Справа № 991/3849/21
Провадження 1-кс/991/6445/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши в залі судових засідань Вищого антикорупційного суду заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_11 про відвід слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_12 від розгляду справи № 991/3849/21 (провадження № 1-кс/991/3910/21),
ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_12 перебуває справа № 991/3849/21 (провадження № 1-кс/991/3910/21) за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (далі АТ «НЗФ») на постанову прокурора п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі САП) Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 від 20.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017.
В подальшому матеріали вказаної справи було об`єднано з матеріалами судової справи № 991/4564/21 (провадження № 1-кс/991/4625/21) за скаргами ГО «Центр протидії корупції», адвоката ОСОБА_14 в інтересах акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» (далі АТ «ЗЗФ») та адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_11 на вказане вище рішення прокурора.
15.09.2021 адвокатом ОСОБА_4 було подано заяву про відвід слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_12 від розгляду справи № 991/3849/21.
За ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді його розглядає інший суддя цього ж суду.
В порядку ст. 35 КПК України згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2021 для розгляду заяви про відвід визначено суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .
1. Доводи заяви.
Адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , повідомила, що 21.02.2017 ОСОБА_11 , як народним депутатом України VIII скликання, було подано до Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) депутатське звернення про вчинення злочину за ознаками, передбаченими ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ст. 368-2 КК України. За результатами розгляду його депутатського звернення НАБУ внесло відомості до ЄРДР за кримінальним провадженням № 0000209 від 24.03.2017.
20.05.2021 процесуальний керівник прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі САП) ОСОБА_13 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017. Мотивом для закриття стали: відсутність беззаперечних доказів факту порушення вимог закону під час розробки та прийняття Комісією Постанови № 289, не підтвердження факту настання тяжких наслідків та не встановлення потерпілих, яким заподіяна шкода, та закінчення строків досудового розслідування.
Не погоджуючись із прийнятим 20.05.2021 процесуальним рішенням прокурора САП ОСОБА_13 , адвокат ОСОБА_4 08.07.2021 подала скаргу до Вищого антикорупційного суду.
Насьогодні у провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває справа № 991/3849/21 за об`єднаними в одне провадженнями скаргами ГО «Центр протидії корупції», адвоката ОСОБА_14 в інтересах АТ «Запорізький завод феросплавів», адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_5 в інтересах АТ «Нікопольський завод феросплавів» на рішення прокурора САП ОСОБА_13 від 20.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017 щодо підозрюваних.
Адвокат ОСОБА_4 стверджує, що насьогодні існують обставини, які викликають сумніви у неупередженості слідчої судді ОСОБА_12 під час розгляду справи № 991/3849/21 та виключають її участь в кримінальному провадженні. Серед таких обставин заявниця зазначає:
1)штучне створення слідчою суддею ОСОБА_12 обставин задля того, аби розгляд зазначених скарг здійснювався саме нею. Визначення слідчої судді для розгляду скарг ОСОБА_11 , АТ «ЗФЗ» та ГО «Центр протидії корупції» здійснювалося не через автоматизовану систему документообігу суду;
2)слідча суддя ОСОБА_15 надає переваги адвокатам екс-підозрюваних у реалізації своїх процесуальних прав, створює несприятливі та завідомо дискримінаційні умови для реалізації своїх процесуальних прав скаржникам.
Враховуючи викладене, адвокат ОСОБА_4 просить задовольнити заяву про відвід слідчої судді ОСОБА_12 від здійснення судового розгляду справи № 991/3849/21, провадження № 1-кс/991/3910/21.

2. Позиції сторін у судовому засіданні
Адвокат ОСОБА_4 підтримала вимоги своєї заяви та просила її задовольнити. Вона наголосила на підставах, які, на її думку, вказують про особистий інтерес слідчої судді ОСОБА_12 у результатах розгляду скарг, а тому подальші дії викликають сумніви у неупередженості слідчої судді у ході розгляду скарг.
Також заявниця зазначила, що подальший розгляд скарг слідчою суддею ОСОБА_12 підриває довіру до Вищого антикорупційного суду, а тому розгляд має здійснювати інша неупереджена суддя.

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах АТ «Запорізький завод феросплавів», підтримав заяву про відвід. Він повідомив, що раніше ним вже подавалась заява про відвід слідчої судді ОСОБА_12 , це питання вже було предметом розгляду від головуванням судді ОСОБА_1 . Проте позиція ОСОБА_5 не змінилась.
Він вважає, що рішення слідчої судді є необ`єктивними, містять грубі порушення диспозитивності, але самі по собі не свідчать про неупередженість. Питання викликає черговість винесення рішень, прийняття рішень без участі скаржників та розгляд скарг без їх участі, що є порушенням відповідно до вимог ст. 306 КПК України.

