Номер провадження 11-кп/816/617/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за спільною апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має подвійне громадянство України та Португалії, на території України не працює, раніше не судимому,

встановлено адміністративний нагляд строком на один рік з застосуванням певних обмежень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2021 року частково задоволено подання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_9 та відносно засудженого ОСОБА_8 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік з наступними обмеженнями:

а) забороною виходити з квартири або приватного домоволодіння, вибраного для мешкання після 22:00 год. і до 06:00 год. ранку наступного дня без отримання на те письмового дозволу керівництва ВП ГУНП;

б) забороною виїзду за межі населеного пункту місця проживання на постійне, тимчасове проживання без письмового дозволу керівництва ВП ГУ НП. В разі необхідності виїзду за територію пункту проживання зобов`язано письмово повідомити керівництво ВП ГУ НП про мету, термін і точну адресу знаходження, отримати дозвіл, маршрутний листок в якому робити відповідні реєстраційні відмітки;

в) зобов`язано з`являтися на реєстраційну відмітку в період нагляду кожну 1,2,3,4 суботу щомісяця з 9:00 год. до 12:00 год. в ВП ГУ НП за місцем проживання.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 звернулися до апеляційного суду з спільною апеляційною скаргою, в якій просять скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2021 року, як незаконну.

При цьому, апелянти просять витребувати з Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальну справу №592/11577/18 та дослідити, під час апеляційного розгляду, матеріали щодо видачі (екстрадиції) ОСОБА_8 з Федеративної Республіки Німеччина до України.

Свої вимоги апелянти мотивують тим, що у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, за який ОСОБА_8 було засуджено у лютому 2019 року Ковпаківським районним судом, органом досудового розслідування 07 вересня 2017 року останнього було оголошено в міжнародний розшук і Ковпаківським районним судом м. Суми 09 лютого 2018 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За повідомленням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, 14 квітня 2018 року ОСОБА_8 було затримано на території Федеративної Республіки Німеччина, де він в той час працював і в подальшому, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, останній був екстрадований із Федеративної Республіки Німеччина до України.

Згідно листа - зобов`язання Генеральної прокуратури України, направленого на ім`я Федерального відомства юстиції ФРН Генеральна прокуратура гарантувала, що « ОСОБА_10 буде притягнуто до кримінальної відповідальності лише за те кримінальне правопорушення, за яке його видане, а також його не буде вислано або видано третій державі без згоди Федерального відомства юстиції Федеративної Республіки Німеччина, після закінчення судового розгляду та відбуття покарання він зможе вільно залишити територію України».

При цьому, вказані документи були надані прокурором під час судового розгляду кримінальної справи в суді першої інстанції, однак, предметом при розгляді подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія № 116» про встановлення адміністративного нагляду не були.

Апелянти вважають, що встановлення адміністративного нагляду є порушенням вищезазначених гарантій, наданих компетентному органу Федеративної Республіки Німеччина, тому що встановлення адміністративного нагляду виключає можливість ОСОБА_8 виїхати за територію України після відбуття покарання.

Крім того, апелянти посилаються на те, що в матеріалах провадження є позитивні характеристики на ОСОБА_8 з місця проживання, надані дільничним інспектором поліції Сумського відділу поліції та головою ОСББ, а також характеристики ДУ «Сумській слідчий ізолятор», відповідно до яких останній вимоги режиму відбування покарання та розкладу денного не порушував, стягнень не мав.

Однак суд врахував лише інформацію, зазначену в характеристиці ДУ «Сумська виправна колонія № 116» про те, що ОСОБА_8 не був працевлаштований, не виявляє бажання залучатися до суспільно корисної праці, до заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, ставиться байдуже, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, допускає порушення вимог режиму тримання та розкладу денного, і як висновок що останній характеризується негативно, перебуває на профілактичному обліку установи, як особа схильна до втечі, залишається небезпечним для суспільства та доцільно встановлення відносно нього адміністративного нагляду.

