У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000474, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Батьово Берегівського району, освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого, дітей немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно громадянина України ОСОБА_5 без визначення застави.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме у відкритому заволодінні чужим майном, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб. Метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, потерпілого, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен унеможливити ризики, зазначені у клопотанні, позаяк наявність лише передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, не забезпечить реальної можливості запобігти ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили задовольнити.

Захисник під час судового засідання просила відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням особи під вартою. Зокрема, захисник зазначила, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який прокурор просить застосувати до підозрюваного, є невиправдано суворим, оскільки прокурор не довів, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні про застосування запобіжного заходу. Захисник повідомила, що підозрюваний повністю визнає свою вину, має постійне місце проживання.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею зі змісту доданого до клопотання витягу ЄРДР встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000474, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474 слідує, що 23.08.2021 о 17:41 год. в ч/ч надійшло повідомлення з 102 про те, що двоє невідомих осіб 23.08.2021 року приблизно о 01:30 год., перебуваючи у с. Соломоново, за попередньою змовою спричинили незначні тілесні ушкодження гр. ОСОБА_8 та відібрали у останнього грошові кошти в сумі 150 гривень та мобільний телефон марки Ксіомі Редмі 7.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.08.2021, ОСОБА_5 затримано працівниками поліції 24.08.2021 року о 07 год. 00 хв.

24 серпня 2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому заволодінні чужим майном, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який відповідно класифікації наведеній у ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, а саме: протокол проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 23.08.2021, в ході якого вилучено футболку потерпілого ОСОБА_8 , протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протокол прийняття заяви від ОСОБА_8 від 23.08.2021; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.08.2021; протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 23.08.2021, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, будучи судимим, наразі за іншим вироком суду звільнений від відбування покарання з випробуванням, під час якого підозрюється у вчиненні даного злочину, неодружений, тобто не має стійких соціальних зв"язків, не працюючий, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Підозрюваний може незаконно впливати на свідка, потерпілого, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Так, під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення допитано неповнолітнього свідка ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_8 , чиї показання слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, їх допит є важливим під час судового провадження. Наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином прокурором під час судового засідання та слідчим за змістом клопотання необґрунтовано. До матеріалів клопотання не долучено доказів наявності обставин, які вказують на причетність сторонніх осіб, які наразі не встановлені органом досудового розслідування, які могли допомагати у підготовці до вчинення злочину.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відсутність відомостей, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах СІЗО, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме те, що підозрюваний раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2021 (справа №308/1588/21) та від 11.06.2021 (справа №308/6326/21), вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2018 (справа №308/8244/18), вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2018 (справа №308/7741/18), не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки в даному випадку жодна особа не висловила намір особистої поруки за нього, а особисте зобов`язання, домашній арешт не є дієвими, з огляду на обставини інкримінованого злочину та попередю поведінку особи.

Таким чином, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, на переконання слідчого судді, слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. При цьому, підозрюваному може бути змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначений даною ухвалою.

Так, вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено право слідчого судді, суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Вказане положення закону містить право, зокрема, слідчого судді визначати чи не визначати розмір застави, однак, у даному випадку слідчий суддя вважає, що відсутні підстави не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

В зв`язку із чим, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої на 01.01.2021 року 2270 грн. Враховуючи характеризуючи дані підозрюваного, вважаю, що сума у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень(20 х 2270) буде достатньою для внесення у якості застави.

Враховуючи наведене, тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а застосовуючи такий запобіжний захід, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Заперечення адвоката щодо непідтвердження ризиків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в частині запобігання спробам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає такими, що не підтверджуються матеріалами справи. Доводи адвоката про визнання підозрюваним своєї вини, готовність співпрацювати зі слідством не свідчать про відсутність ризиків та підстав для застосування вказаного запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 392, 393 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 09 години 11 хвилин 24 серпня 2021 року.
Встановити строк дії ухвали до 22 жовтня 2021 включно.
На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 грн (сорок п`ять тисяч чотириста гривень (20 х 2270).
У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_5 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 22 жовтня 2021 року включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання перерахованих вище обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 27 серпня 2021 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1