стадії підготовчого провадження, докази не досліджені. На даній стадії розгляду кримінального провадження суд позбавлений права надавати оцінку доказам, отриманим під час досудового розслідування, що можуть свідчити про обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Відтак, щодо обґрунтованості підозри на даному етапі кримінального провадження суд виходить зі змісту обвинувального акту, затвердженого прокурором та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Окрім цього, суд вважає, що ризики, вказані прокурором у клопотанні, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України прокурором доведені.

Так, продовжує існувати ризик переховування від суду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, в т.ч. тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, знаючи, що до нього може бути застосовано вказане покарання, він може ухилитися від суду, не будучи працевлаштований та не маючим доходу.

Також, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох епізодів нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років та одного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, під часневідбутої частини покарання у виді позбавлення волі після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що свідчить про те, що існує ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Наявність ризику впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні прокурором не доведена.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також судом враховуються позиція, викладена у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року: «Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи».

З урахуванням тривалості обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та того, що судове слідство по справі судом ще не розпочато,суд вважає, що обрання вказаного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені раніше ухвалою суду ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час вони виключають можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд на даному етапі не встановив.
За таких обставин суд приходить до висновку, що альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку, а тому щодо обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно частини 5 статі 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи наявність обвинувачення щодо кримінальних правопорушень проти власності та матеріальне становище обвинуваченого, який не працює, суд вважає за необхідне визначити йому заставу у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає 190 320 грн.

Керуючись ст.ст. 331, 371-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 24 грудня 2021 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 190 320 (сто дев`яносто тисяч триста двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: одержувач ТУ ДСА України в Миколаївській області, рахунок отримувача UA0016294, банк одержувача ДКС України м. Київ, МФО 820172, , призначення платежу: залогові кошти на депозитний рахунок ТУ ДСА України від заставодавця (прізвище, ім`я, по батькові повністю).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту - с.Зелений Яр Вознесенського району Миколаївської області без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
3) утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими, окрім, як під час судових засідань.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави до 24 грудня 2021 року включно.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Попередити обвинуваченого про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.
Повний текст ухвали проголошений 29 жовтня 2021 року о 8 годині.

Суддя ОСОБА_1