Справа № 296/8107/21
УХВАЛА
Іменем України

28 вересня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Коростень, Житомирської області, громадянки України, працюючої начальником управління соціальної політики Коростенської РДА, розлученої, є особою з інвалідністю 2 групи, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.1, 2 ст. 366 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні, внесеному 19.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433, -

встановив:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло зазначене клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , в якому просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу 1758 розмірів прожиткового мінімуму, що становить 4 182 282 гривень.

В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000433 від 19.10.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1, 2 ст. 366, ч.2, 3 ст.365-2 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у 2017 році, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, начальник управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації (далі УПСЗН Коростенської РДА) ОСОБА_7 , будучи обізнана про бюджетні асигнування УПСЗН Коростенської РДА з державного бюджету, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном на користь третіх осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а саме заволодіння бюджетними асигнуваннями спрямованими на виплату компенсацій, з використанням підроблених документів, а також вчинення інших злочинів, які б полегшували вчинення заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, усвідомлюючи, що одноосібно не зможе реалізувати зазначений злочинний намір, організувала на території Коростенського району Житомирської області стійку організовану злочинну групу, в яку на добровільній основі і єдності злочинних намірів увійшли: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Організована злочинна група створена з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеними в якості компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, здійснювали заволодіння бюджетних коштів у 2017 - 2020 роках на користь третіх осіб.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що місцеві жителі Коростенського району, здійснювали реєстрацію місця проживання в напівзруйнованих та нежилих будівлях, що розміщені в селах Коростенського району, та які віднесені до зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Після цього, вказані громадяни здійснювали придбання у власність нерухоме майно в «чистій» зоні та проводили формальне переселення за вказаною адресою, при цьому фактично проживаючи у Коростенському районі. Після цього, вказані особи подавали до УПСЗН Коростенської РДА документи на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

У свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 організували прийняття та опрацювання від місцевих жителів Коростенського району документів на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій. Після чого ОСОБА_10 проводив оцінку втраченого нерухомого майна з порушенням вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а саме встановлював не ринкову, а залишкову вартість заміщення (відтворення), тим самим визначав значно завищену вартість такого майна.

Після цього на підставі поданих документів та звіту про оцінку втраченого нерухомого майна ОСОБА_7 проводила нарахування бюджетних асигнувань, громадянам, які фактично не мали права на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій.

Після фактичного заволодіння бюджетними коштами, з метою приховування злочинної діяльності організованої група та з метою надання видимості законності їх діям, не зважаючи на факт проведення оцінки залишкової вартості заміщення відтворення) втраченого нерухомого майна, між УПСЗН Коростенської РДА та ФОП « ОСОБА_10 » укладались договори на проведення ринкової оцінки такого майна, а також підписувались акти приймання виконаних робіт з проведення ринкової оцінки втраченого нерухомого майна.

У ході досудового розслідування було встановлено, що злочинна група у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом зловживання своїм службовим становищем та внесенням до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, у 2017 - 2020 роках здійснила 12 фактів заволодіння бюджетних коштів на користь третіх осіб, на загальну суму 4 184 601,79 гривень.

Вказані обставини органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст.191, ч.1, 2 ст. 366, ч. 2, 3 ст. 365-2 Кримінального кодексу України.

15.09.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.1, 2 ст. 366 Кримінального кодексу України.

У клопотанні зазначено такі підстави для обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

- ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчить тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна;

- ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 , як начальник У СП Коростенської РДА має доступ до будь-яких документів, що зберігаються у вказані установі;

- ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, враховуючи, що свідки у вказаному кримінальному провадженні перебувають в організаційному підпорядкуванні, відносинах підлеглості та трудових відносинах з підозрюваною, ОСОБА_7 має об`єктивну можливість шляхом погроз, залякування та шантажу примусити їх змінити показання, чим вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик також підтверджується тим, що інші фігуранти кримінального провадження, які діяли за вказівкою ОСОБА_7 неодноразово приїжджали до свідка у кримінальному провадженні - ОСОБА_11 , з метою вплинути на останню та вмовити не надати правдиві показання слідчому, а також надати неправдиві показання. Також у ході проведення НСРД було встановлено, що на свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 також неодноразово впливали з метою надання неправдивих показань слідчому під час допиту у кримінальному провадженні;

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 як начальник УСП Коростенської РДА наділена відповідними правами та внаслідок _цього має можливості для подальшого незаконного використання службового становища, у тому числі шляхом вчинення аналогічних злочинів.

