Справа № 405/2343/21
1-кп/405/95/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0005623 у відношенні:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого: 12.06.2003 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 357 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70, 104 КК України до 03 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 03 роки; 19.08.2003 Трускавецьким районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 04 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 02 роки; 24.02.2005 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70, 71 КК України до 06 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією ј майна; 02.07.2013 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 03 роки, зареєстрованого та проживаючого за адре АДРЕСА_1 , 1/4

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувач ОСОБА_7 І.М. в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав частково, вказавши на те, що він не оспорює факту вчинення ним протиправних дій по відношенню до потерпі ОСОБА_5 В.А., але не погоджується з їх кваліфікацією за ч. 2 ст. 187 КК України. Пояснив, що 11.11.2020 він пізно повертався додому. На перехресті вул. Гоголя та Карла Маркса зустрів незнайомого чоловіка, який попросив у нього цигарку. Вони розговорилися, потерпілий запропонував пригостити його слабоалкогольним напоєм, оскільки їм було йти в одному напрямку. Вони разом пішли в сторону Балки. Потерпілий розповів, що був на якомусь святі та вживав алкоголь. На заправці «ОККО» потерпілий зайшов до магазину за цигарками. Потім вони пішли по вул. Олександрійській в бік кафе «Ідилія», де поряд був парк. Потерпілий мав намір покурити. По дорозі їхав автомобіль, схожий на поліцейський пріус. Він сказав потерпілому, що це мабуть поліція та почав переходити дорогу. Потерпілий побачив, що автомобіль не поліцейський, та почав кричати, що він помилився, схопив його за руку та став якийсь агресивний. Коли потерпілий його штовхнув та схопив за плече, він один раз вдарив останнього по голові позаду. Від удару потерпілий впав, дістав телефон та сказав, що буде кудись телефонувати це прозвучало, як погроза. Він вихватив у потерпілого з рук телефон та сказав, що останній нікуди не буде телефонувати. Після чого потерпілий побіг в бік кафе «Ідилія», тікав від нього. Але він потерпілого не наздоганяв. При цьому, коли потерпілий тікав, то кілька разів падав, один раз упав назад. Він залишився збирати свої речі, оскільки від шарпань потерпілого упав його рюкзак та його вміст опинився на землі. Після цього він пішов додому. Телефон потерпілого залишився у нього. Він сказав товаришу, що треба телефон повернути в поліцію та повідомити, що знайшов. Додав, що того дня він алкогольні напої не вживав. Слабоалкогольний напій, яким його пригостив потерпілий, він так і не відкрив. Визнав, що дійсно наніс потерпілому один удар, однак це було спонтанно, він не переслідував мету наживи, тому не погоджується з кваліфікацією своїх дій. Вважає, що оскільки він раніше вже був засуджений за розбій, тому поліція кваліфікувала його дії таким чином. На його думку, потерпілий багато чого не договорює з обставин події, бо мабуть соромиться повідомляти, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння та під дією наркотичних засобів. Додав, що він усвідомив, що його дії по відношенню до потерпілого були протиправними та просив суворо його не карати.
Потерп ОСОБА_5 В.А. суду пояснив, що з обвинуваченим він раніше не був знайомий. 11.11.2020 він йшов пішки додому з центра міста, біля міської ради зустрів обвинуваченого та попросив у нього цигарку. Обвинувачений пригостив його та запитав, куди він направляється. З`ясувалось, що обвинувачений іде в ту саму сторону, та далі вони пішли разом. На заправці «ОККО» по вул. Преображенській вони разом зайшли до магазину, де була дівчина касир та заправник, він купив цигарок, вони закурили. Обвинувачений сказав, що за рогом його чекає друг, запропонував разом підійти. Коли вони зайшли за ріг, ніякого друга там не було. ОСОБА_5 В.А.) розвернувся щоб піти, і в цей час почув голос обвинуваченого. Що саме останній сказав, він не розібрав. Після цього відчув раптовий і неочікуваний удар позаду, який прийшовся в задню частину голови. ОСОБА_5 В.А.) втратив рівновагу та впав, свідомість не втрачав. ОСОБА_5 В.А.) намагався піднятися, але обвинувачений вдруге вдарив його, лежачого на землі. Удар був в грудну клітину. В цей момент у нь ОСОБА_5 В.А.) випав мобільний телефон. ОСОБА_5 В.А.) взяв його в руку та хотів покласти телефон в карман, але обвинувачений підійшов забрав у нього з рук телефон та пішов. Під час побиття ОСОБА_5 В.А.) відчував різкий біль, погано себе почував, йому було страшно за своє життя. Він підвівся, дійшов до заправки «ОККО», де вони купляли цигарки, викликав швидку допомогу та поліцію. До того обвинувачений бачив, що у нього є мобільний телефон, оскільки ОСОБА_5 В.А.) по дорозі до заправки користувався ним. Додав, що дійсно того дня ОСОБА_5 В.А.) був випивший. Того дня, по дорозі він не падав, впевнений, що удари наносив саме обвинувачений, після чого забрав його телефон. Допитували його того ж дня 11.11.2020, він добре запам`ятав обличчя обвинуваченого, одразу впізнав його на фото, що пред`являв слідчий під час впізнання. Наразі претензій до обвинуваченого він не має. Батько останнього відшкодував й ОСОБА_5 В.А.) 5000 гривень, телефон йому також повернули. Просив суворо не ка ОСОБА_7 а І.М.