Представник ГО «Центр протидії корупції» адвокат ОСОБА_6 погодився з наведеними іншими адвокатами фактами, та вважає, що всі обставини у сукупності викликають сумніви у неупередженості слідчої судді ОСОБА_12 . Він вважає, що прийняття рішень судді є системним, і всі її дії такі як відхилення клопотань, призначення чотирьох судових засідань в серпні, коли два представника були у відпустці, свідчать про упередженість слідчої судді.

Адвокат ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_16 , зазначила, що сьогодні було зірвано дванадцяте судове засідання, і це вже третій відвід заявлений у цій справі. Вона вважає такі дії затягуванням справи. За її твердженням, заявник ОСОБА_11 жодного разу не з`явився у судове засідання, у нього є декілька захисників, а тому під час судового розгляду може брати участь не лише адвокат ОСОБА_4 .
Адвокат вказує, що у ході судового розгляду зібрати всіх скаржників одночасно видається неможливим. Саме тому розгляд скарги по суті почався лише на десяте судове засідання. З боку представників скаржників відбувається маніпулювання та зловживання правами, що унеможливлює проведення процесу. Вона вказує, що наведені підстави для відводу вже були предметом розгляду судді ОСОБА_1 , і у його задоволенні було відмовлено. Просила відмовити у задоволенні заяви.

Захисник ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_8 вказав, що судом вже розглядалось питання щодо визначення слідчої судді не через автоматизовану систему. На його думку скаржники самі штучно створили підстави для автоматичного розподілу справи, подавши чотири скарги, три з яких були подані з грубими порушеннями.
Адвокат ОСОБА_8 звернув увагу на те, що відвід слідчій судді ОСОБА_12 було заявлено 15.09.2021, однак до цього у ході судових засідань 3, 4 та 5 вересня таких заяв не було, що доводить те, що метою заявленого відводу є затягування процесу. За його словами по суті скарга без скаржників не заслуховувалась.

Адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_18 , стверджує, що адвокат ОСОБА_4 не є учасником кримінального провадження, який може заявити відвід. Він вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню, адже заява з аналогічними доводами вже розглядалась судом місяць тому. Це свідчить, що заявниця навмисно використовує свої права і заявляє відвід з тих же підстав, що і адвокат ОСОБА_5 . Така поведінка містить ознаки зловживання своїм правом на відвід та спрямована на затягування розгляду скарги по суті.
Адвокат ОСОБА_7 зазначив, що адвокати скаржників не раз ігнорували судові засідання, хоча попередньо порядок розгляду справи узгоджувався слідчою суддею і адвокати на нього погоджувались. В цілому заяву про відвід вважає невмотивованою та просить відмовити у її задоволенні.
Адвокат ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_19 , підкреслила, що вважає подану заяву про відвід зловживанням правами та діями, спрямованими на затягування розгляду скарг по суті. Вона просила відмовити у задоволенні заяви.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про відвід. Він вважає, що адвокат, який діє в інтересах заявника, що повідомив про вчинення кримінального правопорушення, не може бути суб`єктом звернення із заявою про відвід.
Прокурор вказує, що всі доводи заяви були предметом розгляду суду, адже адвокат ОСОБА_5 вже заявляв відвід з аналогічних підстав. Інші порушенні процесуальні питання не є підставою для відводу, а є підставою для оскарження рішень до суду апеляційної інстанції, і жодним чином не свідчить про упередженість слідчої судді. Він вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню.

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_12 була повідомлена про час та дату розгляду заяви про відвід, однак не з`явилась для участі під час судового розгляду. Вона просила розглянути заяву без її участі та зазначила, що не бажає надавати пояснення.
У ч. 3 ст. 81 КПК України передбачено, що при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що слідча суддя ОСОБА_12 не виявила бажання надати пояснення по суті заяви, розгляд було здійснено без її участі.

3. Оцінка та висновки судді
Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, мають процесуальну можливість заявити відвід слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, дізнавачу, захиснику, представнику, експерту, представнику персоналу органу пробації, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання (ч. 2 ст. 80 КПК України).
Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.
Чинні положення КПК України хоча не регулюють питання залучення захисника для заявника, однак в той же час не містять заборони щодо залучення заявником до реалізації наданих йому процесуальних прав захисника.
Адвокат діє виключно в інтересах та від імені заявника, фактично реалізує його волю, надаючи відповідну правову допомогу. Саме тому звернення із заявою про відвід адвокатом ОСОБА_4 від імені ОСОБА_11 , який є заявником, не є порушенням, та не суперечить засадам кримінального провадження та правилам кримінальної процедури.