В обгрунтування розміру застави вказує, що загальна сума збитків, які спричинені підозрюваною складає 4 184 601грн, а тому вбачаються достатні підстави для визначення застави в розмірі спричиненої майнової шкоди.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання з підстав, зазначених у ньому, просили його задовольнити.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання. Вказали, що: підозра є необгрунтованою, оскільки ОСОБА_7 фактично інкримінується виконання нею своїх посадових обов`язків та органом досудового розслідування неправильно тлумачиться чинне законодавство щодо порядку компенсації за втрачене нерухоме майно; висновок експертизи як доказ кримінального правопорушення є суперечливим та неповним. Ризики, вказані прокурором та слідчим у клопотанні, є недоведеними, в тому числі: ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду; відсутній ризик знищити, спотворити, сховати документи, речі, оскільки всі докази стороною обвинувачення вже зібрані. При обранні запобіжного заходу просив врахувати: позитивну характеристику підозрюваної та наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки проживає разом з донькою і її чоловіком.

Підозрювана підтримала позицію захисників. Додатково зазначила, що не може впливати на свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_14 , оскільки вони звільнились з роботи. Крім того, її виключили із членів комісії по проведенню оцінки майна. Наразі вона лікується, перебуває під наглядом лікаря-кардіолога, тому просила не обирати щодо неї будь-який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», а тому в оцінці цього питання слідчому судді належить керуватись практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обгрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані прокурором і слідчим докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_7 , можливо, вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.1, 2 ст. 366 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема: висновком Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області (за вихідним №260615-17/1463-2021 від 15.04.2021), відповідно до якого встановлено безпідставне нарахування виплат в якості компенсацій на загальну суму 4 917 018 грн; висновком судової - економічної експертизи від 10.06.2021; висновками комплексної судової будівельно - оціночної та земельно - оціночної експертиз від 19.05.2021, від 26.05.2021, від 27.05.2021 від 21.05.2021, від 25.05.2021, від 20.05.2021;договорами на проведення незалежної оцінки втраченого нерухомого майна між УПСЗН Коростенської РДА та ФОП « ОСОБА_10 », а також актами приймання робіт з оцінки нерухомого майна; звітами про оцінку втраченого нерухомого майна проведеними у 2017- 2320 роках ФОП « ОСОБА_10 », відповідно до яких ОСОБА_10 визначав вартість заміщення (відтворення) втраченого нерухомого майна до моменту укладання договору між УПСЗН Коростенської РДА; протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; розпорядженням від 04.06.2008 № 51-к; наказом № 77-ОС про призначення на посаду ОСОБА_7 ; посадовою інструкцією начальника відділу соцзахисту громадян, які потерпіли внаслідок Чоробильської катастрофи.

Щодо наявності ризиків та можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Відповідно до частини 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Прокурор у клопотанні посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя враховує посилання прокурора на наявність таких ризиків як-то: ризик незаконного впливу на свідків, яких знає особисто; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки продовжує працювати на посаді начальника управління соціальної політики Коростенської РДА.

Разом з тим, ризик знищення, приховання, спотворення підозрюваною документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є не доведеним, оскільки не спростовано посилання захисту на те, що такі документи стороною обвинувачення вже зібрані та вилучені.

Слідчий суддя також відхиляє доводи клопотання в частині наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з огляду на недоведеність його існування та відсутність відомостей, що з моменту відкриття кримінального провадження 19.10.2020, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 чинила перешкоди кримінальному провадженню шляхом неявки за викликом слідчого, прокурора або суду, тощо.

Приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 є особою з другою групою інвалідності, працює, позитивно характеризується як за місцем роботи, так і за місцем проживання, що підтверджується відповідними характеристиками, та свідчить про міцні соціальні зв`язки підозрюваної.

Тому, оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, наведені дані про особу підозрюваної, яка має міцні соціальні зв"язки та позитивно характеризується, є особою з інвалідністю 2 групи, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної.

З огляду на ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення балансу між правами і інтересами окремої особи (підозрюваного) та суспільними інтересами (захист особи суспільства і держави), а також застосування належної правової процедури.

При цьому, необхідно також враховувати, що метою застосування запобіжного заходу є, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Наведені вище обставини у своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання наразі буде співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваної.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити та застосувати до неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 132, 176-178, 179, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Коростень Коростенського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, зокрема співробітниками УСП Коростенської РДА, особами, яким було нараховано компенсації у 2017-2020 роках, та іншими свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до УДМС України в Житомирській області при наявності свій паспорт для виїзду за кордон.

Встановити строк дії покладених на підозрювану обов`язків до 15.11.2021 (включно).

Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на слідчого у кримінальному провадженні №0000433.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено: 01.10.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1