Допитаний в судовому засіданні св ОСОБА_9 В.С. суду показав, що з обвинуваченим та потерпілим він не знайомий. Він працює патрульним. 12.11.2020 він перебував у складі екіпажу патрульних, отримали орієнтування від слідчих, що по вул. Архангельській в м. Кропивницький може перебувати чоловік, який спричинив тілесні ушкодження та викрав мобільний телефон. Отримали також опис особи, яку шукають. Під час руху на службовому автомобілі по вул. Архангельській вони побачили на зупинці чоловіка, який підпадав під орієнтування та палив цигарку. Вони зупинились та підійшли до особи поспілкуватися, провели поверхневий огляд, виявили мобільний телефон. По базі даних виявили, що телефон викрадений. Обвинувачений пояснив, що телефон знайшов у парку в листі. При цьому, парку поблизу не було. Вони склали протокол за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та на службовому автомобілі доставили особу обвинуваченого до відділку поліції.
Допитана в судовому засіданні св ОСОБА_10 А.А. суду показала, що з обвинуваченим та потерпілим вона не знайома. Восени 2020 року вона працювала в нічній зміні на АЗС «ОККО» по вул. Преображенській, 92. Близько 01-02 години ночі в приміщення АЗС зайшли два молодих чоловіка: один був випивший, але вів себе адекватно. Від нього відчувався запах алкоголю, він купив у них цигарки. Інший чоловік був середньої статури, худощавий, з нахиленою головою, у капюшоні з маскою на обличчі. Тому обличчя іншого чоловіка вона не розгледіла. Він хотів придбати пиво, але вона йому відмовила, оскільки вночі спиртне не продається, після чого він вийшов. Приблизно о 03-04 годині після того, як вони обидва пішли, повернувся чоловік, який купував цигарки. У нього була розбита голова, вона бачила на голові кров. Він повідомив, що чоловік, що з ним заходив на АЗС, вдарив його біля АЗС та забрав телефон, попросив викликати поліцію та швидку. Додала, що з її участю ніякі процесуальні дії не проводилися.

Вина обвинуваче ОСОБА_7 овича у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, крім отриманих в судовому засіданні показань потерпілого, свідків підтверджується також іншими дослідженими судом доказами, а саме:
Довідкою КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» від 11.11.2020, вид ОСОБА_5 овичу, 1990 року народження, в тому, що він звертався до приймального відділення КНП «КОЛ КОР» 11.11.2020 з приводу надання медичної допомоги з діагнозом «Забиті рани голови».
/т. 2 а.к.п. 5/
Протоколом огляду місця події від 11.11.2020 з фото таблицею до нього, в ході проведення якого з 05-38 до 05-59 години на проїзній частині на відстані приблизно 3 метрів справа від кафе «Ідилія» по вул. Олександрійській 91 в м. Кропивницький в присутності двох понятих був виявлений з перев`язаною бинтом головою громад ОСОБА_5 йо ІНФОРМАЦІЯ_2 ження, який вказав на місце де невідомий чоловік застосував до нього фізичну силу та заволодів його мобільним телефоном.
/т. 2 а.к.п. 7-11/
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2020 року, в ході проведення якого потерп ОСОБА_5 В.А. в присутності двох понятих серед чотирьох пред`явлених йому для впізнання фотокарток, вказав на фотокартку під № 3 із зображе ОСОБА_7 І.М., як на особу, який 11.11.2020 року, перебуваючи біля кафе «Ідилія» в м. Кропивницький, із застосуванням сили заволодів належним йому телефоном марки Samsung Galaxy A50. Впізнав за рисами обличчя: овалом обличчя, формою носа та очей.