При цьому, суд не взяв до уваги, що відповідно до цієї ж характеристики, ОСОБА_8 за характером спокійний, врівноважений, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, виконує вимоги представників адміністрації установи, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, підтримує доброзичливі зв`язки з рідними.

В постанові суду не вказано, в чому саме проявились порушення режиму тримання та схильність до втечі, при тому, що всі порушення, за які на ОСОБА_8 було накладено стягнення, та на які посилається адміністрація колонії, полягають у тому, що останній виходив з приміщення у двір установи для тренувань, оскільки усе життя займається спортом, жодним чином не намагався втекти з території установи, або вчинити інші дії, які порушували б режим відбування покарання.

Таким чином, апелянти вважають, що ОСОБА_8 не підпадає під дію п. б ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», як особа, яка вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечною для суспільства.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскарженого судового рішення, пояснення захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вража постанову суду законною, обгрунтованою та просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , особової справи засудженого та матеріали подання, оговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. «б» ст. 3 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, яких засуджено до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, адміністративний нагляд встановлюється: щодо осіб, зазначених у пунктах "б","г" і "ґ" статті 3 цього Закону, - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцезнаходженням установи виконання покарань за поданням начальника установи виконання покарань.

Згідно ч. 2 ст. 5 вказаного Закону, у поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі статті 10 цього Закону відповідно начальник установи виконання покарань чи начальник органу Національної поліції щодо поведінки піднаглядного, та обгрунтування доцільності таких заходів.

Положеннями ч. 1 ст. 6 вказаного Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 10 вказаного Закону, до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; б) заборона перебування у визначених місцях району (міста); в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць. Під час здійснення адміністративного нагляду суд за поданням начальника органу Національної поліції з урахуванням особи піднаглядного, його способу життя і поведінки може змінювати (зменшувати або збільшувати) обсяг обмежень, передбачених цією статтею.

На думку колегії суддів, при розгляді подання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)», судом першої інстанції вищезазначених вимог закону було дотримано у повному обсязі і до висновку про наявність підстав для встановлення ОСОБА_8 адміністративного нагляду на мінімальний строк із певними обмеженнями, суд першої інстанції дійшов з врахуванням доданих до подання доказів, яким була надана належна правова оцінка.

Так, як було встановлено судом першої інстанції, вироком Ковпаківським районним судом м. Суми від 12 лютого 2019 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст. 121 КК України, з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14 квітня 2018 року по 23 липня 2018 року включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, а одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

02 липня 2019 року Сумським апеляційним судом вищевказаний вирок суду першої інстанції у частині призначеного ОСОБА_8 покарання було скасовано, з ухваленням нового вироку, відповідно до якого ухвалено вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14 квітня 2018 року по 23 липня 2018 року включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду від 04 грудня 2019 року вирок Сумського апеляційного суду від 02 липня 2019 року скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Вироком Харківського апеляційного суду від 11 березня 2020 року - вирок Ковпаківського районного суду міста Суми від 12 лютого 2019 року в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасовано, призначено ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14 квітня 2018 року по 23 липня 2018 року включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року вирок Харківського апеляційного суду від 11 березня 2020 року в частині призначеного покарання змінено, призначено ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з дня фактичного затримання з 18 липня 2019 року. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк перебування його під вартою 14 квітня 2018 року по 23 липня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку 18 липня 2019 року, кінець строку 09 квітня 2021 року.

До Державної установи «Сумська виправна колонія №116» засуджений прибув 19 вересня 2020 року з Державної установи «сумський слідчий ізолятор», де до праці не залучався, заохочень не мав, вимоги режиму відбування покарання та розкладу денного не порушував, стягнень не мав.

