Справа № 405/8660/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 26.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України арешт майна,-

встановив :

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 08.12.2021 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на речові докази: головний убір - панама, зубна щітка, станок для бриття з лезом та предмет схожий на гвинтівку з маркуванням «Savage Axis 308 Win Caliber» та предмет схожий патрон калібру 7x62 мм.

В обґрунтування клопотання вказав, що впровадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000303 від 26.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за фактом незаконного поводження із вогнепальною зброєю, вибуховими речовинами та боєприпасами.

В рамках проведення досудового розслідування на адресу оперативного підрозділу, які здійснюють супроводження даного провадження, було направлене доручення в порядку ст. 40 КПК України на проведення слідчих (розшукових) дій та оперативних заходів направлених на встановлення осіб, які займаються злочинною діяльністю, а також свідків даного злочину.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення які надійшли 09.09.2021 на адресу СУ ГУНП в Кіровоградській області від УСР в Кіровоградській області ДСР НП України, до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення причетний громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Вільшанка Кіровоградської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , заступник командира групи спеціального призначення, головний сержант, який за вказаними вище адресами зберігає речі та предмети заборонені до обігу, а саме: вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої.

Так, 20.10.2021 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук за місцем проживання військовослужбовця ОСОБА_4 та його близьких родичів, в ході якого було виявлено ряд предметів, речей та схожих на боєприпаси, речовин, схожих на вибухові.

Відповідно до висновків експертів проведених експертиз зброї, вибухово-технічних експертиз вилучені вказані вище предмети в ході обшуку є боєприпасами та частинами вибухових пристроїв, споряджені вибуховими речовинами відповідно.

Крім того, в ході огляду вказаних боєприпасів та частин вибухових пристроїв, споряджених вибуховими речовинами зроблені змиви, які направлені на дослідження у призначених судово-біологічних експертизах від 03.11.2021 з метою встановлення наявності слідів крові людини та клітин з ядрами.

Окрім цього, 08.12.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено головний убір - панама, зубна щітка, станок для бриття з лезом та предмет схожий на гвинтівку з маркуванням «Savage Axis 308 Win Caliber» та предмет схожий патрон калібру 7x62 мм. Під час вказаного обшуку був присутній ОСОБА_4 який надав пояснення, що вилучені панама, зубні щітка станок для бриття з лезом належать йому, що вилучений патрон не належить йому, а вилучена гвинтівка (карабін) належить йому та має на нього виданий у законному порядку дійсний дозвіл.

В цей же день, 08.12.2021 вилучені під час вказаного обшуку предмети оглянуті та визнанні як речові докази у кримінальному провадженні. Також по вилученим предметам схожим на патрон та гвинтівку призначені експертизи зброї, а по вилученим особистим речам ОСОБА_4 : панамі, зубній щітці та станку для бриття із лезом призначено судово-біологічну експертизу з метою встановлення наявності слідів крові людини та клітин з ядрами та для встановлення чи збігаються генетичні ознаки слідів крові, та клітин з ядрами зі змивів боєприпасів та частин вибухових пристроїв, споряджених вибуховими речовинами вилучених за адресою: АДРЕСА_2 з генетичними ознаками слідів крові, та клітин з ядрами у вилучених особистих речах ОСОБА_4 : панамі, зубній щітці та станку для бриття.

З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання.
Слідчий на розгляд клопотання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.
Представник власника майна на розгляд клопотання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд клопотання без його участі, при цьому заперечив проти задоволення даного клопотання, оскільки обшук та вилучення вказаного у клопотанні майна проведено з грубим порушенням вимог процесуального законодавства без участі адвоката, про що просив ОСОБА_4 , тому є недопустимим доказом. Окрім того, в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 має статус свідка. Крім того, ОСОБА_4 не пропонувалось надати зразки для судово-біологічної експертизи у встановленому порядку, від їх надання останній не відмовлявся, а отже вилучення особистих речей свідка ОСОБА_4 є безпідставним, при цьому збереження цих зразків на вилучених предметах є сумнівним. Крім того, у ОСОБА_4 є виданий у законному порядку, дійсний дозвіл на зберігання та носіння вказаного мисливського нарізного карабіну № НОМЕР_2 , виданий ГУНП в Кіровоградській області.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання надані стороною кримінального провадження слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, що передбачає ч. 2 ст. 131 КПК України.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Постановою слідчого від 08.12.2021 року - майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчим доведено, що предмет головний убір - панама, зубна щітка, станок для бриття з лезом та предмет схожий патрон калібру 7x62 мм., об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
Разом з тим, під час розгляду клопотання не встановлено, що предмет схожий на гвинтівку з маркуванням «Savage Axis 308 Win Caliber» окремо від вищеперелічених речей зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, оскільки власником майна під час розгляду клопотання в суді, надано копію дозволу № НОМЕР_2 виданий 17.08.2020 року на право зберігання, носіння мисливського нарізного карабіну з маркуванням «Savage Axis 308 Win Caliber» та направлення № 2097 від 16.12.2021 для реалізації через спеціалізований магазин останнього, у зв`язку з чим підстави для накладення арешту на предмет схожий на гвинтівку з маркуванням «Savage Axis 308 Win Caliber» -відсутні.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Керуючись ст.ст. 167, 170- 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 26.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 08.12.2021 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на речові докази: головний убір - панама, зубна щітка, станок для бриття з лезом та предмет схожий патрон калібру 7x62 мм.

Заборонити розпорядження та користування вказаним майном.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000303 від 26.10.2021 року повернути власнику: предмет схожий на гвинтівку з маркуванням «Savage Axis 308 Win Caliber».

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5