/т. 2 а.к.п. 13-16/
При цьому, доводи сторони захисту щодо визнання даного протоколу недопустимим доказом з підстав того, що фотознімок із зображе ОСОБА_7 І.М. є надчітким, у останнього інший колір волосся та він є значно молодшим від осіб, зображених на інших фотокартках, що вплинуло на впізнання потерпілим ОСОБА_7 І.М., судом не беруться до уваги, виходячи з наступного.
Так, надані потерпілому для впізнання чотири фотознімки не мають різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що могли б суттєво вплинути на сприйняття зображення, а зображення осіб на пред`явлених для впізнання фотознімках не має відмінностей у статі, різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Окрім того, потерпілий зазначив за якими саме ознаками він впізнав особу, яка здійснила напад на нього (за рисами обличчя: овалом обличчя, формою носа та очей), серед яких колір волосся відсутній.
Також, відповідно до імперативної вказівки ч. 7 ст. 223 КПК України дана слідча дія була проведена в присутності двох незаінтересованих осіб (понятих), підписи яких маються в протоколі. Потерпілий був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, про що в протоколі мається підпис останнього.
Отже, судом не встановлено недотримання органом досудового розслідування вимог ст. 228 КПК України та визначених ст.ст. 86, 87 КПК України підстав для визнання протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2020 року, недопустимим доказом.
Висновком експерта № 997 від 11.11.2020, згідно якого:
?у г ОСОБА_5 В.А. маються тілесні ушкодження у вигляді рани в потиличній ділянці голови по центру, садна по центру тім`яної ділянки голови; садна по передній поверхні лівого колінного суглобу;
?дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), індивідуальні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, могли утворитись в строк, вказаний в постанові, та відносяться до категорії: рана до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що викликала короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 діб, тілесні ушкодження у вигляді саден до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 п. 2.3.5;
?тілесні ушкодження утворились від не менше 3-х травматичних впливів;
?тілесні ушкодження могли утворитись при самих різноманітних обставинах, не виключається і при падінні з положення стоячи на площину;
?тілесні ушкодження доступні для спричинення власноруч.
/т. 2 а.к.п. 17/
Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.11.2020 року за участю потерпі ОСОБА_5 В.А. і в присутності двох понятих з відеозаписом даної слідчої дії на переглянутому в судовому засіданні DVD+R диску, в ході проведення якої потерп ОСОБА_5 В.А. розповів та показав на місці АДРЕСА_2 цький біля кафе «Ідилія» на місце і обставини скоєння на нього нападу раніше невідомим йому чоловіком, та продемонстрував механізм нанесених йому ударів: в тім`яну ділянку голови, від якого потерпілий відчув різкий біль та впав на землю на спину, після чого невідомий чоловік завдав йому ще один удар кулаком правої руки в область грудної клітини, а потім вирвав у нього з рук мобільний телефон.
/т. 2 а.к.п. 18-22/
Висновком експерта № 1010/997 від 17.11.2020, згідно якого:
?у г ОСОБА_5 В.А. маються тілесні ушкодження у вигляді рани в потиличній ділянці голови по центру, садна по центру тім`яної ділянки голови; садна по передній поверхні лівого колінного суглобу;
?механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлен ОСОБА_5 В.А. при проведенні судово-медичної експертизи не суперечить механізму, на який вказав потерп ОСОБА_5 В.А. в протоколі проведення слідчого експерименту за його участі від 14.11.2020.
/т. 2 а.к.п. 23-24/
При цьому, суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо недопустимості зазначеного висновку експерта як доказу в даному кримінальному провадженні через те, що даний висновок має однаковий номер із попереднім висновком експерта, в якому зазначено, що тілесні ушкодження могли утворитися при будь-яких обставинах, в тому числі власноруч, з наступних підстав.
Так, на підставі постанови слідчого від 16.11.2020 /т. 2 а.к.п. 79/ експертом було проведено додаткову судово-медичну експертизу, в основу якої експертом покладено висновок первинної судово-медичної експертизи № 997 від 11.11.2020 (номер якої включено до складу номеру додаткової судово-медичної експертизи), висновок лікаря нейрохірурга КНП «Кіровоградська обласна лікарня КОР» від 11.11.2020 та протокол проведення слідчого експерименту від 14.11.2020 за участю потерпі ОСОБА_5 В.А., в ході проведення якого останнім було продемонстровано механізм нанесення йому тілесних ушкоджень.
