ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/329/22 Справа № 210/5611/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000310 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
-16 липня 2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст. 213 ч.1, 71 КК України, до покарання у вигляді 01 року 06 місяців 28 днів позбавлення волі, з конфіскацією майна, та штрафу у розмірі 8500,00 гривень, котрий виконується самостійно,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року ОСОБА_9 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні і призначено йому покарання за ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України:
- за ст.358 ч.1 КК України, у вигляді 01 місяця арешту;
- за ст.358 ч.4 КК України, у вигляді 02 місяців арешту.
На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів у вигляді 02 місяців арешту.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2019 року, у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 8500,00 гривень, та з урахуванням вимог ст.72 ч.3 КК України, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у вигляді 02 місяців арешту та штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень.
На підставі ст.80 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 гривень, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_9 визнано винним в тому, що він приблизно 08 липня 2021 року, близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи біля ринку «Соцмісто», який розташований в Металургійному районі м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на тротуарі знайшов оригінал паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Довгинцівським PC у м. Кривому Розі ГУДМС України в Дніпропетровській області 31 серпня 2001 року, на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до Постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України», є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України та є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам та відноситься до офіційного документа, що підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи.
Пізніше у невстановлений час на в невстановленому місці ОСОБА_9 , маючи злочинний умисел на підроблення офіційного документа, з метою використання його в подальшому для приховування достовірних відомостей щодо своїх анкетних даних, приніс вказаний паспорт до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , самостійно шляхом здійснення механічних маніпуляцій, а саме: видалення первинної фотокартки, вклеїв власну фотокартку, з метою подальшого використання офіційного документу, паспорта громадянина України.
Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ №СЕ-19/104-21/28844-ДД від 20 вересня 2021 року, бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає за засобом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку - бланку паспорта громадянина України, що перебуває в офіційному обігу на території України.
На першій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мала місце заміна фотокартки власника: емульсійний шар первинної фотокартки був видалений, після чого на підкладку первинної фотокартки наклеєна нова фотокартка власника.
Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ст.358 ч.1 КК України, за ознаками підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи з метою використання його підроблювачем.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 просить вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровській області від 05.10.2021 року змінити.
Вважати засудженим ОСОБА_9 : за ч. 1 ст. 358 КК України до 1 місяця арешту; за ч. 4 ст. 358 КК України до 2 місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 2 місяців арешту.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_9 відповідають об`єктивно з`ясованим фактичним обставинам кримінального провадження, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, разом з тим вважає, що вирок суду першої інстанції у цьому провадженні підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Вказує, що ОСОБА_9 був засуджений 16.07.2019 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 213, 71 КК України до 1 року 6 місяців 28 днів позбавлення волі з конфіскацією майна та штрафу 8500 грн. Покарання у вигляді позбавлення волі обвинувачений відбував в установі виконання покарань, від виконання покарання у вигляді штрафу не ухилявся. На підставі викладеного суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність застосування положень ст. 80 КК України, та звільнення обвинуваченого від покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн. за вищевказаним вироком.
Втім, звільнивши ОСОБА_9 від невідбутого покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16.07.2019 року у виді штрафу суд першої інстанції безпідставно застосував положення ст. 71 КК України, призначивши обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту.

Заслухавши суддюдоповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Параграфом 1 глави 30 КПК України регламентовано порядок проведення спрощеного провадження щодо кримінальних проступків.
Як витікає з приписів ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до обвинувального акта, складеного 29.09.2021 року прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_11 , ОСОБА_9 обвинувачується за ч.1 ст.358 КК України, за ознаками підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи з метою використання його підроблювачем, та за ч.4 ст.358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.
Як убачається з наданих матеріалів, обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 було розглянуто судом у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження у відповідності до вимог статей 381-382 КПК України, оскільки обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорювалися обвинуваченим та його захисником, що підтверджується заявою від 29.09.2021 року, в якій обвинувачений ОСОБА_9 в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, тобто в підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи з метою використання його підроблювачем, та за ч.4 ст.358 КК України, у використанні завідомо підробленого документа, зазначив про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України, а також про згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (Т.1 а.п.12-14).
Таким чином, на думку колегії суддів судом першої інстанції вищевказані вимоги закону були дотримані.
Разом тим, обговорюючи доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів находить їх такими, які ґрунтуються на вимогах закону.
Серед завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано - 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, сплив якого є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного покарання.
Засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікування виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлюють виконання покарання.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 90 КК України, до строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченню строків давності виконання вироку.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 був засуджений 16.07.2019 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 213, 71 КК України до 1 року 6 місяців 28 днів позбавлення волі з конфіскацією майна та штрафу 8500 гривень. Покарання у вигляді позбавлення волі обвинувачений відбував в установі виконання покарань, від виконання покарання у вигляді штрафу не ухилявся. На підставі викладеного суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність застосування положень ст. 80 КК України, та звільнення обвинуваченого від покарання у виді штрафу в розмірі 8500 гривень за вищевказаним вироком.
Разом з цим, звільнивши ОСОБА_9 від невідбутого покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16.07.2019 року у виді штрафу, суд першої інстанції безпідставно застосував положення ст. 71 КК України, призначивши обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильним тлумаченням закону, що суперечить його точному змісту, що тягне за собою зміну судового рішення судом апеляційної інстанції.
За таких обставин посилання у резолютивній частині вироку про призначення ОСОБА_9 покарання за сукупністю вироків відповідно ст. 71 КК України, а в подальшому звільнення від призначеного покарання у виді штрафу, відповідно до положень ст. 80 КК України, підлягає виключенню.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України).
Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 необґрунтовано враховано судимість за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2019 року, що призвело до безпідставного визначення остаточного покарання із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, тому доводи апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню, а вирок в цій частині - зміні.
Суттєві порушення процесуального закону, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_9 в частині призначення покарання змінити.
Вважати ОСОБА_9 засудженим:
- за ч. 1 ст. 358 КК України до 1 місяця арешту;
- за ч. 4 ст. 358 КК України до 2 місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 2 місяців арешту.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4