Справа № 357/7848/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуюча суддя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції з державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)»:

представник установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року,

установив:

в обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Миронівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року до п`яти років позбавлення волі.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має добре відношення до роботи, п`ять заохочень, порушень вимог режиму не допускав, відбута частина покарання становить не менше 2/3 строку покарання, призначеного вироком Миронівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року, повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, офіційно працевлаштований у їдальні установи, позови по справі відсутні, перебуває у громадянському шлюбі, та має малолітню дитину 2015 року народження, яка потребує його виховання. Надав довідку б/н, б/д ПП «ФОП ОСОБА_7 » про зобов`язання офіційно працевлаштувати його на підприємство.

В зв`язку із цим, засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та на підставі викладеного, посилаючись на норми закону, просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року.

Судом установлено, що згідно із вироком Миронівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року, ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185, ст. 70, ч.4 ст.70, ст.72 КК України, до п`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з 06 липня 2017 року.

Згідно із довідкою, за час відбування покарання, ОСОБА_5 має п`ять заохочень, та п`ять стягнень.

Відповідно до характеристики від 01 жовтня 2021 року, ОСОБА_5 зарекомендував себе посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, із засудженими та працівниками колонії не конфліктує.

Згідно із довідкою № 571 від 27 вересня 2021 року, ОСОБА_5 отримував заробітну плату з серпня 2020 року до січня 2021 року, та з квітня 2021 року до серпня 2021 року в інші місяці, під час відбування покарання не працював.

Згідно із ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Отже, обов`язковими умовами, для застосування умовно-дострокового звільнення є сумлінна поведінка засудженого та ставлення його до праці.

Так «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Як встановлено судом, засуджений ОСОБА_5 протягом більшої частини відбування покарання працевлаштованим не був. Надав недостовірну довідку про можливе офіційне працевлаштування до ПП «ФОП ОСОБА_7 ».

Таким чином, суд вважає, що клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року не ґрунтується на вимогах ч. 2 ст. 81 КК України, оскільки засуджений ОСОБА_5 своїм ставленням до праці не довів своє виправлення, в зв`язку із чим в його задоволенні суд відмовляє.

Керуючись ст. 81 КК України, суд

постановив:

в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена, в апеляційному порядку, до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили, в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_8