1Справа № 335/7515/21 1-кс/335/5882/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадженні за відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000596 від 25.05.2021 року.

05.11.2021 року в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В порядку передбаченому п. 20-5 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 КПК в порядку автоматизованого розподілу клопотання прокурора передано у провадження судді ОСОБА_1 ..

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою суду від 16.09.2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 15 листопада 2021 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
На теперішній час з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, виникла необхідність в продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підставою для застосування якого, є наявність ризиків, встановлених органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, які передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років, тим самим ОСОБА_6 усвідомлюючи про невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі. Не дивлячись на те, що по кримінальному провадженню зібрано достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_6 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, підозрюваний ОСОБА_6 свою вину не визнає, в скоєному не розкаявся, тим самим намагається уникнути кримінальної відповідальності. Вказані обставини дають підстави вважати що залишаючись на волі ОСОБА_6 може переховуватися від органів суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Встановлено, що замовлення особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, ОСОБА_6 здійснював за допомогою своїх мобільних телефонів в інтернет мережі, які було вилучено 25.05.2021. Наразі є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе отримати зворотній доступ до мережі інтернет шляхом використання будь-яких «гаджетів», ноутбуків, комп`ютерів, тощо, та знищити переписки, що містять інформацію щодо замовлення та оплати особливо небезпечного наркотичного засобу (канаьісу), тобто знищити інформацію яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, знаходячись на волі, ОСОБА_6 матиме змогу шляхом залякування або вмовляння незаконно впливати на свідків, які своїми показами підтверджують факт вчинення ним кримінального правопорушення, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вилучені 25.05.2021 року,під час обшуку в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_6 , 7 згортків обмотаних ізолентою чорного кольору з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження (особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс), надає підстави вважати, що ОСОБА_6 впродовж тривалого часу здійснює свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин з метою отримання незаконних доходів, що може свідчити про те, що це єдине джерело доходу і знаходячись на волі, ОСОБА_7 продовжить свою злочинну діяльність, та вчинить інші аналогічні кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
Неможливість обрання до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що не надходили заяви від осіб, які б заслуговували довіри та могли б взяти ОСОБА_6 на поруку.
Неможливість обрання до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що останній вчинив кримінальне правопорушення з метою отримання матеріального блага, що є джерелом його основного прибутку, що дає підстави вважати, що для внесення застави ним можуть бути використані грошові кошти, отримані злочинним шляхом.
Неможливість обрання до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що даний запобіжний захід не може гарантувати виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , обов`язків, та запобігти встановленим ризикам.
У зв`язку з чим, з метою захистити громадян і суспільство від злочинних посягань, та з метою присікти злочинну діяльність ОСОБА_6 , прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав підтримали та просив його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечували.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2021 до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 25 травня 2021 року до 24 липня 2021 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2021 року у підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 19 липня 2021 року до 17 вересня 2021 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 15 листопада 2021 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1, ч.2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Так, судом встановлено, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження триває, до спливу строку тримання під вартою завершити кримінальне провадження не можливо з незалежних від суду причин.
ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, за який законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.1,2,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування, знищення інформації, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, та вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати і на цей час.

Крім того, суд відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішені питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчинені злочину майже одразу після закінчення терміну умовно-дострокового звільнення та розуміє невідворотність покарання, має постійне місця реєстрації, яке і є його місцем проживання, є особою працездатного віку, який до затримання офіційно не працював, доказів того, що він працював не офіційно суду не надано, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, що дає достатньо підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим, на даний час, тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, у суду відсутні відомості про те, що обвинувачений за станом свого здоров`я не може перебувати у місці тримання під вартою, а міцність його соціальних зв`язків та наявність постійного місця проживання, поряд із встановленими судом обставинами щодо неодноразової судимості обвинуваченого не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу.

На думку суду, дані про особу обвинуваченого та наявність встановлених судом ризиків, у сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а також про те, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

На думку суду, обраний відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні та підготовчому судовому засіданні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_6 не виходить за межі розумного строку.

Застосований відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш мякий.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не відпали, і не встановлено обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу.

Суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжного заходу із тримання під вартою на інший більш м`який, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даний час, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з утриманням останнього у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до 07 січня 2022 року включно з можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2021 року.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 369, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 07 січня 2022 року включно з можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1