Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7978/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.309 КК УКраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.10.2021 року,

щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю
прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , вирок суду просить змінити, пом`якшити призначене йому судом покарання із застосуванням ст.69 КК України, визначити його у виді 1 року обмеження волі, а на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України. Посилається на те, що судом при призначенні покарання недостатньо врахував, що він щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, наркотичний засіб придбав і зберігав виключно для власного вживання, має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні двох малолітніх дітей у житті яких приймає участь, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, працевлаштований неофіційно.

На апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 подав заперечення, в яких просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.10.2021 року - без змін.

Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.10.2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України з врахуванням ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
Початок строку відбуття призначеного покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 3922 грн. 80 коп. процесуальних витрат на залучення експертів при проведенні Житомирським НДЕКЦ МВС України двох судових експертиз матеріалів, речовин та виробів.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_6 постановлено не застосовувати.

Питання про речові докази вирішено відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, невстановленим досудовим розслідуванням способом незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, який переніс до місця свого проживання, а саме до домоволодіння АДРЕСА_2 , де зберігав його без мети збуту до 11 вересня 2020 року.
А 11 вересня 2020 року в період часу з 09 год. 21 хв. до 10 год. 38 хв. працівниками поліції під час проведення обшуку у сарайному приміщені на території вказаного вище домоволодіння виявлено та вилучено наркотичний засіб канабіс, загальною масою 1789,165 г, який ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_6 та супровідним листом про направлення на електронну адресу захиснику повідомлення про призначення апеляційної скарги до розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача, прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_6 у вчинені злочину, за обставин, наведених у вироку, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованим, а його дії за ч.2 ст.309 КК України кваліфіковані правильно.
Доводи обвинуваченого про суворість призначеного йому судом покарання, є необґрунтованими.
Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд дотримався загальних засад, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом при призначенні покарання недостатньо враховано, що ОСОБА_6 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, наркотичний засіб придбав і зберігав виключно для власного вживання, має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні двох малолітніх дітей у житті яких приймає участь, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, працевлаштований неофіційно, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання, суд врахував, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, на час подій перебував під адміністративним наглядом, за місцем проживання характеризується посередньо, громадський порядок та спокій громадян грубо не порушує, з сусідами в конфлікти не вступає, перебував на обліку у лікаря-нарколога, працює неофіційно. Водночас судом враховано наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та придбання і зберігання наркотичного засобу виключно для власного вживання, без суспільної небезпеки іншим особам. З рахуванням наведеного, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.2 ст.309 КК України з врахуванням ч.1 ст.69 КК України у виді двох років обмеження волі.
Підстав вважати, що таке покарання є явно несправедливим унаслідок суворості або призначеним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.10.2021 року, щодо нього без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: