Номер провадження: 11-сс/813/1385/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю: захисника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 16.08.2021, якою в межах кримінального провадження №0001080 від 13.08.2021 стосовно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Тирасполь, респ. Молдова, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 194 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0001080 від 13.08.2021 було задоволено клопотання слідчого ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одсеи ОСОБА_10 та було застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 04.10.2021.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 194 КК України та в зазначеному кримінальному провадженні з огляду на тяжкість інкримінованого злочину існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, виходячи із наступного:
- оскаржувана ухвала є незаконною, такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 184, 194, 196 КПК України та практиці ЄСПЛ;
- у клопотанні слідчого відсутнє належне обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів;
- підозрюваний ОСОБА_8 щиро розкаявся та визнав свою вину, активно співпрацює зі слідством, має місце реєстрації, його цивільна дружина є інвалідом 3 групи, має неофіційне місце роботи, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий;
- підозрюваний ОСОБА_8 фактично примирився з потерпілим, вживає заходи щодо відшкодування завданої шкоди;
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання і застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Водночас, підозрюваний ОСОБА_8 не порушував питання про його участь у судовому засідання, разом з тим направив на адресу апеляційного суду заяву, в якій просив врахувати, що він визнає свою провину, на його утриманні перебуває його дружина, яка є інвалідом, зауважує, що має місце проживання, зобов`язується відшкодувати збитки потерпілому.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На підставі аналізу мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону не дотримався в повній мірі з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки захисником не оспорюється обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , апеляційний суд відповідно до ст. 401 КПК України не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині та констатує, що, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 194 КК Україниє обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Проаналізувавши матеріали провадження, апеляційний суд, погоджується із висновками слідчого судді відносно наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з огляду на те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 194 КК України, який відноситься до категорії тяжких.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими посилання захисника відносно того, що стороною обвинувачення не було доведено, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Зокрема, апеляційний суд враховує, що підозрюваний визнав свою вину в повному обсязі, має цивільну дружину, яка є інвалідом 3 групи та потребує догляду, раніше не судимий, має місце проживання, за яким позитивно характеризується та вік підозрюваного.
Окрім того, колегія суддів приймає до уваги той факт, що потерпілий ОСОБА_12 направив на адресу апеляційного суду письмову заяву, в якій вказував на те, що підтримує апеляційну скаргу захисника та просить застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.
Підсумовуючи викладене та враховуючи обставини злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 а також характеристику його особи, є достатні підстави вважати, що ризики, на які посилається орган досудового розслідування, повністю не виключаються, водночас на переконання апеляційного суду застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання заявленим ризикам.
Як зазначив ЄСПЛ у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 181, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 16.08.2021, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 194 КК України застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.10.2021 - скасувати.
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 194 КК України запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти та доставити його за місцем застосування цілодобового домашнього арешту.
Організацію виконання ухвали в частині організації цілодобового домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_8 покласти на начальника ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 ..
Строк дії ухвали до 13.10.2021.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4