ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1910/21 Справа № 201/404/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
перекладача ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002886 відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фкіх-Бен-Салах Марокко, громадянина Марокко, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого положеннями ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , за ч. 1 ст. 121 КК України було повернуто прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, а саме, в ході підготовчого судового засідання судом першої інстанції було встановлено, що обвинуваченим в даному кримінальному провадженні є особа громадянин ОСОБА_10 . В той же час, суду стороною обвинувачення було надано обвинувальний акт, складений лише державною мовою, що унеможливлює ознайомлення ОСОБА_9 в повному обсязі з пред`явленим йому обвинуваченням і усвідомлення від якого саме обвинувачення йому захищатися, що свідчить про порушення права останнього на захист.
Окрім цього, суд першої інстанції посилався на те, що в наданому обвинувальному акті відсутнє посилання на належне формулювання пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, зокрема, прокурором в обвинувальному акті не в повному обсязі зазначено зміст кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується обвинуваченому.
На підставі викладених обставин, обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , за ч. 1 ст. 121 КК України було повернуто прокурору.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року про повернення обвинувального акту прокурору відносно ОСОБА_9 , за ч. 1 ст. 121 КК України скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор посилається на те, що 10 січня 2019 року ОСОБА_9 набув статус підозрюваної особи, коли йому повідомлено про зміну підозри, яке відбувалось за участі адвоката та компетентного перекладача. Обвинувачений отримав переклад з української на арабську мову повідомлення про підозру та обвинувального акту, що підтверджується його підписом та підписом перекладача.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Захисник обвинуваченого та обвинувачений проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав самостійно.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт прокурору виходив із того, що ОСОБА_9 є громадянином іншої держави і не володіє державною (українською) мовою, а обвинувальний акт, який надано суду першої інстанції складений лише державною мовою, що унеможливлює ознайомлення ОСОБА_9 в повному обсязі з пред`явленим йому обвинуваченням і усвідомлення від якого саме обвинувачення йому захищатися, що свідчить про порушення права останнього на захист.
Однак, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки як вбачається із матеріалів кримінального провадження, під час попереднього розгляду судом першої інстанції встановлено, що 10 січня 2019 року ОСОБА_9 набув статус підозрюваної особи, коли йому повідомлено про зміну підозри. Повідомлення про зміну підозри відбувалось за участі адвоката та компетентного перекладача. Обвинувачений ОСОБА_9 отримав переклад з української на арабську мову як повідомлення про підозру, так і обвинувального акту, що підтверджується відповідно його підписом та підписом перекладача.
Більш того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що порушення на які посилався суд першої інстанції щодо відсутності обвинувального акту в перекладі на мою, якою володіє обвинувачений, відповідно до ст. 291 КПК України не є підставою для повернення процесуального документа, а порушення права обвинуваченого на захист може бути в подальшому підставою для скасування судового рішення, прийнятого за результатом розгляду кримінального провадження по суті, однак, ніяк не може бути підставою для повернення обвинувального акту на стадії підготовчого судового засідання.
Окрім цього, суд першої інстанції посилався на те, що в наданому обвинувальному акті відсутнє посилання на належне формулювання пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, зокрема, прокурором в обвинувальному акті не в повному обсязі зазначено зміст кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується обвинуваченому.
Суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками суду, вважає їх передчасними та такими, що виходять за межі повноважень суду першої інстанції наданих на стадії проведення підготовчого судового засідання, оскільки зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта, відсутність на думку суду першої інстанції якого стало підставою для повернення обвинувального акту прокурору, підлягатиме доведенню під час судового розгляду і випадку, передбаченому ст. 338 КПК України може бути змінений. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбаченим кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого судового засідання.
Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання.
Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в тому числі в частині зазначення анкетних відомостей потерпілого, на яких також наголошував суд першої інстанції, і підстав, передбачених ст. 341 КПК України для його повернення в суду першої інстанції не було.
Тож, керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2021 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , за ч. 1 ст. 121 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4