При прийнятті оскаржуваної постанови судом було вірно враховано, що під час перебування у Державній установі «Сумська виправна колонія №116», за порушення режиму та розкладу денного ОСОБА_8 мав 9 стягнень, що вбачається з довідок про стягнення та заохочення, що містяться в особовій справі засудженого (ч.1 а.с.85,111,148,156,172,184, ч.2 а.с.9, 19), чотири з яких погашено у встановленому законом порядку, заохочень не мав. Відповідно до наявних у особовій справі характеристик від 26 листопада 2020 року та від 27 січня 2021 року (ч. 1 а. с. 195, ч. 2 а.с.17), засуджений ОСОБА_8 характеризується негативно, не працевлаштований в установі, у зв`язку з власним небажанням, як і не виявляв бажання приймати участь у роботах з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних роботах із забезпечення засуджених продовольством, згідно ч.5 ст. 118 КВК України, приймати не бажає, до заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності, ставиться байдуже.

Крім того, на спростування доводів апелянтів, судом було враховано, що засуджений ОСОБА_8 , як зазначено у складених на нього характеристиках, за характером спокійний, врівноважений, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, скритний майже не підтримує стосунки із засудженими, які відбувають покарання у відділені, у відношенні до представників адміністрації установи не завжди ввічливий та тактовний, виконує їх законні вимоги, але потребує постійного контролю. На час складання характеристики, в особистості засудженого ще спостерігаються ознаки, які можуть спричинити правопорушення, при цьому, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Однак, саме з врахуванням тих обставин, що ОСОБА_8 під час відбування покарання за вчинення особливо тяжкого злочину систематично порушував режим тримання і його поведінка свідчила про вперте небажання стати на шлях виправлення, начальник Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_9 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з поданням про встановлення засудженому адміністративного нагляду, з певними обмеженнями, передбаченими ч. 1 ст. 10 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

При цьому, встановлюючи засудженому ОСОБА_8 адміністративний нагляд та враховуючи, що у поданні була допущена неконкретність в частині обмежень, яка фактично виключає можливість їх практичного виконання, а саме, щодо заборони перебувати в ресторанах, кафе, барах, магазинах і інших громадських місцях, де здійснюється реалізація алкогольних напоїв на розлив, а також заборони перебування на вокзалах і в аеропорту за місце проживання, суд першої інстанції частково задовольнив подання, враховуючи гарантовані Конституцією України права громадянина та прав людини, які захищаються Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Що стосується доводів апелянтів про те, що всі порушення, за які на ОСОБА_8 було накладено стягнення, та на які посилається адміністрація колонії, полягають у тому, що останній виходив з приміщення у двір установи для тренувань, оскільки усе життя займається спортом, жодним чином не намагався втекти з території установи, або вчинити інші дії, які порушували б режим відбування покарання не спростовують самого факту таких порушень, за які на останнього було накладено стягнення у виді попередження, догани, суворої догани, поміщення до дисциплінарного ізолятора на строк 5 та 7 діб.

Що стосується доводів апелянтів про те, що встановлення адміністративного нагляду є порушенням зобов`язань, які Генеральної прокуратури України, звертаючись до Федерального відомства юстиції ФРН гарантуючи, що « ОСОБА_10 буде притягнуто до кримінальної відповідальності лише за те кримінальне правопорушення, за яке його видане, а також його не буде вислано або видано третій державі без згоди Федерального відомства юстиції Федеративної Республіки Німеччина, після закінчення судового розгляду та відбуття покарання він зможе вільно залишити територію України», то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, скоївши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_8 ухилився від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим, 11 січня 2018 року був оголошений у міжнародний розшук та, за повідомлення НЦБ Інтерполу Федеральної Республіки Німеччина, 14 квітня 2018 року затриманий органами поліції на території м. Нюрнберг.

До компетентних органів Федеральної Республіки Німеччина 18 квітня 2018 року звернувся слідчий СВ поліції ГУНП в Сумській області з клопотанням про видачу особи, а саме, ОСОБА_8 , в Україну для притягнення до кримінальної відповідальності (т. 2 а.п.28-30).

Крім того, до Федерального відомства юстиції Федеральної Республіки Німеччина, звертався заступник Генерального прокурора України з листом від 27 квітня 2018 року за №14/1/2-26698-18 (т. 2 а.п.36-38), на який посилаються апелянти в апеляційній скарзі.