При цьому, висновок судово-медичної експертизи № 1010/997 від 17.11.2020 містить відповідь на додатково поставлене слідчим у постанові про призначення судово-медичної експертизи від 16.11.2020 запитання щодо можливості утворення наявн ОСОБА_5 В.А. тілесних ушкоджень за обставин, викладених останнім під час проведення 14.11.2020 слідчого експерименту за його участю (після проведення первинної судово-медичної експертизи), тобто фактично експертом, з урахуванням наданих йому додаткових вихідних даних, конкретизовано первісний висновок № 997 від 11.11.2020 в частині механізму утворення наявних у потерпі ОСОБА_5 В.А. тілесних ушкоджень.
Отже, зазначені висновки не суперечать один одному і за своїм змістом відповідають положенням ст. 102 КПК України та затвердженої наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 «Інструкції про проведення судово-медичної експертизи», що вказує на відсутність підстав для визнання висновку судово-медичної експертизи № 1010/997 від 17.11.2020 року недопустимим доказом.
Протоколом огляду предмету від 11.11.2020, в ході проведення якого в приміщенні службового кабінету № 404/4 Кропивницького ВП ГУНП України в Кіровоградській області слідчим було проведено огляд долученої на підставі заяви потерпі ОСОБА_5 В.А. коробки від мобільного телефону, на поверхні якої із зовнішньої сторони зображено мобільний телефон, на якому мається маркування друкованими літерами «Samsung Galaxy 12:45 Fri Februari 22», ime НОМЕР_4 101/9, ime НОМЕР_3 101/6.
/т. 2 а.к.п. 26-29/
Протоколом огляду предметів від 16.11.2020, в ході проведення якого в приміщенні службового кабінету № 404 Кропивницького ВП ГУНП України в Кіровоградській області слідчим було проведено огляд оптичного диску з відеозаписом з камер зовнішнього та внутрішнього відео спостереження ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» АЗС № КГО2 за адресою: м. Кропивницький, вул. Преображенська, 90а за 11.11.2020 року, під час перегляду якого в судовому засіданні обвинувач ОСОБА_7 І.М. підтвердив своє зображення на відеозаписах.
/т. 2 а.к.п. 33-34/
Протоколом огляду місця події від 12.11.2020, в ході проведення якого в приміщенні службового кабінету № 401 Кропивницького ВП ГУНП України в Кіровоградській обл ОСОБА_7 йович добровільно видав слідчому в присутності двох понятих мобільний телефон марки Samsung Galaxy А50 синього кольору, IME НОМЕР_4 61019, IME НОМЕР_3 61016.
/т. 2 а.к.п. 39/
Протоколом огляду предмету від 13.11.2020, в ході проведення якого в приміщенні службового кабінету № 404/4 Кропивницького ВП ГУНП України в Кіровоградській області слідчим було проведено огляд добровільно вида ОСОБА_7 І.М. 12.11.2020 в ході огляду місця події мобільного телефону марки Samsung Galaxy А50 2019 А505F 4/64 Gb Blue.
/т. 2 а.к.п. 40/
Висновком експерта № 940 від 18.11.2020, згідно якого ринкова вартість станом цін на 11.11.2020 представленого на експертизу мобільного телефону Samsung Galaxy А50 2019 А505F 4/64 Gb Blue SM-A505FZBUSEK НОМЕР_1 9SETN, IME НОМЕР_4 61019, IME НОМЕР_3 61016) у робочому, технічно-справному стані, без пошкоджень, викраденого без зарядного пристрою та іншої комплектації передбаченої заводом-виробником, придбаного новим влітку 2019 року, складає 4481,67 гривень.
/т. 2 а.к.п. 42-51/
Приведені вище та досліджені судом письмові джерела доказів є належними і допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчин ОСОБА_7 І.М. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Крім того, в ході судового розгляду було досліджено надану прокурором копію постанови серії ГАБ № 070202 від 12.11.2020 по справі про адміністративне правопорушення про притягн ОСОБА_7 І.М. до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП /т. 2 а.к.п. 36-37/, яка хоча і не містить в собі фактичних даних, які б викривали останнього у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, однак підтверджує повідомлені в ході судового розгляду сві ОСОБА_9 В.С. обставини, щодо виявлення працівниками поліції в обвинуваче ОСОБА_7 І.М. мобільного телефону марки «Samsung A 50» синього кольору, НОМЕР_4 61019, НОМЕР_3 61016 в ході притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Копія зазначеної постанови була отримана органом досудового розслідування шляхом витребування від органів державної влади в порядку ч. 2 ст. 93 КПК України.

