Справа № 308/358/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 від 19.12.2021 про обвинувачення ОСОБА_5 , 0306.1989 року народження, уродженця с. Лоза Іршавського району Закарпатської області, громадянина України, ромської національності, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 КК України,

встановив:

19 грудня 2021 року працівниками Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, а саме командиром взводу №1 роти ТОР батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та поліцейським взводу №1 роти ТОР батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в складі екіпажу «Олімп Т1», відповідно до розроблених маршрутів та графіку чергування, здійснювалося патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в місті Ужгород та Ужгородському районі Закарпатської області.

Того ж дня близько 08 години 50 хвилин на 827 км автомобільної дороги М-06 «Київ-Чоп» у зв`язку з порушенням пп. «в» п. 2.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі Правила дорожнього руху), відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки, екіпаж «Олімп Т1» зупинив транспортний засіб, а саме вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Actros» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_5 .

Через деякий час, приблизно о 09 годині 00 хвилин, за адресою вказаною вище, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом з порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, розраховуючи на можливість не складання поліцейським ОСОБА_6 щодо нього постанови про адміністративне правопорушення, тобто на невчинення дії з використанням влади, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови надав пакет супровідних документів на вантаж, в якому було виявлено грошові кошти, а саме дві купюри номіналом по 500 гривень з серійними номерами «ВЕ8008366» та «СД9802766», тобто неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_6 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до чинного законодавства та посадової інструкції наділена повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього постанови про адміністративне правопорушення.

Окрім цього під час досудового розслідування з`ясовано, що 19 грудня 2021 року працівниками Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, а саме командиром взводу №1 роти ТОР батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та поліцейським взводу №1 роти ТОР батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в складі екіпажу «Олімп Т1» відповідно до розроблених маршрутів та графіку чергування, здійснювалося патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в місті Ужгород та Ужгородському районі Закарпатської області.

Того ж дня близько 08 години 50 хвилин на 827 км автомобільної дороги М-06 «Київ-Чоп» у зв`язку з порушенням пп. «в» п. 2.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі Правила дорожнього руху), відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки, екіпаж «Олімп Т1» зупинив транспортний засіб, а саме вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Actros» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_5 .

Через деякий час, приблизно о 09 годині 00 хвилин, за адресою вказаною вище, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, з порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, розраховуючи на можливість не складання ОСОБА_6 щодо нього постанови про адміністративне правопорушення, достовірно розуміючи, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_6 , який перебував у однострої поліцейського, на якому розміщений нагрудний знак із чітким зазначенням його спеціального жетона, є працівником правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, а також відповідно до закону та посадової інструкції наділений повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього постанови про адміністративне правопорушення, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на втручання в діяльність працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення, діючи всупереч вимогами абзац 2 частини 3 статті 62 Закону України «Про Національну поліцію України», відповідно до якого ніхто, крім безпосереднього і прямого керівника (за винятком випадків, прямо передбачених законом), не може надавати будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення поліцейському або іншим способом втручатися в законну діяльність поліцейського, у тому числі діяльність, пов`язану з кримінальним провадженням або провадженням у справах про адміністративні правопорушення, під час розмови шляхом надання неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, а саме дві купюри номіналом по 500 гривень з серійними номерами «ВЕ8008366» та «СД9802766», здійснив вплив на ОСОБА_6 для не складання останнім постанови про адміністративне правопорушення щодо нього, тобто з метою добитися прийняття незаконного рішення.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, та у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, тобто у впливі у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.

05.01.2022 між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_8 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях за ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 грн., за ч. 1 ст. 343 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 грн.

Відповідно до пункту 1 статті 70 Кримінального кодексу України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання більш суворим або шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного або часткового складання призначених покарань.

Відповідно до вищевказаного сторони дійшли згоди, що за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 343 та ч. 1 ст. 369 КК України підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді штраф у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 КК України при обставинах викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він повністю розуміє та зобов`язується надалі не вчиняти нових злочинів.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між його підзахисним та прокурором.

Потерпілий ОСОБА_6 судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим та прокурором.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5 , його захисника, думку прокурора, думку потерпілого, дослідивши зміст укладеної угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 КК України.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України є нетяжким злочином, за ч. 1 ст. 343 КК України кримінальним проступком.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 394, 395, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05.01.2022, укладену між прокурором у кримінальному провадженні №0000744 Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника підозрюваного ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України та призначити йому покарання, затверджене угодою:

за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 грн.;

за ч. 1 ст. 343 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази по справі: дві купюри номіналом по 500 гривень з серійними номерами «ВЕ8008366» та «СД9802766» конфіскувати на користь держави.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1