У вказаному листі, обґрунтовуючи прохання щодо видачі громадянина України ОСОБА_8 , заступник Генерального прокурора України дійсно гарантував, що:

- кримінальне провадження стосовно ОСОБА_10 не має на меті переслідування з політичних мотивів або у зв`язку з расовою належністю, віросповіданням, національністю;

- ОСОБА_10 буде притягнуто до кримінальної відповідальності лише за те кримінальне правопорушення, за яке буде видано, а також його не буде вислано або видано третій державі без згоди Федерального відомства юстиції Федеративної Республіки Німеччина, після закінчення судового розгляду та відбуття покарання він зможе вільно залишити територію України;

- ОСОБА_11 буде забезпечено право на справедливий судовий розгляд кримінального провадження, а також на правовий захист та допомогу адвоката;

- у разі призначення ОСОБА_11 кримінального покарання, пов`язаного з позбавленням волі, Україна гарантує дотримання щодо нього вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, його не буде піддано поводженню, яке може містити загрозу його фізичній та психічній недоторканності, а умови ув`язнення не будуть нелюдськими або принизливими;

- ОСОБА_10 буде забезпечено відповідними засобами та вільним доступом до достатнього медичного обслуговування як безпосередньо у пенітенціарній установі, так і за її межами за необхідності.

Крім цього, українська Сторона гарантувала, що посадові особи дипломатичного представництва або консульської установи Федеративної Республіки Німеччина в Україні матимуть можливість відвідувати ОСОБА_12 в умовах тримання під вартою, і ці зустрічі не будуть об`єктом контролю.

Видана особа зможе у будь-який час звернутися до цих представників. Зазначені представники матимуть можливість отримати у державних органах України інформацію про стан кримінального провадження та бути присутніми під час судового розгляду по суті. Німецьку сторону на її вимогу буде проінформовано про остаточне рішення, ухвалене у кримінальному провадженні щодо виданої особи.

Тобто, з вказаного листа вбачається, що основною метою вказаного звернення було питання видачі громадянина України ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності останнього за вчинений на території України злочину, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що кримінальна відповідальність - це різновид юридичної відповідальності, обов`язок особи, яка вчинила кримінальне правопорушення (злочин), зазнати державного осуду в формі кримінального покарання. Передбачені Кримінальним кодексом України обмеження прав і свобод особи, що вчинила злочин, індивідуалізуються в обвинувальному вироку суду і здійснюються спеціальними органами виконавчої влади держави. Початком кримінальної відповідальності є вчинення злочину, а закінченням - погашення або зняття судимості.

У свою чергу, погашення судимості настає автоматично (без будь-якого рішення) за збігом визначеного у ст. 89 КК України строку, після фактично відбутого покарання, але за умови, що особа протягом такого строку не вчинить нового злочину.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що ОСОБА_8 звільнився з ДУ «Сумська виправна колонія №16» 09 квітня 2021 року по відбуттю покарання і поки що не є особою, судимість якої погашена або знята, посилання апелянтів на те, що встановлення адміністративного нагляду виключає можливість ОСОБА_8 виїхати за територію України після відбуття покарання, що є недотриманням гарантій, наданих компетентному органу Федеративної Республіки Німеччина, є необґрунтованими та безпідставними, а тому, не заслуговують на увагу і не свідчать про порушення прав останнього як особи, яка була притягнута до кримінальної відповідальності.

При цьому, колегія суддів, також, звертає увагу на те, що адміністративний нагляд є лише системою тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі і метою його встановлення є запобігання вчиненню злочинів та здійснення виховного впливу на таких осіб.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність встановлення засудженому ОСОБА_8 адміністративного нагляду строком на один рік з певними обмеженнями і доводи апеляційної скарги, при цьому, не спростовують правильність таких висновків, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 лютого 2021 року, якою відносно ОСОБА_8 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік з застосуванням певних обмежень, залишити без зміни, а спільну апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вказану постанову - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4