Справа № 574/201/21
Провадження 1-кп/574/75/2021
У Х В А Л А

14 грудня 2021 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під домашнім арештом у кримінальному провадженні №0000055 від 26.01.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.343 КК України,

за участі сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и в:
В провадженні Буринського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.343 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.
Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_3 під домашнім арештом, в якому посилався на продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були враховані при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу та на даний час не зменшилися.
Захисник ОСОБА_11 заперечував проти задоволення клопотання прокурора в зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю продовження існування ризиків, які стали підставою для обрання вказаного запобіжного заходу. Також, звертав увагу на неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сукупним строком понад шість місяців та вважав, що в даному випадку буде достатнім застосування відносно ОСОБА_3 особистого зобов`язання, оскільки до цього часу обвинуваченим не вчинялось будь-якого незаконного впливу на потерпілих та свідків. Крім того, частина потерпілих на даний час вже допитана судом, що свідчить про зменшення ризику впливу на них обвинуваченим. При цьому, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту унеможливлює його працевлаштування з метою відшкодування шкоди потерпілим.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника, інші обвинувачені також заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Зокрема обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вказали, що чули від ОСОБА_3 про його наміри працевлаштуватись.

Потерпілий ОСОБА_8 , представники потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.
Заслухавши доводи прокурора та думку інших учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 18.06.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. В подальшому строк дії вказаного запобіжного заходу судом було продовжено до 17.10.2021 року та до 17.12.2021 року.
Згідно з ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
За змістом ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
У відповідності до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Частиною 5 ст.194 КПК України передбачено можливість покладення на обвинуваченого додаткових обов`язків під час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України такі обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців, який також може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
При застосуванні до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку його дії судом було враховано наявність ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків та експерта у кримінальному провадженні, оскільки останні не були допитані в суді, а також ризику його переховування від суду.
Суд приходить до висновку, що ризики, які були враховані судом при застосуванні до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на даний час продовжують існувати.
Так, на даний час залишається актуальним та жодним чином не зменшився ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на потерпілих, свідків та експерта у кримінальному провадженні, оскільки в зв`язку із зміною складу суду судовий розгляд розпочато з початку, в судовому засіданні допитані не всі потерпілі, а свідки ще взагалі не допитувались.
При цьому допит судом частини потерпілих, на що покликається захисник, не свідчить про зменшення ризику впливу обвинувачених на решту потерпілих, а також свідків.
Крім того, із врахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , та суворості, передбаченого за їх вчинення покарання, продовжує існувати об`єктивна можливість здійснення обвинуваченим певних дій, спрямованих на переховування від суду.
Враховуючи викладене, клопотання прокурора є обґрунтованим та наявні підстави для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під домашнім арештом, а також продовження строку дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
В свою чергу суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_3 та його захисника про достатність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки останніми не доведено, що такий вид запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Відсутність на даному етапі кримінального провадження збоку обвинуваченого дій, направлених на незаконний вплив на потерпілих та свідків, жодним чином не спростовує ризику вчинення ним таких дій у подальшому.
Також, суд не приймає до уваги доводи захисника про те, що сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців, оскільки таке обмеження, встановлене ст.181 КПК України, стосується тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування, а не судового розгляду кримінального провадження.

Що стосується доводів захисника про бажання обвинуваченого працевлаштуватись з метою відшкодування потерпілим заподіяної шкоди, то суду не надано жодних доказів того, що будь-яка фізична чи юридична особа, яка є роботодавцем, виявила бажання офіційно працевлаштувати у себе ОСОБА_3 .

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що на момент застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, останній був працевлаштований та на даний час не працює лише в зв`язку з перебуванням під домашнім арештом.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181, 194, 195, 199, 331, 392 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під домашнім арештом задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на два місяці строк тримання під домашнім арештом, заборонивши залишати своє житло за вказаною адресою цілодобово.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 на два місяці строк дії обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:
- не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу суду;
- прибувати за викликом до суду;
- утриматись від спілкування з потерпілими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали про продовження тримання під домашнім арештом та продовження обов`язків ОСОБА_3 встановити до 24 години 14.02.2022 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1