Провадження № 1-«кс»/522/299/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001014 від 23.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, 22.07.2020 до Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 , щодо вжиття заходів правового характеру до невстановлених осіб, які діючи за попередньою змовою, шахрайським шляхом, під приводом продажу об`єкту нерухомості, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_4 , спричинивши останньому матеріальний збиток у особливо великому розмірі.

23.07.2020 СВ ВП №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Допитаний в якості потерпілого, громадянин ОСОБА_4 , повідомив, що у вересні 2018 року, у зв`язку з необхідністю купівлі приміщення для здійснення своєї професійної діяльності, познайомився з громадянкою ОСОБА_5 , яка представилась як співробітник агентства нерухомості. В ході подальшого спілкування, громадянкою ОСОБА_5 було запропоновано громадянину ОСОБА_4 , оглянути приміщення, з метою подальшого придбання, яке знаходиться на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, у вересні 2018 року, громадянкою ОСОБА_5 та громадянином ОСОБА_4 , спільно з рядом інших невстановлених досудовим розслідуванням осiб, було здійснено огляд приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, громадянкою ОСОБА_5 було запропоновано громадянину ОСОБА_4 придбати вказаний об`єкт нерухомого майна за 48 500 доларів США. Відповідно до показань потерпілого, у зв`язку із терміновістю продажу вказаного об`єкту нерухомого майна, 04.10.2018 громадянином ОСОБА_4 у присутності громадянина ОСОБА_6 було передано громадянці ОСОБА_5 грошові кошти у загальному розмірі 36 000 доларів США у якості завдатку за купівлю об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно через кілька днів після вищевказаний подій, під приводом терміновості та особистих проблем, громадянка ОСОБА_5 повідомила громадянину ОСОБА_4 про необхідність передачі залишку грошових коштів за квартиру у загальному розмірі 12 500 доларів США. Наступного дня, громадянином ОСОБА_4 у присутності громадянина ОСОБА_7 було передано громадянці ОСОБА_5 грошові кошти у загальному розмірі 12 500 доларів США у якості залишку за купівлю об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, ОСОБА_5 здійснила дзвінок громадянину ОСОБА_4 з проханням надати особисті (паспортні та анкетні) дані останнього задля належного оформлення договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Після вищевказаних подій, громадянка ОСОБА_5 на зв`язок майже не виходила, на дзвінки потерпілого не відповідала, своїх зобов`язань щодо завершення угоди відносно купівлі-продажу об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - не виконала.

Вказані факти підтверджуються допитами свідків ОСОБА_7 , а також громадянина ОСОБА_6 , які фактично були присутніми при передачі громадянином ОСОБА_4 грошових коштів громадянці ОСОБА_5 . Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що громадянкою ОСОБА_5 було надано громадянину ОСОБА_4 розписку щодо зобов`язання повернути потерпілому грошові кошти у загальному розмірі 48 500 доларів США від 11.06.2019. Від надання пояснень в рамках кримінального провадження № 0001014, громадянка ОСОБА_5 відмовилась, посилаючись на норму ст. 63 Конституції України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 багаторазово вчиняла шахрайські дії відносно інших осіб, була неодноразово судима за вчинення епізодів шахрайства.

Зокрема в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 повідомляла особам про наявне в неї право власності на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 . Більше того, ОСОБА_5 надавала потерпілому свідоцтво про право власності на будинок за вищевказаною адресою. Вказана інформація перевірена оперативним шляхом та знайшла своє підтвердження.

З метою відшукання речових доказів, що будуть виступати предметами доказування у вказаному кримінальному провадженні, а саме, документів, чорнових записів а також інших речей документів, які мають відношення до вчинення вказаного злочину у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 263182249 від 26.06.2021 року, будинок АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_8 .

Так, 23.07.2021 року слідчим СВ відділення поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 отримано ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 №1-кс/522/7364/21 про дозвіл на проведення обшуку будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

11.08.2021 працівниками відділення поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_10 у будинку, який належить ОСОБА_8 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час проведення обшуку приміщення будинку АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено:

1. зошит із обкладинкою блакитного кольору, в якому містяться чорнові записи від руки та сім-картку із номерними позначеннями на ній НОМЕР_1 , що поміщено до спец-пакету № INZ2057803 у присутності понятих, та під безперервну відеофіксацію.

2. договори про надання ломбардом фінансового кредиту №, №93019669, №93019668, №93019667, п`ять листів паперу із нотатками, чорновими записами ручкою синього кольору; копія паспорта на ім`я: ОСОБА_11 , що поміщено до спец-пакету № INZ2057804 у присутності понятих, та під безперервну відеофіксацію.

Прокурор та слідчий до суду не з`явились, надали заяву про розгляд клопотання за їх відсутності, яке підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, який також необхідно накласти з метою забезпечити можливість проведення відповідних експертиз.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, суд вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 у будинку, який належить ОСОБА_8 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- зошит із обкладинкою блакитного кольору, в якому містяться чорнові записи від руки та сім-картку із номерними позначеннями на ній НОМЕР_1 , що поміщено до спец-пакету № INZ2057803.

- договори про надання ломбардом фінансового кредиту №, №93019669, №93019668, №93019667, п`ять листів паперу із нотатками, чорновими записами ручкою синього кольору; копія паспорта на ім`я: ОСОБА_11 , що поміщено до спец-пакету № INZ2057804.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: