465/8793/21
1-кс/465/2258/21
У Х В А Л А
Іменем України
06.11.2021 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши клопотання ст.слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000308 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України відносно ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:
05.11.2021 року слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Короткий зміст клопотання.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 04.11.2021 року до ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Федеративної Республіки Нігерія про те, що 04.11.2021 року близько 11.00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , його знайомий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Федеративної Республіки Нігерія, проник до квартири АДРЕСА_2 та вчинив напад на ОСОБА_9 , поєднаний із насильством, небезпечним для його життя та здоров`я, та заволодів його гаманцем із грошовими коштами в сумі 1000 доларів США та належним йому мобільним телефоном торговельної марки «Huawei Pro».

04.11.2021 року за підозрою у вчиненні вказаного злочину в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Федеративної республіки Нігерія, громадянина Нігерії, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . 05.11.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_11 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом затримання ОСОБА_8 на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Також у клопотанні зазначається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, який після вчинення злочину втік з місця скоєння кримінального правопорушення, однак в порядку ст.208 КПК України був затриманий працівниками поліції, а отже, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, так як вони є громадянами однієї держави та мають спільних знайомих, незаконно впливати на свідка ОСОБА_12 , яка є його дівчиною, може вжити заходів до знищення або приховування предметів і знаряддя кримінального правопорушення, оскільки такі знаходяться за місцем його проживання, а обшук і вилучення вказаних речей у вказаному місці на даний час не проведено.

Позиції учасників кримінального провадження.
Прокурор та слідчий підтримали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, викладених у ньому.

У судовому засіданні слідчий додатково просив врахувати, що підозрюваний може незаконно впливати на експертів, оскільки експертизи в даному кримінальному провадженні ще не проведені.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та посилався на необґрунтованість підозри, повідомленої його підзахисному та невідповідність кваліфікації пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення фактичним обставинам справи. Зазначив, що підзахисний та свідок ОСОБА_13 перебували у відносинах, зі слів ОСОБА_13 підозрюваному стало відомо, що у неї з його другом - потерпілим ОСОБА_14 були відносини інтимного характеру. Наголосив, що його підзахисний не мав умислу на вчинення корисливого злочину, а лише прийшов з`ясувати з потерпілим ситуацію, яка склалася між ними, в ході розмови у них виник конфлікт.

Щодо наявності обґрунтованої підозри просив врахувати, що орган досудового розслідування покликається на те, що така підозра підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: заявою потерпілого ОСОБА_11 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом затримання ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Однак, заява потерпілого ОСОБА_11 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, протокол затримання ОСОБА_8 , та інші матеріали кримінального провадження без чіткого посилання, які саме - не несуть жодного доказового значення. А відтак, не можуть вказувати на обґрунтованість підозри.

Щодо наявності ризиків зазначив наступне.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечив наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та вважає покликання органу досудового розслідування на те, що ОСОБА_8 втік з місця вчинення кримінального правопорушення безпідставним, оскільки після конфлікту ОСОБА_8 просто покинув квартиру потерпілого та направився до місця свого проживання, без наміру втечі.

Також адвокат ОСОБА_5 просив критично поставитись до ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта.

На думку адвоката ОСОБА_5 , безпідставним теж є обґрунтування ризику впливу підозрюваного на потерпілого, з посиланням на те, що вони є громадянами однієї держави. Виключеним також вважає незаконний вплив на свідка ОСОБА_12 , яка є дівчиною підозрюваного. А незаконний вплив на експертів та спеціалістів в даному кримінальному провадженні - необґрунтованим, просив врахувати, що підозрюваний є громадянином іноземної держави, який не володіє українською мовою, що ускладнює реалізацію такого впливу. При цьому, звернув увагу, що навіть розгляд даного клопотання відбувається за участі перекладача.

У судовому засіданні адвокат просив врахувати, що на час розгляду даного клопотання, органом досудового розслідування проведено обшук в помешканні ОСОБА_8 , вилучено речі, які на думку органу досудового розслідування є знаряддями та предметом кримінального правопорушення, а відтак, відпали підстави вважати, що існує ризик знищити та приховати знаряддя і предмети кримінального правопорушення. При цьому адвокат ОСОБА_6 зазначив, що обшук був проведений із численними процесуальними порушеннями.

З огляду на наведене захисник ОСОБА_5 просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію захисника ОСОБА_5 , додатково пояснив, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , просив долучити до матеріалів клопотання договір оренди житлового приміщення від 06.11.2021 року. Також просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_8 хворіє на анемію серця, одружений, його офіційна дружина громадянка України, яка присутня в судовому засіданні.

Фактичні обставини справи, встановлені слідчим суддею та норми права, які підлягають застосуванню.
Ознайомившись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисників, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000308 від 04.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

05.11.2021 року ОСОБА_8 у відповідності до ст.ст.42, 276, 277, 278, КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Так, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Розділ II Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст. 177 КПК).

Крім цього, у статті 178 КПК визначений перелік обставин, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Щодо обґрунтованості підозри.
Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.

Проте воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Відповідно до практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту ОСОБА_11 та протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ..

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя відхиляє позицію захисту про те, що докази на які покликається сторона обвинувачення не підтверджують наявність обґрунтованої підозри та зазначає, що слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтована підозра») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо ризиків кримінального провадження.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На переконання сторони обвинувачення, у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Щодо ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя вважає такий ризик на момент розгляду даного клопотання обґрунтованим.

Даний ризик стороною обвинувачення обґрунтовується втечею з місця вчинення особливо тяжкого злочину.

Проти даного обґрунтування заперечив захисник та зазначив, що ОСОБА_8 не втікав, а після конфлікту з потерпілим повернувся до місця свого постійного проживання.

Викладені захисником заперечення підтверджуються протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яка показала, що після конфлікту з потерпілим, підозрюваний повернувся з нею до місця свого постійного проживання.

Слідчий суддя зазначає, що факт втечі з місця вчинення кримінального правопорушення, з огляду на викладене, є суперечливим, а тому дане обґрунтування слідчим суддею не враховується.

Разом з тим, при оцінці ризику переховування від слідства та/або суду може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.

Слід зазначити, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 у сукупності з іншими обставинами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 є громадянином Федеративної республіки Нігерія; тимчасово проживає в Україні; одружений з громадянкою України, проте з нею тривалий час не проживає; матір підозрюваного - громадянка США та його троє дітей проживають в США.

У судовому засіданні, на запитання слідчого судді, чи дозволяє законодавство Федеративної республіки Нігерія подвійне громадянство, підозрюваний відповів "так", однак заперечив факт наявності в нього громадянства США.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши сторони, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику впливу підозрюваним на потерпілого, з яким підтримувалися дружні стосунки та свідка, яка є дівчиною підозрюваного.

Разом з тим, ризик впливу на експертів в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає недоведеним та при відхиленні такого, враховує позицію захисту, яка полягає у тому, що підозрюваний є громадянином іноземної держави, не володіє українською мовою та не має стійких соціальних зв`язків в Україні для реалізації незаконного впливу.

Щодо наведеного в клопотанні стороною обвинувачення ризику знищення, приховання або спотворення речей і документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

04.11.2021 року слідчим проведено огляд місця події, під час якого вилучено речі та документи, які мають значення для кримінального провадження.

05.11.2021 року на підставі ухвали слідчого судді, органом досудового розслідування проведено обшук в орендовані підозрюваним квартирі та вилучено речі, які на думку органу досудового розслідування також мають значення для даного кримінального правопорушення.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження підтвердили відсутність ризику знищити та приховати знаряддя і предмети кримінального правопорушення, а відтак слідчий суддя не дає оцінку такому.

При цьому, слідчим суддею відхиляється позиція захисту щодо наявності процесуальних порушень під час проведенні обшуку, оскільки питання допустимості доказів суд вирішує лише під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення.

Щодо можливості інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч.3 ст. 176 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Слідчий суддя не вбачає за можливе запобігти ризикам кримінального провадження із застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки (з урахуванням відсутності потенційних поручителів).

У свою чергу, домашній арешт по встановленій ч.1 ст.176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом, який при цьому враховує права та свободи підозрюваного. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, цілодобовий домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного обмеження прав та свобод підозрюваного.

З урахуванням вищенаведеного, вважаю необхідним застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю строком на 30 днів, який є необхідним та достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного.

Оскільки ризики переховування і впливу на потерпілого та свідка - доведені, слідчий суддя вважає, що переміщення ОСОБА_8 повинне бути обмеженим на час проведення розслідування.

В межах розгляду клопотання, стороною захисту до матеріалів клопотання долучено договір оренди житлового приміщення від 06.11.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 на правах тимчасового користування проживає в квартирі АДРЕСА_4 . Даний договір укладено строком на два місяці.

З урахуванням усіх обставин, а також наявності постійного місця проживання та строку, на який обирається запобіжний захід, такий запобіжний захід є пропорційним меті, тобто забезпеченню кримінального провадження.

Слідчий суддя вбачає доцільним покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризиків, які були обґрунтовані раніше та ефективності здійснення кримінального провадження. Метою застосування електронного засобу контролю є здійснення контролю за переміщеннями підозрюваного з урахуванням заборони на виїзд за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
В задоволенні клопотання ст.слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000308 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України відносно ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисників підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю строком на 30 днів.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 30 днів такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожним їх викликом;

- не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- утримуватися від спілкування із свідком, потерпілим та експертами у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон. Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної особи.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на ст.слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_3 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1