УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі справу за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 від 1 листопада 2021 р. про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001351 від 23 жовтня 2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2021 до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищезазначена скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 від 01.11.2021 про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0001351 від 23.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Вказане кримінальне провадження було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2021 № 335/10738/21, якою було задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за раніше поданою 06.10.2021 до відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області заявою ОСОБА_5 , щодо вчинення відносно нього та його близьких осіб, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у вищевказаному кримінальному провадженні жодної слідчої дії проведено не було.

01.11.2021 адвокатом ОСОБА_3 було подано до відділу поліції три клопотання про проведення слідчих дій та залучення особи у якості потерпілого, проте вказані клопотання слідчим розглянуті фактично не були.

Натомість, 01.11.2021 слідчим слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області було винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В оскаржуваній постанові слідчого зазначається, що в провадженні відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розслідується інше кримінальне провадження за участю інших осіб (в тому рахунку й тих, на яких ОСОБА_5 прямо вказує як на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення відносно нього, але ж у тому кримінальному провадженні вони фактично мають статус потерпілих, також в тому кримінальному провадженні інша кваліфікація, інші обставини тощо). Це інше кримінальне провадження ніяким чином не впливає на можливість реалізації законних прав ОСОБА_5 , на розслідування кримінального провадження, яке було вчинено безпосередньо відносно нього.

Отже вважає, що постанова слідчого з наведених підстав є незаконною та такою, що порушує права ОСОБА_5 , а тому адвокат просив скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 від 01.11.2021 про закриття кримінального провадження № 0001351 від 23.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити, надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню письмової скарги.

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 у судовому засідання проти скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законним і обґрунтованим з підстав, які викладені в оскаржуваній постанові, просив у задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши думку представника заявника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження за № 0001351 від 23.10.2021, слідчий суддя доходить до висновку про необхідність задоволення даної скарги, виходячи з наступного.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженню внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001351 від 23.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2021.

01.11.2021 старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001351 від 23.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання щодо вимоги заявника про скасування постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним у ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі неповно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Так, із постанови старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 від 01.11.2021 витікає, що з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного Реєстру досудових розслідувань, а саме з 23.10.2021 та по день винесення постанови про закриття кримінального провадження, а саме по 01.11.2021 не проведено жодної слідчої дії, не допитано навіть потерпілого, про що наголошує у судовому засіданні представник потерпілого.

Згідно оскаржуваної постанови, випливає, що слідчий, закриваючи кримінальне провадження за № 0001351 від 23.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, фактично посилався на те, що викладені в заяві ОСОБА_5 обставини вчинення кримінального правопорушення вже розслідуються в кримінальному провадженні за № 0000781 від 04.07.2021, в якому ОСОБА_6 04.07.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, однак прийняте рішення про закриття кримінального провадження не мотивує.

Крім того, оскаржувана постанова містить певні розбіжності, що не заперечувалось самим слідчим у судовому засіданні.

Таким чином, на думку слідчого судді, орган досудового розслідування, закриваючи кримінальне провадження, в повному обсязі не з`ясував обставини кримінального правопорушення, не вжив всіх необхідних заходів для забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, що ставить під сумнів законність постанови про закриття кримінального провадження.

Отже, доводи представника потерпілого про передчасність і необґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження є слушними та знайшли своє підтвердження під час розгляду скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Окрім того, частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

З огляду на викладене, враховуючи що досудове розслідування проведено неповно, не виконані вимоги статті 2, 9 та 25 КПК України, оскаржувана постанова не може залишатись чинною, а тому її слід скасувати.

Відповідно до положень ст.ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України за результатами яких постановляється одна з таких ухвал, зокрема, про: скасування рішення слідчого чи прокурора.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 25, 91, 92, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 від 1 листопада 2021 р. про закриття кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001351 від 23 жовтня 2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України скасувати.

Зобов`язати уповноважену особу відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області відновити досудове розслідування кримінального провадження № 0001351 від 23 жовтня 2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1