Справа № 216/4787/21
провадження 1-кп/216/903/21
УХВАЛА
іменем України

27 жовтня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 18.06.2021 за №0000613 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, працює на посаді експедитора ТОВ «Деліверс», у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд

в с т а н о в и в:

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В підготовчому судовому засіданні в ході розгляду кримінального провадження від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував та надав суду докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, зібрані в ході досудового розслідування.

Потерпілий та його законний представник, клопотання ОСОБА_6 підтримали, просили його задовольнити, пояснили, що завдана матеріальна і моральна шкода відшкодована ОСОБА_6 повністю.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування було встановлено наступне.

17 червня 2021 року приблизно о 15 годині 42 хвилин в світлий час доби, водій ОСОБА_6 , керуючі технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині дороги вул. Івана Добровольського з боку вул. Алмазна в напрямку вул. Миколаївське шосе в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг, наближаючись до нерегульованого перехрестя з вул. Пугачова, прямолінійно, зі швидкістю 72,5 км/год.

Під час наближення автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 до нерегульованого перехрестя вул. Івана Добровольського з вул. Пугачова, з правого боку по вул. Пугачова, на проїзджу частину дороги, вийшов неповнолітній пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який почав перетинати справа наліво, по ходу руху водія ОСОБА_6 .

Водій ОСОБА_6 , мав об`єктивну можливість своєчасно виявити вихід неповнолітнього пішохода ОСОБА_4 та відповідно зменшити швидкість керованого ним автомобіля, або зупинитися, щоб дати йому дорогу, та таким чином безумовно міг уникнути настання ДТП та її наслідків в будь-якому вигляді, але проявив неуважність до дорожньої обстановки та продовжив рух у безпосередній близькості перед вказаним пішоходом, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п. 1.5, 1.7, 2.3 б), 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, згідно яких:

- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку ... для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «1.7. Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи...»

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну,...»;

- «12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»

- «12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»

- «12.9.Водієві забороняється:

... б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил ...»;

В процесі подальшого руху водій ОСОБА_6 в районі нерегульованого перехрестя вул. Івана Добровольського з вул. Пугачова допустив наїзд правим переднім боком керованого ним автомобілем ««VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_2 на пішохода ОСОБА_4 , внаслідок чого останній був травмований.

Відповідно висновку судово-медичної експертизи №895 від 02.07.2021 потерпілий ОСОБА_4 внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді: численні садні лобної області, живота ліворуч, по зовнішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, в області зап`ясткових кісток та тильній поверхні правої кисті в області 2-ї - 4-ї п`ясткових кісток, по передній поверхні правого колінного суглобу та по передній поверхні лівого колінного суглобу, по передньо- внутрішній поверхні середньої трутини правої гомілки, по внутрішній поверхні правого гомілкового-ступеневого суглобу, закритий перелом середньої третини лівої ліктьової кістки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби.

Таким чином, між порушенням водієм ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху, в частині виконання вимог п.п 12.4, та 12.9(6) Правил дорожнього руху України та настанням наслідків - спричинення потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень є прямий причинний зв`язок.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст. 286 ч.1 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не заперечував, що при вказаних раніше обставинах вчинив кримінальне правопорушення, пояснив, що відшкодував потерпілому завдану шкоду. Крім того винуватість ОСОБА_6 також підтверджується іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування: протоколом огляду місця ДТП від 17.06.2021, протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 від 02.07.2021, висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_4 №895 від 07.07.2021.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена в повному обсязі та він підлягає кримінальному покаранню, його дії органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України кваліфіковано вірно, оскільки обвинувачений будучі особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Одночасно з цим пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом також враховуються роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові від 23 грудня 2005 року N12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», про те, що примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів, а звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п.4 постанови ПВСУ).

Виходячи з викладеного, суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував по суті заявленого клопотання, а також думку обвинуваченого, який підтримав зв`ялене клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, а також відшкодував потерпілому спричинені матеріальні збитки.

Крім того згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Пунктом 5 вказаної вище норми КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 128, 174, 257, 286, 288, 314, 326 393, 395, 532, 533 КПК України, ст.ст. 12, 46, ч. 1 ст. 286 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Скасувати арешт накладений 25.06.2021 ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг на автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 06.11.2018 видане ТСЦ 1248, належить ОСОБА_7 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 .

Речові докази:

- диск для лазерних систем зчитування DVD-R формату з відеозаписом події 17.06.2021, долучений до матеріалів кримінального провадження №0000613 на підставі постанови від 22.06.2021, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - повернути законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз в розмірі 2745 грн 92 коп. (дві тисячі сімсот сорок п`ять гривень дев`яносто дві копійки).

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_8