Справа № 761/1462/21
Провадження № 1-кс/761/1848/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення процесуальних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000600 від 15.12.2016 (в порядку статей 28 та 114 КПК України),

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про встановлення процесуальних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000600 від 15.12.2016 (в порядку статей 28 та 114 КПК України), яке подано в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Відповідно до прохальної частини клопотання заявник просив встановити строк три доби для завершення проведення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст.283 КПК України, слідчому та прокурору Офісу Генерального прокурора в даному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи клопотання заявник вказував на те, що 09.12.2020 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Офісу Генерального прокурора із клопотанням про закриття кримінального провадження №0000600 від 15.12.2016.

29.12.2020 клопотання було направлено до ГУ НП в Київській області для розгляду.

Згідно інформації, що відображена у Витягу з ЄРДР, відомості були внесені 15.12.2016 за ст.356 КК України внаслідок самостійного виявлення прокурором кримінального правопорушення; 13.06.2017 за ч.1 ст.364-1 КК України, 04.10.2017 за ч.2 ст.366 КК України, 16.04.2018 за ст.356 КК України за заявами ОСОБА_6 .

Як вказує заявник, кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 477 КПК України за статтями 364-1 та 356 КК України має здійснюватися у формі приватного обвинувачення, тобто виключно на підставі заяви потерпілого.

Тобто, на думку заявника, вносити відомості до ЄРДР та розпочинати досудове розслідування за ст.356 КК України через самостійне виявлення прокурором кримінального правопорушення є прямим порушенням кримінального процесуального законодавства. Крім того, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено; відсутні відомості про оголошення будь-якій особі про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364, ч.2 ст.366 КК України.

Таким чином, органом досудового розслідування упродовж 3 років та 11 місяців здійснюється досудове розслідування за вказаними статтями.

Що стосується статусу заявників даного клопотання, то в матеріалах кримінального провадження не зазначено відомостей про повідомлення їм про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Водночас, під час досудового розслідування вони обмежуються в своїх правах щодо своєї власності.

Протягом строку досудового розслідування кримінального провадження №0000600 від 15.12.2016 на земельні ділянки, що належать заявникам на праві власності неодноразово накладалися арешти. Однак, доказів про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру або їх визнано обвинуваченими слідчим суддям надано не було. У подальшому, накладені арешти скасувалися за клопотанням власників земельних ділянок. Дані земельні ділянки також не можуть бути визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.356 КК України правопорушення є злочином невеликої тяжкості, санкція якого не передбачає конфіскацію майна. Майно, що належить зазначеним вище особам, не підпадають під ознаки майна, щодо якого може бути застосовано спеціальну конфіскацію, оскільки дані особи не є службовими особами у розумінні ст.364 КК України.

Тобто, такими діями обмежуються права та законні інтереси ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час досудового розслідування, а тому вони мають право звертатися до суду з даним клопотанням.

Заявник вказує, що станом на 03.12.2020 в кримінальному провадженні №0000600 від 15.12.2016 відсутні відомості про оголошення будь-якій особі про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364, ч.2 ст.366 КК України. В діях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відсутні будь-які порушення, відсутнє порушення вимог містобудівного законодавства, які стали підставою для порушення кримінального провадження.

З урахуванням положень КПК України строк досудового розслідування закінчився, а тому відповідно до положень статей 283, 284 КПК України у органу розслідування є всі підстави для завершення досудового розслідування та прийняття процесуального рішення.

Водночас, жодного процесуального рішення, передбаченого ст.283 КПК України не прийнято.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Так, положеннями ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

За вимогами ч.6 ст.28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч. 1 статті 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Системний аналіз Конституцій України та зазначених норм процесуального закону в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 28, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.

Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі "Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia))".

Також за ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч.1-3 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Крім того, за ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Як вбачається із матеріалів клопотання, в провадженні СУ ГУ НП у Київській області перебуває кримінальне провадження за №0000600 від 15.12.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України.

Статтею 114 КПК України унормовано, що слідчий суддя, суд, задля забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, має право встановлювати процесуальні строки в межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Таким чином, слідчим суддею можуть бути встановлені процесуальні строки для виконання відповідних процесуальних дій та процесуальних рішень, але тільки в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції. Разом з тим, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує також прокурор, що передбачено ч.2 ст.28 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 2 статті 36 КПК України унормовано, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; - приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; - повідомляти особі про підозру.

У відповідності до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. За законність та своєчасність здійснення процесуальних дій слідчий несе відповідальність, що визначено ч.1 ст.40 КПК України.

В силу статті 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

З урахуванням наведених норм слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для вирішення даного клопотання у такий спосіб, а відтак і для його задоволення, оскільки питання, яке поставлено на вирішення, знаходиться поза межами компетенції слідчого судді; чинним КПК не надано слідчому судді повноважень для встановлення строків досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 28, 36, 38, 40, 113, 114, 219, 308, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення процесуальних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000600 від 15.12.2016 (в порядку статей 28 та 114 КПК України), - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: