Справа № 182/2870/21
Провадження № 1-кп/0182/345/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2017 за № 0004520 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця НПС Лубка Липецької області Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-11.11.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-19.05.2015 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 11.11.2014 року до відбуття 2 роки 3 місяці позбавлення волі;

-09.07.2015 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 19.05.2015 року до відбуття 2 роки 4 місяці позбавлення волі. Звільнився 12.05.2017 року по відбуттю строку покарання;

-21.12.2017 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-08.02.2018 року Дзержинським районним судом м Кривий Ріг за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

-19.06.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2017 року до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

-04.12.2019 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 15 ч. 2 т. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком а 4 роки 3 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним вироком поглинуто покарання за вироком Саксаганського районного суду від 19.06.2019 року, до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;

-16.01.2020 року Центрально-міським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання по даному вироку більш суворим за вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 04.12.2019 року остаточно до відбуття визначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 08.02.2018 року виконати самостійно;

-18.05.2020 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставфі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворог покарання, призначеного за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 16.01.2020 року, визначено остаточне покарання до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці,-

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 26.10.2017 року приблизно о 14-00 год., проходячи повз залізничні колії, розташовані між станцією Нікополь та станцією Нікополь сортувальний в м. Нікополь, Дніпропетровської області, побачив дикоростучі кущі коноплі, де у нього виник умисел направлений на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс. Після чого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на не закон придбання та зберігання наркотичного засобу, без мету збуту, шляхом збору листя та верхівки з суцвіттями дикоростучих рослин коноплі, незаконно придбав, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який поклав у господарчу сумку, цим самим почавши незаконно зберігати при собі, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс» до моменту вилучення.
26.10.2017 року приблизно о 14-55 год. на автобусній зупинці «Сонячна», розташованій навпроти домоволодіння № 22 по вул. Княжа в м. Нікополь Дніпропетровської області ОСОБА_3 був зупинений працівниками Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 178 КУпАП, після чого в період часу з 15-00 год., в ході проведення огляду особистих речей, добровільно виданих ОСОБА_3 , слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, було виявлено та вилучено господарчу сумку в якій, згідно судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/4394 від 23.11.2017 року, знаходилась речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, масою 1720,000 г., яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 784,507 г., яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для особливого вживання без мети збуту.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і суду показав, що в осини 2017., в денний час, він , заходячись в м. Нікополі, побачив дику коноплю, яку зірвав та поклав до сумки. З сумкою, він пішов на автобусну зупинку, де курив, до нього підійшли співробітники поліції, які спитали, чи є у нього щось заборонене і він показав їм зірвану ним коноплю. Він згоден з зазначеними адресам в обвинувальному акті, так як не добре знає м. Нікополь. Коноплю зривав для особистого вживання. В скоєному кається, просить суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже, суд, допитавши обвинуваченого, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» доведена повністю:
-у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином; наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість( а.п. 76-79), офіційно не працює, неодружений, на утриманні має малолітню дитину 2009 року народження, по місцю проживання характеризується нейтрально, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, однак з квітня 2018 року звертався за медичною допомогою з приводу вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками ( а.п. 80), та на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.п. 81).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.
Приймаючи до уваги принципи справедливості, домірності та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, встановленні обставини справи, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, що буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.
Покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг від 18.05.2020 року підлягає частковому приєднанню за правилами ч.4 ст. 70 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, настання позитивних змін в його особистості та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Цивільні позови не заявлені.
Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не застосувався.
На підставі ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експерта згідно висновку експерта № 1/8.6/4394 від 23.11.2017 року в сумі 989 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376, 124 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням за вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.05.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_3 показання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
Строк відбуття покарання рахувати з дня проголошення вироку - з 10.02.2022 р.
В строк відбуття покарання зарахувати строк відбуття покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.05.2020 року з 02.05.2018 року по день проголошення цього вироку.
Цивільні позови не заявлені.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази :
- речовину рослинного походження зелено-коричневого кольору, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс (квитанція № 004086) знищити.
Запобіжний захід за цим провадженням не обирався, обвинувачений відбуває покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.05.2020 рку.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/4394 від 23.11.2017 року в сумі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольськийміськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1