БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 510/993/21
Провадження № 1-кп/497/22/22
УХВАЛА
підготовчого судового засідання про розгляд клопотання захисника
щодо закриття кримінального провадження на підставі п.10 ст.284 КПК України

27.01.22 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Болград в режимі відеоконференції з прміщенням Малиновського районного суду м.Одеси матеріали кримінального провадження №0000119 від 13.04.2020 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Рені Одеської області, зі слів має середньо-технічну освіту, працює водієм в АТП "Віраж", одружений, дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,
- який обвинувачується за ст.122ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
04.11.2021 року до Болградського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду Одеської області після визначення підсудності надійшов вищевказаний обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, що за класифікацією за ст.12 КПК України є нетяжким. Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 10.11.2021р. було призначене підготовче судове засідання на 12.11.2021р., яке у зв`язку з зайнятістю судді в іншому процесі було відкладене на 16.11.2021р., в ході якого було з`ясовано про надходження до матеріалів справи перед початком судового засідання клопотання захисника про закриття провадження, для ознайомлення з яким прокурор заявив клопотання про відкладення судового засідання, яке судом було задоволено з врахуванням позиції потерпілого та інших учасників судового засідання.

Продовження судового засідання 20.12.2021р., що мало відбутися в режимі відеоконференції з Малиновським районним судом м.Одеси за клопотанням представника потерпілого не відбулося у зв`язку з його відкладенням на 14:00годину 26.01.2022 року знову за клопотанням представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 .

У підготовчому судовому засіданні захисник підтримав своє клопотання про закриття кримінального провадження, обґрунтувавши його порушенням строків досудового розслідування. Так, захисник звернув увагу суду на те, що відомості про скоєння кримінального правопорушення внесені у даному кримінальному провадженні були до ЄРДР 13.04.2020р., станом на 13.04.2021р. жодній особі не було повідомлено про підозру, а звернення до суду з обвинувальним актом відбулося лише 21.05.2021р. Тривалий час не пред`явлення ОСОБА_4 підозри, по-перше, позбавило його права на захист у виді звернення до слідчого судді зі скаргами на дії досудового розслідування, а по-друге повідомлення його підзахисному про підозру лише 22.04.2021р. за ст.122ч.1 КК України та звернення з обвинувальним актом до суду без продовження строків досудового розслідування є підставою для закриття кримінального провадження.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав, та на запитання суду відповів, що розуміє, що закриття провадження у зв`язку з порушенням строку досудового розслідування є нереабілітуючою підставою, не бажає продовження розгляду судом даного провадження для спростування його вини.

Прокурор проти задоволення зазначеного клопотання заперечував, посилаючись на те, що процедура досудового розслідування у даному кримінальному провадженні змінювалася відповідно до п.1ст.4 Перехідних та Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», що діє з моменту внесення змін до чинного законодавства з 01.07.2020р., тому, оскільки кримінальне провадження було кваліфіковане за ст.125ч.1 КПК України, що за класифікацією правопорушень відповідно до ст.12 КПК України набуло статусу кримінального проступку, щодо якого строк досудового розслідування чинним законодавством не встановлений. Лише після отримання результатів експертизи дане кримінальне правопорушення було перекваліфіковане на ст.122ч.1 КК України. І тому його тривалість саме з 01.07.2020р. і до перекваліфікації даного кримінального провадження на ст.122ч.1 КПК України з 08.07.2020р. до 26.08.2020р. 1місяць і 11днів не можна враховувати до загального строку досудового розслідування. А тому, на думку прокурора, строк досудового розслідування визначати слід наступним чином: з 13.04.2020р. до 08.07.2020р. є 2місяці і 24 дні, та з 26.08.2020р. до 21.05.2021р. (до отримання обвинувального акту Ренійським районним судом Одеської області), що, загалом, становить 11 місяців 19 днів.

Представник потерпілого та потерпілий підтримали позицію прокурора та теж заперечували проти задоволення клопотання захисника.

Вислухавши доводи захисника стосовно його клопотання про закриття кримінального провадження, з`ясувавши думки інших учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, що містяться в матеріалах удової справи, суд з`ясував наступне.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ч.1 ст.21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Таким чином, розумність строків є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК України.

Відповідно до п.5ч.1ст.3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до вимог ст.219 КПК України, що є імперативними, визначено, що: «2. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; … (ч.2ст.219 в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018)… 5. Строк з дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому ст.290 цього Кодексу не включається у строки, передбачені цією статтею».
З наданого суду обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, що за класифікацією за ст.12 КПК України є нетяжким.

А тому, відповідно до п.5ч.1ст.3 КПК України стадія досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, у даному випадку, направленням до суду обвинувального акту, мала тривати відповідно до вимог ч.2ст.219 КПК України дванадцять місяців.

З наданих суду матеріалів вбачається, що з моменту внесення відомостей про дане кримінальне правопорушення до ЄРДР цей строк закінчився задовго до моменту направлення до суду вищевказаного обвинувального акту та вручення підозри обвинуваченому, а тому твердження захисника у клопотанні щодо настання обставини, яка є безумовною підставою для закриття провадження у даному кримінальному провадженні, оскільки відомостей про зупинення строків даного кримінального провадження суду не надано.

Твердження прокурора щодо невизначеність чинним законодавством строку досудового розслідування стосовно кримінальних проступків спростовується п.1ч.3ст.219 КПК України, згідно якого досудове розслідування має бути закінчене протягом 72-х годин з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку. Крім того, посилання прокурора на зміну процедури досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відповідно до п.1ст.4 Перехідних та Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», що діє з моменту внесення змін до чинного законодавства з 01.07.2020р., - не має впливу на строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки чинним законодавством передбачено неврахування у строк досудового розслідування лише час, на який провадження було зупинене, а частиною 1 ст.219 КПК України чітко визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частина 2 ст.113 КПК передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Аналіз ст. 219 КПК України свідчить, що обвинувальний акт, у будь якому випадку, має бути складений та затверджений в межах строків досудового розслідування, визначених ст.219 КПК України (Ухвала ККС ВС від 13 жовтня 2020 року, провадження №51-4930ск 20, http://reyestr.court.gov.ua/Review/92228856).
Частина 4 ст.219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Суд зобов`язаний закрити кримінальне провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або ч.2 ст.284 цього Кодексу.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

З наданих суду відомостей та матеріалів вбачається, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, визначений ст.219 цього Кодексу закінчився до вручення ОСОБА_4 підозри і пов`язаний навіть не зі строком розслідування після вручення підозри, а з загальним строком досудового розслідування, який не може тривати понад граничний строк, що встановлений чинним законодавством, якщо його не було продовжено, а таких відомостей суду не надано. Врахування змін у законодавстві та зміну кваліфікації, на які посилається прокурор у запереченнях, чим, на його думку, можна вважати продовження строку досудового розслідування на 1місяць і 11днів буде порушенням прав обвинуваченого, визначених Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01) від 30.03.2004р. (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/980_110) було встановлено, що тривале призупинення досудового розслідування щодо заявника, який не мав конкретного процесуального статусу у кримінальній справі, складає порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Не є відповіддю на скаргу заявника твердження Уряду про те, що призупинення провадження у справі не мало негативного впливу на його права, оскільки він мав змогу вільно пересуватися та обирати місце проживання і був зобов`язаний лише з`являтися за викликом до суду чи органів слідства (п. 75 рішення).

Висновок суду щодо не продовження строку досудового розслідування ґрунтується на підставі реєстру матеріалів досудового розслідування, який згідно ст. 291 КПК України є обов`язковим додатком до обвинувального акту, а також на підставі наданих суду відомостей учасниками судового засідання під час розгляду клопотання захисника про закриття даного кримінального провадження.
Цей факт також не спростований в ході даного підготовчого судового засідання, оскільки з пояснень захисника у даному підготовчому судовому засіданні вбачається, що копій клопотання про продовження строку досудового розслідування судом за наслідками такого клопотання стороні захисту не вручалося.
У зв`язку з викладеним слід зазначити, що відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з ч.1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Частиною 1 ст.28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження будь-яка процесуальна дія або процесуальне рішення мають бути виконані або ухвалені в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та ухвалення процесуальних рішень, та не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або ухвалення окремих процесуальних рішень.
Згідно вимог ч.2 ст.28 КПК України, здійснення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.
З урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини складність кримінального провадження визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження; кількості учасників провадження (потерпілих, свідків тощо); правової кваліфікації кримінального правопорушення; наявності на момент початку досудового розслідування відомостей щодо конкретної особи, яка ймовірно вчинила кримінальне правопорушення; характеру обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні; меж доказування; обсягу матеріалів досудових розслідувань, що об`єднані в одному провадженні; необхідності призначення експертиз, їх складності; обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для всебічного та повного дослідження обставин кримінального правопорушення; необхідності отримання міжнародної допомоги в межах кримінального провадження, тощо.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 інкриміновано один епізод вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Характер обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та обсяг матеріалів досудового розслідування не є значним, а обсяг та специфіка процесуальних дій та процесуальних рішень, здійснених та ухвалених органом досудового слідства є також невеликими та незначними, що вказує на відсутність у сторони обвинувачення об`єктивних перешкод у дотриманні строків, визначених п.5ч.1ст.3 та ч.1ст.219, п.4ч.3ст.219, ч.1 та п.3 ч.2ст.283 КПК України.
При цьому, виходячи з положень ч.ч.5,6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", якою визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; виходячи з того, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, суд, постановляючи рішення у даному кримінальному провадженні, враховує і висновки Верховного Суду з цього питання.
Зокрема, Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, залишив без змін ухвалу суду першої інстанції про закриття кримінального провадження за п.10 ч.1 ст.284 КПК України та відповідну ухвалу суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, в якому: з моменту оголошення особі про підозру до направлення обвинувального акту до суду минуло більше двох місяців, строк досудового розслідування щодо цього підозрюваного не був продовжений у встановленому законом порядку і не зупинявся, злочин, у вчиненні якого підозрюється особа, не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.
Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд і в ухвалі від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні, закритому на підставі п.10ч.1ст.284 КПК України судом першої інстанції, у зв`язку з направленням обвинувального акту до суду поза межами строку досудового розслідування.
Крім того, Верховний Суд у Постанові від 13.10.2020 (провадження №51-4930ск20), дійшов висновку, що обвинувальний акт у будь якому випадку має бути складений та затверджений в межах строків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України; … строк звернення до суду з обвинувальним актом має відбутися до спливу строків, визначених ст.219 КПК України.
Суд також враховує і висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 21.04.2021 (справа №991/6516/20), згідно якого залишені без змін ухвала Вищого антикорупційного суду від 24.09.2020 про закриття кримінального провадження за п.10ч.1 ст.284 КПК України, ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03.11.2020 та ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 06.11.2020 про виправлення описки, з якої слідує, що сплив строку досудового розслідування злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, який не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження згідно п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки після повідомлення про підозру обвинуваченому ОСОБА_4 закінчився строк досудового розслідування, визначений п.10ч.1ст.219 КПК України, обвинуваченому не було повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а тому суд дійшов висновку, що вбачаються обґрунтовані підстави, що визначені п.10ч.1ст.284 КПК України для виконання вимог чинного законодавства про закриття даного кримінального провадження судом.

Керуючись ст.ст.3, 28ч.2, 284ч.1п.10, 314ч.3п.2, 369-372, 376ч.2, 392 КПК України, ст.ст.12, 122ч.1 КК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_5 захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження за №0000119 від 13.04.2020 року у зв`язку з закінченням строку для притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження №0000119 від 13.04.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з порушенням строку тривалості досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України і направленням обвинувального акту до суду після його закінчення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Болградський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому негайно після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1