Номер провадження: 11-сс/813/149/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника власника майна ТОВ «Екстра Лінк» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Екстра Лінк» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2021 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000868, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2021 у кримінальному провадженні №0000868, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме комп`ютерне обладнання вилучене 25.10.2021 в ході проведення обшуку по пр-т. Шевченко, 8-а, м. Одеса, власником якого є ТОВ «Естра Лінк», зазначених в мотивувальній частині судового рішення.

Рішення слідчого судді обґрунтоване тим, що існує необхідність в забезпечені його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження та забезпечення проведення експертних досліджень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді представник власника майна подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального права.
Доводи обґрунтовує тим, що за наслідками проведення обшуку слідчим не виявлено обставин або відомостей, що можуть свідчити про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, що вчинено за адресою проведення обшуку, про що свідчить відсутність внесення відповідних відомостей до ЄРДР. На думку представника працівниками правоохоронних органів допущено порушення вимог ст. 168 КПК України, у клопотанні та доданих матеріалах не міститься фактичних даних, які б свідчили про відповідність вилученого майна зазначеним у законі критеріям, про наявність перешкод у доступі до нього та наявності системи логічного захисту, окрім того, в ході проведення обшуку не встановлено перешкод у копіюванні інформації. Зазначає, що з переліку вилученого майна не зрозуміло, яку саме мету переслідували органи досудового розслідування, вилучаючи монітори, клавіатури, оптичні миші та інші предмети, які не можуть містити у собі будь-якої інформації та не несуть у собі жодної користі за для завдань кримінального провадження. Вказує, що рішення про арешт майна ухвалено лише 08.12.2021, тобто з порушенням процесуальних строків, що мало б тягнути за собою повернення тимчасово вилученого майна.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Прокурор, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки апеляційний суд не повідомив, а тому у відповідності до положень ч. 3 ст. 306 та ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутністю прокурора.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною другою ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Встановлено, що слідчим під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000868, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-1 КК України.
Так до СУ ГУНП в Одеській області з управління СБ України в Одеській областінадійшло повідомлення про те, що на території м. Одеса та Одеської області функціонує організоване злочинне угрупування, яке має чітку ієрархію, діє складно та має групу осіб, яка займається незаконним гральним бізнесом.

Вказана діяльність з організації або проведення азартних ігор, лотерей здійснюється без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності. Учасники групи спілкуються між собою із застосування засобів конспірації, використовують номери телефонів, які відомі визначеному колу осіб та постійно їх змінюють. Плани та обставини скоєння злочинів обговорюють таємно, ретельно приховують свої зв`язки та маршрут пересування.

Крім того, в ході проведення подальшого досудового розслідування, а саме допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 встановлено, що вони являються гравцями вказаних азартних ігор та відвідують ряд підпільних гральних закладів на території м. Одеси та Одеської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 25.10.2021 вилучені в ході проведення обшуку речі визнані речовими доказами, оскільки вищевказані речі, зберегли на собі сліди злочину, є предметом, об`єктом та знаряддям скоєння злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

18.11.2021 з метою недопущення пошкодження, знищення, псування, перетворення, відчуження вищевказаного вилученого майна, яке є об`єктом, предметом та знаряддям кримінального правопорушення, та яке визнано в порядку діючого кримінального процесуального законодавства речовим доказом, задля виконання завдання та дотримання загальних засад кримінального провадження, виявлення та фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення за допомогою проведення відповідних судових криміналістичних експертиз, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному проваджені, а також що є достатні підстави вважати, що вищезазначені речі та документи набуті кримінально протиправним шляхом, в результаті чого зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження подано клопотання про арешт майна, яке 08.12.2021 року задоволено слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси.
Таким чином вилучене майно в ході проведення обшуку по пр-т. Шевченко, 8-а, м. Одеса, власником якого є ТОВ «Естра Лінк» необхідне для подальшого досудового розслідування, з`ясування обставин вчинення злочину та проведення експертних досліджень.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Що стосується посилання представника власника майна на порушення ст. 168 КПК України, оскільки власником майна не вчинялися перешкоди до його доступу та не було встановлено перешкод у копіюванні даних, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вилучення зазначеної техніки необхідне для проведення експертного дослідження, яке постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 28.10.2021 призначене до виконання.

Доводи апелянта щодо порушення строків на подання клопотання до суду є необґрунтованими, оскільки клопотання про арешт майна подано до суду у строк, тобто 18.11.2021. При цьому апеляційний суд приймає до уваги посилання апелянта відносно порушення слідчим суддею строків розгляду, передбачених ст. 173 КПК України, однак вказане порушення не є істотним. На переконання апеляційного суду, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та прийшов до вірного висновку про необхідність збереження вилученого майна, забезпечення проведення експертних досліджень, у зв`язку з чим в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи все вищевикладене у своїй сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги представника власника майна та для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Екстра Лінк» - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2021 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000868, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4