Аналізуючи отримані в ході судового розгляду показання потерпі ОСОБА_5 В.А. суд відмічає їх послідовність та повну узгодженість з показаннями свід ОСОБА_9 В.С. щодо наявності в обвинуваченого належного потерпілому мобільного телеф ОСОБА_10 А.А. щодо наявності в потерпілого після повернення до АЗС «ОККО» тілесних ушкоджень у вигляді розбитої голови з кров`ю на ній, та з вище приведеними і дослідженими в ході судового розгляду письмовими джерелами доказів, які містять в собі фактичні дані щодо наявності в потерпілого легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, та вказують на відповідність механізму їх утворення за обставин, викладених останнім, а саме під час здійснення на нього нападу шляхом нанесення раптового удару ззаду в тім`яну ділянку голови з метою протиправного заволодіння належним йому майном мобільним телефоном, щодо наявності якого у потерпілого обвинувачений був обізнаний, оскільки потерпілий використовував його в присутності останнього під час їх спільного слідування до АЗС «ОККО». Отже, показання потерпі ОСОБА_5 В.А. відповідають встановленим в ході судового розгляду фактичним обставинам події, яка мала місце 11.11.2020 біля 03-00 години по вулиці Олександрійській в м. Кропивницький, а тому є достовірними.
Об`єктивних підстав не довіряти або ставити під сумнів достовірність повідомлених потерпілим та свідками обставин судом не встановлено.
Доводи захисника обвинуваченого адво ОСОБА_6 В.О. щодо необхідності перекваліфікації дій його підзахисного з ч. 2 ст. 187 на ч. 2 ст. 186 КК України, оскі ОСОБА_7 І.М. наніс один удар в область голови потерпілого, внаслідок якого у останнього могли утворитися лише садна, які згідно висновку експерта № 997 від 11.11.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, судом до уваги не беруться через те, що вони повністю спростовуються отриманими в ході судового розгляду показаннями потерпі ОСОБА_5 В.А. щодо нанесення йому удару в область задньої частини голови, внаслідок якого він відчув різкий біль, які (показання) в свою чергу повністю узгоджуються з отриманими в ході судового розгляду показаннями св ОСОБА_10 А.А., яка вказала на те, що бачила розбиту голову та кров у потерпілого вже після того, як він повернувся до приміщення АЗС та повідомив, що його вдарив та забрав у нього телефон саме той чоловік, який разом із ним заходив до АЗС.
При цьому, такі показання св ОСОБА_10 А.А. повністю підтверджуються переглянутим в ході судового розгляду відеозаписом з камер зовнішнього та внутрішнього відео спостереження ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» АЗС № КГО2 за адресою: м. Кропивницький, вул. Преображенська, 90а за 11.11.2020 року, під час перегляду якого в судовому засіданні обвинувач ОСОБА_7 І.М. підтвердив своє зображення на переглянутих відеозаписах.
Окрім того, висновок судово-медичної експертизи № 1010/997 від 17.11.2020, який був отриманий за результатами проведення додаткового судово-медичного дослідження, в основу якої експертом покладено висновок первинної судово-медичної експертизи № 997 від 11.11.2020, висновок лікаря нейрохірурга КНП «Кіровоградська обласна лікарня КОР» від 11.11.2020 та протокол проведення слідчого експерименту від 14.11.2020 за участю потерпі ОСОБА_5 В.А., в ході проведення якого останнім було продемонстровано механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, вказує на можливість утворення наявн ОСОБА_5 В.А. тілесних ушкоджень за обставин, викладених останнім під час проведення 14.11.2020 слідчого експерименту за його участю, які не суперечать наданим ним в ході судового розгляду показанням. Що, в своїй сукупності запевнює суд в тому, що саме внаслідок завданого обвинувач ОСОБА_7 І.М. раптового удару в область задньої частини голови потерпі ОСОБА_5 В.А., останній отримав рану в потиличній ділянці голови по центру, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 діб.