Перелік підстав для відводу слідчому судді визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, на яку посилається заявник, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Для вирішення питання про наявність підстав для відводу слідчої судді ОСОБА_12 від розгляду справи № 991/3849/21 суддя повинен перевірити наявність підтверджених фактів, які б породжували сумніви щодо відсутності неупередженості судді у цій справі.
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суддя в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так Європейським судом з прав людини у п. 66 у рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).
Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п. 43).
Таким чином існує презумпція неупередженості судді. А якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Адвокат ОСОБА_4 наводить два основних аргументи, які, на її думку, свідчать про упередженість слідчої судді ОСОБА_12 :
1) штучне створення обставин задля розгляду скарг саме слідчою суддею;
2) створення дискримінаційних умов для реалізації процесуальних прав скаржників.

3.1. Щодо створення умов для розгляду скарг слідчою суддею
Адвокат ОСОБА_4 зазначає, що до Вищого антикорупційного суду було подано чотири скарги на рішення прокурора від 20.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017. Визначення слідчого судді для конкретного судового провадження було здійснено автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних скарг. У результаті для розгляду скарг ГО «Центр протидії корупції», адвоката ОСОБА_14 в інтересах АТ «ЗЗФ», та адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_11 було визначено слідчу суддю ОСОБА_20 , за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах АТ «НЗФ» - слідчу суддю ОСОБА_12
19.07.2021 в межах справи № 991/3849/21 представником АТ «НЗФ» було подано слідчій судді ОСОБА_12 заяву про залишення поданої ним скарги без розгляду. В цей же день ухвалою слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_12 відмовила у задоволенні цієї заяви, чим, на думку заявниці, штучно створила ситуацію, за якою у неї на розгляді залишатиметься скарга на рішення прокурора про закриття кримінального провадження. Попри те, що сам скаржник заперечував проти того, щоб його скарга взагалі розглядалася, виразив своє волевиявлення у формі клопотання та наполягав на необхідності залишення скарги без розгляду.
Адвокат ОСОБА_4 стверджує, що порушивши норми кримінально-процесуального законодавства та Конституції України, всупереч сформованій слідчою суддею практиці в аналогічних питаннях, використовуючи в якості обґрунтування завідомо недостовірну інформацію слідча суддя ОСОБА_12 відмовилась залишати скаргу АТ «НЗФ» без розгляду, чим штучно створила умови, за яких розгляд скарг на постанову прокурора про закриття кримінального провадження буде здійснюватися саме нею.

Аналогічні доводи були наведені адвокатом ОСОБА_5 у заяві про відвід від 28.07.2021. Оцінку вказаним доводам суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 надав в ухвалі від 30.07.2021, постановленій у справі № 991/3849/21, провадження № 1-кс/991/5224/21.
Враховуючи, що доводи заяви про відвід адвоката ОСОБА_4 в цій частині повністю відповідають доводам заяви про відвід слідчої судді ОСОБА_12 від 28.07.2021, позиція судді також є незмінною.

Так встановлено, що 19.07.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла заява адвоката ОСОБА_5 про залишення без розгляду скарги від 04.06.2021.
Ухвалою від 19.07.2021 слідча суддя ОСОБА_12 відмовила у задоволенні заяви про залишення без розгляду скарги від 04.06.2021. Підставою для відмови стали доводи клопотання, які зводились до висловлення сумнівів у неупередженості слідчої судді та наявність інших скарг щодо того самого рішення прокурора про закриття кримінального провадження. Також слідча суддя зазначила, що ст. 307 КПК України не передбачено можливість залишення скарги без розгляду.
Ухвалою від 20.07.2021 у справі № 991/4564/21 (провадження № 1-кс/991/4625/21) слідча суддя ОСОБА_20 задовольнила клопотання адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та передала матеріали судової справи № 991/4564/21 за об`єднаними скаргами ГО «Центр протидії корупції», адвоката ОСОБА_14 в інтересах АТ «ЗЗФ», та адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_11 на рішення прокурора САП ОСОБА_13 від 20.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017 щодо підозрюваних слідчій судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_12 для вирішення питання про їх об`єднання в одне провадження із судовою справою № 991/3849/21.
Ухвалою від 21.07.2021 (справа № 991/3849/21, провадження № 1-кс/991/3910/21) слідча суддя ОСОБА_12 об`єднала матеріали судової справи № 991/4564/21 із матеріалами справи № 991/3849/21 для подальшого розгляду.

