Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/212/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2022 року, якою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст. 263 КК України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто по 22.04.2022 року 11.00 год. включно, без визначення застави
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу районного суду щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо його підзахисного скасувати, відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; застосувавши до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час, а саме з 22:00 до 06:00 за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що ухвала суду є немотивованою та необґрунтованою. При кожному продовженні строку тримання під вартою прокурор надає одинакові по змісту клопотання, в яких зазначає про наявність ризиків, але не обґрунтовує їх. Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор повинний викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам. В клопотанні ж прокурор, як і в інших, раніше поданих клопотаннях про продовження строку тримання під вартою, зазначені одні і ті ж ризики, наведені одні і ті ж підстави. Крім того, судом першої інстанції при продовженні дії строку тримання під вартою, не врахував те, що ОСОБА_8 є хворою людиною, потребує постійного кваліфікованого лікування. На протязі всього досудового розслідування, судового розгляду ОСОБА_8 просить забезпечити йому обстеження та медичне лікування, однак до теперішнього часу суд не прийняв засобів до збереження життя ОСОБА_8 . Також просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали районного суду, мотивуючи тим, що його не повідомляли про час і місце проведення судового засідання по розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, що відбулося після 24 лютого 2022 року, тому він не був присутній при оголошені ухвали суду, а сторона захисту отримала копію ухвали від 24 лютого 2022 року електронною поштою тільки 03 березня 2022 року. Отже, вважає, що строк пропущений з поважних причин.

У провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0001272 щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст. 263 КК України.
24.02.2022 ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області щодо обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, санкція найтяжчої статті за інкриміновані злочини передбачає покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років, не працює, проте має родину та дітей. На даний час розпочато судовий розгляд, проте не допитано потерпілого та свідків. Крім того, доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого застосуванням більш м`якого запобіжного заходу є необґрунтованими, а матеріали провадження не містять медичної документації про неможливість перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятору.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу, дослідивши матеріали клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зваживши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст.395 КПК України ( у редакції Закону України № 1027 -1Х від 02.12.2020 р.) апеляційна скарга на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно матеріалів кримінального провадження, захисник ОСОБА_7 допущений місцевим судом як один із захисників обвинуваченого ОСОБА_8 та брав участь у розгляді справи.

Водночас, 24.02.2022 під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 брав участь захисник ОСОБА_9 , тому ухвала Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2022 була постановлена без захисника ОСОБА_7 .

При цьому, захисник ОСОБА_7 отрималв копію ухвали від 24.02.2022 електронною поштою тільки 03.03.2022, що підтверджується супровідним листом, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження захисником ОСОБА_7 пропущений з поважних причин.

Апеляційна скарга на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2022 була направлена до суду апеляційної інстанції засобами електронного зв`язку 09.03.2022.

Враховуючи, що однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки строк пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.331 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження №0001272 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст. 263 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на 60 днів.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 на більш м`який.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що у даній конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Ймовірність настання негативних наслідків, продовжують існувати, вони не зменшились та більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання вказаним ризикам, суд прийшов до обґрунтованого висновку доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013 року), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжких кримінальних правопорушень.
Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

Більш того, наведені обставини вказують на те, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі строком до 15 років, не працює, не має постійного джерела доходу, перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки може незаконно впливати на свідків, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
У разі застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (особисте зобов`язання, домашній арешт), вказане не забезпечить у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки, фактичне місце проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , захисник просить застосувати домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 , водночас судовий розгляд проводиться у Кіровоградській області. Крім того, перебуваючи на свободі, та усвідомлюючи кримінальне правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, може переховуватись від суду. Крім того, Відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1,4,5 ч.1статті 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою строком на 60 днів для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,4,5 ч.1 статті 177 КПК України, які були враховані судом під час продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого,а також серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 тримання під вартою, як про це просить захисник.

Доводи захисника щодо зміни запобіжного заходу у зв`язку з погіршенням стану здоров`я обвинуваченого є необґрунтованими, оскільки, як в судовому засіданні суду першої інстанції так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, зокрема за станом здоров`я. Згідно довідки Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Миколаївській та Одеській області від 04.02.2022 на теперішній час, стан здоров`я ОСОБА_8 не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. За поточними та хронічними захворюваннями обвинуваченому ОСОБА_8 системно надається медична допомога, отримує лікування , за потребою надається екстрена допомога. Явної небезпеки для життя по стану здоров`я для обвинуваченого на даний час немає.

При цьому, колегія суддів ураховує, що у разі наявності ризиків, ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Є також необґрунтовані доводи захисника ОСОБА_7 відносного того, що при розгляді клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 порушено право обвинуваченого на захист, оскільки брав участь не він, а захисник ОСОБА_9 , який не вивчив матеріали кримінального провадження, так як, захисника ОСОБА_10 судом першої інстанції було залучено для проведення окремої процесуальної дії, а саме для розгляду клопотання прокурора продовження строку дії запобіжного заходу,у зв`язку з тим, що захисниками обвинуваченого ОСОБА_8 були подані клопотання про неможливість участі у судовому засіданні, та прокурором в судовому засіданні апеляційної інстанції зазначено, що суду не долучались взагалі матеріали кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги захисника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 206, 376 ч.2, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2022.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24.02.2022 щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: