Справа № 522/8295/20
Провадження по справі № 1-кс/522/8927/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єдинці Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 23.05.2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 201, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 321 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000063 від 23.05.2020 року, за ознаками кримінальногох правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, відповідно до ст. 2 Закону України «Про лікарські засоби» від 04.04.1996, лікарській засіб будь-яка речовина або комбінація речовин (одного або декількох АФІ та допоміжних речовин), що має властивості та призначена для лікування або профілактики захворювань у людей, чи будь-яка речовина або комбінація речовин (одного або декількох АФІ та допоміжних речовин), яка може бути призначена для запобігання вагітності, відновлення корекції чи зміни фізіологічних функцій у людини шляхом здійснення фармакологічної, імунологічної або метаболічної дії або для встановлення медичного характеру.

Відповідно до Переліку сильнодіючих лікарських засобів за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами, затвердженого Наказом МОЗ України від 17.08.2007 №490, дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми) відноситься до сильнодіючих лікарських засобів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про лікарські засоби» від 04.04.1996, на територію України можуть ввозиться лікарські засоби, зареєстровані в Україні, за наявності сертифіката якості серії лікарського засобу та ліцензії на імпорт лікарських засобів.

Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів), затверджені постановою КМУ від 30.11.2016 №929 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів».

Постановою КМУ від 05.08.2015 №609, органом ліцензування господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів) визначено Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками.

В порушення вищевказаних вимог, на початку 2020 року ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), не маючи відповідного дозволу (ліцензії), керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу дифенгідраміну (димедролу) (тверді форми), в особливо великому розмірі, усвідомлюючи протиправність своїх дії, бажаючи при цьому настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановлених законодавством України правил обігу сильнодіючих лікарських засобів, знаходячись на окраїні с. Мирони Балтського району Одеської області, отримав від невстановленої особи, таким чином незаконно придбав, з метою подальшого збуту, таблетки «Димедрол» та «Димедрол-УБФ», загальною кількістю 249170 шт., які містять сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамин (димедрол), що становить особливо великий розмір.

Незаконно придбаний сильнодіючий лікарський засіб в особливо великому розмірі, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), не маючи спеціального дозволу на його зберігання, з 22:30 год. 22.05.2020 зберігав при собі з метою незаконного збуту, перенісши його до автомобілю марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_9 разом з двома пасажирами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а потім у багажнику вказаного автомобіля, в якому він також особисто перебував, до 00.10 год. 23.05.2020 року.

Крім того, не маючи спеціального дозволу на перевезення сильнодіючого лікарського засобу, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), діючи з метою його збуту, у період з 22:30 год. 22.05.2020 до 00:10 год. 23.05.2020 незаконно перевозив вказаний сильнодіючий лікарський засіб в багажнику автомобілю марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_9 разом з двома пасажирами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в якому він також особисто перебував, від с. Мирони Балтського району Одеської області до залізничного переїзду автомобільної дороги сполученням м. Балта м. Подільськ, на відстані 12-ти кілометрів від н.п. Подільськ.

23.05.2020, приблизно о 00:10, на автомобільній дорозі сполученням м. Балта м. Подільськ, біля залізничного переїзду, на відстані 12-ти кілометрів від н.п. Подільськ Одеської області, автомобіль марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_9 разом з двома пасажирами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в якому також перебував ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) був зупинений співробітниками ДПС України, де під час огляду місця події в багажному відділенні вказаного автомобіля було виявлено 8 (вісім) картонних коробок з таблетками «Димедрол» та «Димедрол-УБФ», загальною кількістю 249170 шт., які містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамин (димедрол), що становить особливо великий розмір, які ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) незаконно придбав, перевозив та зберігав з метою збуту, без спеціального на те дозволу.

Згідно з висновком експерта Одеського НДЕКЦ МВС України №1242-Х від 28.05.2020, надані на експертизу таблетки в конвалюті з написом «Демидрол», містять сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін гідрохлорід. Кількісний вміст дифенгідрамін гідрохлорід в 10 таблетках складає 0,5 г.

Відповідно до Переліку сильнодіючих лікарських засобів за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 490 від 17.08.2007, дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми) належить до сильнодіючих лікарських засобів.

Згідно Таблиці «Великі та особливо великі розміри сильнодіючих лікарських засобів, які знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 511 від 31.08.2007, 12458,5 г сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), становить особливо великий розмір.

10.06.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України тобто незаконного придбання, перевезення, зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів в особливо великих розмірах, вчиненого без спеціального на те дозволу.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 23.05.2020 року, під час якого в автомобілі марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_9 , в якому також перебував ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) було виявлено 8 (вісім) картонних коробок з таблетками «Димедрол» та «Димедрол-УБФ», загальною кількістю 249170 шт.; показаннями свідка ОСОБА_12 співробітника Подільського придонного загону ДПС України від 03.06.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_11 від 24.05.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_9 від 27.05.2020 року; проколом одночасного допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 від 09.06.2020; висновком експерта Одеського НДЕКЦ №1242-Х від 28.05.2020 згідно якого таблетки в конвалюті з написом «Демидрол», містять сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамінгідрохлорід. Кількісний вміст дифенгідрамінгідрохлорід в 10 таблетках складає 0,5 г.

Все вищезазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки є громадянином республіки Молдова, яка безпосередньо межує з Одеською областю та не визнаною республікою Придністров`я, не має соціальних зав`язків на території України, не має постійного місця роботи та реєстрації, та будь якого майна на території України), крім того нелегально знаходився на території України, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, чим може зашкодити виконанню покладених на неї процесуальних обов`язків. Окрім цього, прокурор просив слідчого суддю встановити розмір застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів, оскільки в менших розмірах вона не зможе забезпечити покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки підозрюваний повністю визнає свою провину, щиро кається у вчиненому злочині, раніше не судимий, окрім цього самостійно з`явився до суду для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає, з наступних підстав.

Мотиви суду.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 10 років, підозрюваний є громадянином іншої держави, не має постійного місця проживання в Україні, не працевлаштований, що в сукупності свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому є підстави вважати що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 23.05.2020 року, під час якого в автомобілі марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_9 , в якому також перебував ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) було виявлено 8 (вісім) картонних коробок з таблетками «Димедрол» та «Димедрол-УБФ», загальною кількістю 249170 шт.; показаннями свідка ОСОБА_12 співробітника Подільського придонного загону ДПС України від 03.06.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_11 від 24.05.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_9 від 27.05.2020 року; проколом одночасного допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 від 09.06.2020; висновком експерта Одеського НДЕКЦ №1242-Х від 28.05.2020 згідно якого таблетки в конвалюті з написом «Демидрол», містять сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамінгідрохлорід. Кількісний вміст дифенгідрамінгідрохлорід в 10 таблетках складає 0,5 г.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого злочину;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчинення вказаного злочину;

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 запобігатиме наведеному ризику.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.321 КК України, 09.06.2020 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 09.08.2020 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, а також практики ЄСПЛ, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, який має місця реєстрації та проживання, одржуений, працевлаштований, ,беручи до уваги, що у досудовому розслідуванні кримінального провадження проводяться першочергові слідчі дії, зважаючи на розмір майнової шкоди у вказаному кримінальному провадженні, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Можливість призначення у разі визнання винуватим покарання у вигляді позбавлення волі, наявність невідшкодованої майнової шкоди у великих розмірах, дає підстави вважати, що застава у межах, зазначених у п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вказаному кримінальному провадженні за фактом того, що займається незаконним видом діяльності, пов`язаним із незаконним придбанням, перевезенням, зберіганням з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, що приносить йому значний дохід (орієнтовна вартість вилученої партії димедролу на внутрішньому ринку складає 594 270,45 грн.), а тому визначення застави в менших розмірах не зможе забезпечити виконання покладених на ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) процесуальних обов`язків.

Здіно ЗУ «Про Державний Бюджет 2020 року» 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень, а тому саме з цього розрахунку буде визначена сума застави.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 10 років, враховуючи те, що підозрюваний є громадянином іншої держави, не має в Україні постійного проживання та роботи, його майнове становище, обсяг вилучених лікарських засобів, вважаю за доцільне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці в межах строку досудового розслідування визначивши розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 630 600 (шістсот тридцять шістсот) гривень.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», на строк проведення досудового розслідування, тобто до 08.08.2020 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 630 600 (шістсот тридцять шістсот) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/8927/20.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому ж кримінальному провадженні з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина Молдова, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів та обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 10.06.2020 року.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 08.08.2020 року, включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

10.06.2020