Справа № 464/4803/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1179/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу судді Сихівського районного суду м. Львова від 30 листопада 2021 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_8 ,
встановила:
на розгляді Сихівського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 30 листопада 2021 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 на шістдесят днів, а саме до 28 січня 2022 року включно.
Своє рішення суд мотивував доведеністю прокурором ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на порушення вимог п.20-5 «Перехідних положень» КПК України.
Вважає, що рішення суду винесене незаконним складом суду та є упередженим, однобічним, без зазначення всіх обставин справи.
Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 30 листопада 2021 року та змінити йому міру запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення і залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Ч.2 ст. 392 КПК України Законом України від №1027-ІХ від 02 грудня 2020 року Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України стосовно оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, який набрав чинності 14 січня 2021 року, доповнено абзацом другим, відповідно до якого ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
На думку колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому, були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.
Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні не зменшились, а відтак, обґрунтованим є висновок суду про те, що застосування інших запобіжних заходів для їх запобігання є недоцільними.
Отже, на думку колегії суддів, виправданим є подальше тримання під вартою ОСОБА_6 , з врахуванням тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин кримінального провадження та мотивів прокурора, оскільки є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім цього, при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції з врахуванням вимог п.1 ч.4 ст. 183 КПК України підставно не визначив в оскаржуваному рішенні розмір застави, оскільки інкримінований обвинуваченому злочин вчинено із застосуванням насильства.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу судді Сихівського районного суду м. Львова від 30 листопада 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4