ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року. м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0000245 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч Автономної Республіки Крим, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Володимир-Волинського міського суду від 20 жовтня 2020 року за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, востаннє вироком Володимир-Волинського міського суду від 20 жовтня 2020 року за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяці, на шлях виправлення не став і маючи судимість повторно вчинив умисний корисливий злочин.
Так, 14 березня 2021 року близько 14 години 16 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні супермаркету «АТБ» (ТОВ «АТБ-Маркет», ), що по вулиці Ковельській, 74 у місті Володимир-Волинський Волинської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з полиць торгового залу вказаного супермаркету одну скляну банку ТМ «Ferrero Nutella» вартістю 109, 37 гривень та одну палку сировяленої ковбаси «Єврейська» торгової марки «М`ясна лавка/Своя лінія» масою 400 грам вартістю 141, 92 гривень, чим заподіяв товариству матеріальну шкоду на загальну суму 251, 29 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав в повному обсязі пред`явленого обвинувачення та пояснив, що він мав матеріальні труднощі, тому здійснив із супермаркету крадіжку продуктів харчування, які надалі з`їв. На даний момент заподіяну потерпілому шкоду відшкодував у повному обсязі. У скоєному щиро каявся та просив суд не позбавляти його волі.
Представник потерпілого ТОВ «АТБ-Маркет» до суду не з`явився, подав заяву, за змістом якої просив кримінальне провадження розглянути без його участі, згідний з позицією сторони обвинувачення.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності його позицій немає.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Таким чином, допитавши обвинуваченого та оцінивши його показання з точки зору відповідності обставинам, викладеним у обвинувальному акті, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, та вірності кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України.
Доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду не викликає жодного сумніву.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю вчиненого правопорушення, а також враховує добровільне відшкодування ОСОБА_4 потерпілому завданих збитків.
Обвинувальним актом було визначено обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , повторність злочину, однак на підставі ч.4 ст.67 КК України вказана обставина не може бути врахована судом як така, що обтяжує покарання, оскільки вона впливає на кваліфікацію кримінального правопорушення.
Інших обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 є особою відносно молодого віку, проживає без сім`ї, дітей на утриманні не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не переребуває, проте за місцем проживання характеризується посередньо. Разом з тим ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, судимий вироком Володимир-Волинського міського суду від 20 жовтня 2020 року за ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

На даний час ОСОБА_4 має судимість, яка у відповідності до ч.2 ст.88 КК України, має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення.
Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого злочину, думку публічного обвинувачення, потерпілого та захисника, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, стан сім`ї, судимість, відношення до вчиненого, а також враховуючи те, що вчинений ним злочин віднесений до категорії нетяжких злочинів згідно ст.12 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Обране обвинуваченому таке покарання, за переконанням суду, є необхідне й достатнє для його можливого виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, буде відповідати цілям покарання.
За вказаних обставин суд вважає, що оскільки обвинувачений був раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, належних висновків для себе не зробив, натомість під час іспитового строку за попереднім вироком знову вчинив крадіжку, навіть за умови відсутності обтяжуючих покарання обставин, щире каяття, активне сприяння обвинуваченого розкриттю злочину та відшкодування заподіяної ним шкоди істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає. При призначені покарання обвинуваченому суд також враховує відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого.
В той же час, у відповідності до ст.691 КК України, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п. 1 та 2 ч. 1 ст.66 КК України, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуються судом при визначенні максимального строку призначеного обвинуваченому покарання.
Однак, у відповідності до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
У відповідності до ч.ч. 1 та 4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов не заявлено. Речові докази у справі відсутні. Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 370-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 жовтня 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривень 80 копійок.
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та скерувати потерпілому.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя (підпис)

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1