Проаналізувавши наведені заявником доводи, суддя вважає, що постановлення слідчою суддею ОСОБА_12 рішення про відмову у задоволенні клопотання про залишення скарги без розгляду не є протиправним та не свідчить про упередженість слідчої судді.
Так ст. 307 КПК України передбачений перелік ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування. Ухвала про залишення скарги без розгляду до цього переліку не входить.
Тобто відмова у залишенні скарги без розгляду має нормативне обґрунтування.
Наявність протилежних ухвал слідчої судді свідчить про застосування нею принципу диспозитивності. Водночас такий принцип було застосовано з урахуванням конкретних обставин судових справ.
В даному випадку слідчою суддею при прийнятті рішення також враховані особливості справи № 991/3849/21.
Тому постановлення ухвали, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про залишення його скарги без розгляду в даному випадку не свідчить про штучне створення умов слідчою суддею для розгляду скарги саме нею.
Інших доводів щодо зацікавленості слідчої судді ОСОБА_12 у створенні умов для розгляду скарг виключно нею адвокат ОСОБА_4 не навела.

3.2. Щодо створення дискримінаційних умов для реалізації процесуальних прав скаржників.
Адвокат ОСОБА_4 зазначає, що у ході розгляду скарг слідча суддя ОСОБА_12 надає переваги адвокатам екс-підозрюваних у реалізації своїх процесуальних прав та створює перешкоди для скаржників у реалізації їх прав.
Заявниця дійшла такого висновку у зв`язку з тим, що слідча суддя ОСОБА_12 відмовила у задоволенні її восьми клопотань про витребування доказів, при цьому клопотання про витребування доказів, які подаються адвокатами екс-підозрюваних або задовольняються, або їх розгляд відкладається на іншу стадію процесу.
Крім цього, на думку адвоката ОСОБА_4 , про упередженість слідчої судді ОСОБА_12 вказує призначення та проведення нею судових засідань щодо розгляду справи № 991/3849/21 усупереч її проханню перенести судове засідання у зв`язку з відпусткою.

Суддя вважає, що такі доводи адвоката ОСОБА_4 зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, постановленими слідчою суддею ОСОБА_12 у ході судового розгляду скарг.
Так заявниця вважає, що відмова у незадоволенні її клопотань, та задоволення клопотань захисників екс-підозрюваних безумовно свідчить про упередженість слідчої судді. З такою позицією суддя не погоджується.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Отже, тягар доведення обґрунтованості того чи іншого клопотання, заяви чи скарги, покладається безпосередньо на сторону, яка його ініціює.
Водночас слідчий суддя при здійсненні своїх повноважень зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України). Також слідчий суддя керується також власним переконанням та приймає відповідне рішення з урахуванням конкретних обставин.

Адвокат ОСОБА_4 не надала доказів, які б свідчили про зворотнє, не довела наявність ознак упередженої поведінки слідчої судді під час розгляду вказаних клопотань.

У межах розгляду заяви про відвід суддя не надає оцінку обґрунтованості клопотань сторін та постановлених за результатами розгляду ухвал слідчих суддів, а оцінює їх лише в контексті можливої упередженості слідчого судді при вирішенні того чи іншого питання.
Незадоволення клопотань адвоката ОСОБА_4 та задоволення клопотань захисників екс-підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000209 від 24.03.2017 не вказує на прояв неупередженості слідчої судді відносно однієї з сторін.

Призначення судових засідань за відсутності заявниці, також не може свідчити про упередженість слідчої судді.
Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.
Тривала відпустка представника заявника в даному випадку не повинна створювати перешкоди у розгляді відповідних скарг. Також за відсутності адвоката ОСОБА_4 розгляд скарг на постанову від 20.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0000209 від 24.03.2017 по суті не відбувався, саме тому неможливо стверджувати про порушення прав скаржника.

З наведеного вбачається, що доводи заяви про відвід зводяться до незгоди з судовими рішеннями слідчої судді ОСОБА_12 . На переконання судді, для відведення слідчого судді від розгляду скарги, заяви чи клопотання повинні бути об`єктивні чи суб`єктивні прояви його упередженості або обставини, які потенційно можуть призвести до такої ситуації.
Адвокат ОСОБА_4 не довела наявність таких обставин, які б стали підставою для сумнівів у неупередженості слідчої судді ОСОБА_12 у ході розгляду скарг у межах справи № 991/3849/21.
Таким чином під час розгляду заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчої судді ОСОБА_12 презумпція неупередженості судді неспростована. Як наслідок заява про відвід не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 75, 81, 369, 372 КПК України, суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_11 про відвід слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_12 від розгляду справи № 991/3849/21 (провадження № 1-кс/991/3910/21) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1