Провадження №: 1-кп/755/1566/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
провівши відкрите підготовче судове засідання в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 07 жовтня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грібінка Полтавської обл., громадянина України, з вищою освітою, працюючого адвокатом, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані усі вимоги кримінального процесуального закону, обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України, в тому числі, вказав на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту.

Адвокат ОСОБА_5 просив суд повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та містить істотні порушення його вимог. Насамперед, в обвинувальному акті, всупереч вимогам діючого законодавства, не міститься фактичний виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; відсутність конкретного формулювання обвинувачення позбавляє можливості здійснювати належний захист ОСОБА_3 та призводить до порушення його права на захист; ні він, ні ОСОБА_3 не були повідомлені слідчим про закінчення досудового розслідування, про можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження та про отримання обвинувального акту; ніхто їх не викликав, ніяких процесуальних документів вони не отримували; ОСОБА_3 не була надана належним чином оформлена копія обвинувального акту, що свідчить про те, що він його не отримав тощо.

Обвинувачений повністю підтримав позицію свого адвоката.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акта, що є межами судового розгляду.

Обвинувальний акт повинен містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, зокрема:

1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8)розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9)дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У ньому підводяться підсумки розслідування і формулюється обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого направляється до суду і визначається коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду. Обвинувальний акт є необхідним також для того, щоб обвинувачений міг підготуватися до захисту.

Згідно з положеннями ст.ст.91, 374 КПК України, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) є предметом обов`язкового доказування у кримінальному провадженні.

Поряд з цим, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Крім того, обставинами, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, що чітко не викладено в даному обвинувальному акті.

Насамперед, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 ( яка не є обвинуваченою у цьому провадженні та вона не засуджена за вчинення цих дій) домовилася з ОСОБА_3 виключно про спільне підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації.

В той же час, в обвинувальному акті зазначено, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 дійшли спільної домовленості у м. Києві та вчиняли дії по підробці документів у м. Києві, але органом досудового розслідування не встановлено місце вчинення цього правопорушення, що є обставиною, яка підлягає доказуванню, та дає можливість дотриматися вимог кримінально-процесуального законодавства при визначенні правильної підсудності розгляду кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом. А відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що з метою надання підробним документам ознаки справжніх, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 звернулися до нотаріуса ОСОБА_7 за завіренням цих документів. Офіс нотаріуса знаходиться за адресою м. Київ, вул. Гончара, 86-а, що територіально відноситься до території Шевченківського району м. Києва.

У той же час, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 втупила у змову на спільну участь у виборах та створенні політичної партії лише з особами матеріали, щодо яких виділені в окреме провадження.

Саме реалізуючи свій спільний умисел лише з особами, матеріали кримінального провадження щодо яких виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 надала підроблені документи для реєстрації до Управління реєстрації громадських формувань, друкованих ЗМІ та інформаційних агентств Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України (м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15, що у Дніпровському районі м. Києва.)

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, спільної домовленості між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на ці дії, а саме про спільну участь у виборах, створенні політичної партії та подачі для проведення реєстрації документів, які містять неправдиві відомості, ОСОБА_3 органом досудового розслідування не інкримінуються.

Цей факт підтверджується тим, що при кваліфікації дій ОСОБА_3 слідчий зазначає, що він обвинувачується у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, формульвання обвинувачення в обвинувальному акті щодо ОСОБА_3 є нечітким та незрозумілим, не викладена об`єктивна і суб`єктивна сторони кримінального правопорушення. Тоб-то, у порушення вимог п.5ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 не містить чіткого формулювання обвинувачення.

Вищенаведені порушення вимог кримінального процесуального законодавства позбавляють можливості сторону захисту належним чином здійснювати свій захист під час судового розгляду, крім того, можуть призвести до скасування будь-якого прийнятого судом кінцевого рішення у зв`язку із порушенням права на захист обвинувачених.

Крім того, є недопустимим твердження в обвинувальному акті, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, оскільки, відносно нього вирок не ухвалено, його вину ще не доведено, а, відповідно до ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України.

Конкретне обвинувачення, фактичні обставини у кримінальному провадженні та визначена правова кваліфікація кримінального правопорушення є важливим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатися від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.

Крім того, наведені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду щодо обвинуваченого з огляду на положення ч. 1 ст. 337 КПК України.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 348 КПК України, після оголошення обвинувачення, головуючий встановлює особу обвинуваченого і повинен роз`яснити йому суть обвинувачення, встановити чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Відповідно до закону, суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акту не зазначить конкретне формулювання обвинувачення.

Крім того, згідно з вимогами ст. 374 КПК України, якщо суд ухвалює вирок, у ньому також зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 квітня 2008 року також зазначив, що у контексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`яснення «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінські проти Австрії). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Песільє та Сассі проти Франції»).

Крім того, долучені до обвинувального акту додатки не містять даних про виконання вимог ст.290, 293 КПК України.

У матеріалах провадження відсутні відомості про те, що прокурором вживалися, передбачені кримінально-процесуальним законодавством, заходи для відкриття доказів та належного вручення копій обвинувального акту і реєстру стороні захисту: обвинуваченому та його захиснику.

Також, відсутні докази того, що ОСОБА_3 та його адвокат зловживали своїми процесуальними правами, що призвело до неможливості вручити їм особисто копій обвинувального акту та реєстру, також відсутні докази, які б підтверджували отримання ними поштового відправлення (цінних листів) з копіями вказаних документів.

Вищенаведені обставини мають істотний характер та об`єктивно можуть стати процесуальною перешкодою під час судового розгляду в суді першої інстанції для реалізації процесуальних прав обвинуваченим ОСОБА_3 .

Серед додатків до обвинувального акту долучені дані про направлення 26 жовтня 2021 року (у день складання) обвинуваченому та адвокату засобами поштового зв`язку, копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, однак станом на момент проведення підготовчого судового засідання в рамках цього кримінального провадження відсутні будь-які відомості про отримання останніми вищезазначених матеріалів, не надано таких доказів і прокурором у підготовчому судовому засіданні.

Крім того, копію обвинувального акту прокурором не було вручено обвинуваченому та адвокату після направлення його суду і до початку підготовчого судового засідання.

Також, копія обвинувального акту не була вручена прокурором обвинуваченому та адвокату і під час проведення підготовчого судового засідання, навіть коли вони у своїх виступах посилалися саме на відсутність у них акту та реєстру досудового розслідування.

Доводи прокурора щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, незважаючи на вищезазначені обставини, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки кримінальним процесуальним законодавством чітко передбачено вичерпаний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, порядок його затвердження та вручення підозрюваному, захиснику, а також перелік додатків до нього.

При цьому, суд звертає увагу прокурора на те, що судовий розгляд справи призначається саме на підставі обвинувального акту, складеного у відповідності із законом, при цьому суд не може усувати недоліки, які допущені на стадії досудового розслідування кримінального провадження, оскільки на судову гілку влади покладена функція щодо здійснення правосуддя, а не виконання обов`язків, покладених на сторону обвинувачення.

Вищезазначені та встановлені у підготовчому судовому засіданні обставини, вказують на наявність у обвинувальному акті порушень КПК України, які допущені прокурором на стадії направлення обвинувального акту до суду, які унеможливлюють належне проведення судового розгляду.

З вище перелічених підстав порушення норм КПК України та невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, він підлягає поверненню прокурору.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ст.ст.314, 369-372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта - задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 07 жовтня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, повернути прокурору Дніпровської окружної прокуратури м. Києва для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 01 грудня 2021 року о 17 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1