Отже, сукупність вище приведених належних та допустимих доказів, оцінених судом в межах висуну ОСОБА_7 І.М. органом досудового розслідування обвинувачення, запевнює суд в тому, що протиправні дії обвинуваченого, який раніше вчинив розбій, були спрямовані саме на умисне протиправне заволодіння майном потерпілого шляхом здійснення нападу на останнього, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Крім того, при оцінці правильності кваліфікації дій обвинуваче ОСОБА_7 І.М. в межах висунутого йому органом досудового розслідування обвинувачення, судом взято уваги позицію колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, викладену в постанові від 19.06.2018 року у справі № 686/8655/15-к, згідно якої при відмежуванні насильницького грабежу від розбою має місце конкуренція кримінально-правових норм, з яких лише одна відображає юридичні ознаки вчиненого злочину, й одночасному застосуванню щодо одного й того самого діяння відповідні статті Особливої частини КК не підлягають.
Критерієм такого розмежування є характер і тяжкість застосованого насильства як способу заволодіння чужим майном: при розбої воно є небезпечним для життя і здоров`я, а при грабежі такої небезпеки не несе.
У розумінні статті 187 КК України небезпечним для життя чи здоров`я насильством є умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення.
Намір протиправно вилучити чуже майно й обраний спосіб його досягнення, який зазвичай включає в себе сукупність цілеспрямованих дій, становлять нерозривне ціле як елементи складу одного злочину. Якщо ж кілька послідовних дій, об`єднаних єдиним умислом, містять ознаки різних злочинів, передбачених конкуруючими кримінально-правовими нормами, вчинене підлягає єдиній кваліфікації за ознаками більш тяжкого з них.
Позицію обвинуваченого щодо часткового визнання ним своєї вини через незгоду з кваліфікацією його протиправних дій за ч. 2 ст. 187 КК України та з посиланням на необхідність перекваліфікації його дій на ч. 2 ст. 186 КК України, суд розцінює як спосіб його захисту.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про те, що вина обвинуваче ОСОБА_7 овича у скоєнні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України як умисні дії, що виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувач ОСОБА_7 І.М. раніше засуджений, характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному диспансері не значиться, згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» № 3016/10 від 17.11.2020 у 2007 році знаходився на стаціонарному обстеженні за направленням військкомату з приводу емоційно-нестабільного розладу особистості, згідно довідки КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» № 2534 від 13.11.2020 з 2010 року знаходиться на диспансерному обліку (під наглядом) з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіноїдів, синдром залежності (зловживання із шкідливими наслідками). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 109 від 16.03. ОСОБА_7 йович в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Відмічена аномалія характеру у вигляді емоційно-нестабільного розладу особистості (відповідно МКХ-10, F-60.3), не є проявом психічного захворювання і не впливає на його осудність. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує /т. 2 а.к.п. 56-58/.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає повне добровільне відшкодування обвинуваченим завданої потерпілому шкоди.
Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваче ОСОБА_7 І.М., який маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення тяжких корисливих злочинів, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий умисний корисливий злочин із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, та який хоча і не погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, однак не оспорював факту вчинення протиправних дій по відношенню до потерпі ОСОБА_5 В.А. та добровільно відшкодував останньому завдану шкоду, усвідомивши, таким чином, протиправність своїх дій, а також враховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а отже йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк із конфіскацією належного йому майна, яке має бути необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів. Також, судом враховано позицію потерпілого, який в судовому засіданні не наполягав на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання, підтвердивши факт повного відшкодування завданої йому внаслідок протиправних дій обвинуваченого шкоди.
При цьому, з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покар ОСОБА_7 І.М. слід зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 03 березня 2021 року по день набрання даним вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Підстав для застосуванн ОСОБА_7 І.М. статті 69 КК України судом не встановлено.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваче ОСОБА_7 І.М. до набрання вироком суду законної сили слід залишити без зміни тримання під вартою.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК Украї ОСОБА_7 І.М. на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертизи в даному кримінальному провадженні в сумі 980,70 гривень (згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0005623/.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Строк відбування покар ОСОБА_7 овичу рахувати з моменту його затримання в межах даного кримінального провадження з 03 березня 2021 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покар ОСОБА_7 овичу зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 03 березня 2021 року по день набрання даним вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у віднош ОСОБА_7 овича до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.
Стягну ОСОБА_7 овича на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в кримінальному провадженні в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок.
Речові докази по справі, а саме:
?мобільний телефон «Samsung Galaxy А50 SM505FN/DS 64 G» НОМЕР_1 9SETN, IME НОМЕР_4 61019, IME НОМЕР_3 61016, переданий на відповідальне зберігання потерпі ОСОБА_5 В.А. після набрання вироком законної сили залишити законному володі ОСОБА_5 овичу;
?оптичний диск круглої форми марки «Verbation» DVD+R, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0005623 після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження № 0005623.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_11 янова