Справа № 129/4247/13-к
Провадження № 1-кп/127/828/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке внесені 24 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094,-

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області з Вінницького апеляційного суду 20 серпня 2021 року надійшов обвинувальний акт з додатками, відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 190 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. В судове засідання просив викликати обвинуваченого, захисника обвинуваченого, представника потерпілого та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду та заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки обвинувальний акт складено поза межами строків досудового розслідування визначених ст. 291 КПК України, що було констатовано Верховним Судом та Хмельницьким апеляційним судом. Крім того, захисник зазначив, що вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам закону внаслідок чого ухвалою Хмельницького апеляційного суду було скасовано вирок суду першої інстанції і справу передано на новий судовий розгляд. Враховуючи вказане, просив суд, повернути обвинувальний акт прокурору якщо суд не знайде підстав для закриття вказаного кримінального провадження.
Обвинувачений підтримав позицію захисника.
Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора, просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду. Крім цього, просив прийняти до розгляду цивільний позов.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, представника потерпілого дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити:

-виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,

-правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність,

- формулювання обвинувачення.

Разом з тим, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 вказаним вимогам закону не відповідає.
Так, зміст обвинувального акту, що надійшов на розгляд суду свідчить, що прокурором вказаних вимог закону не дотримано.
Не вдаючись до аналізу доказів у справі, не оцінюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та не вирішуючи питань, що притаманні для судового розгляду, суд дослідивши виключно обвинувальний акт, вважає, що він не відповідає вимогам закону, а призначення судового розгляду за ним буде грубим порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки формулювання обвинувачення є не конкретним, виклад фактичних обставин справи та правова кваліфікація суперечать одне одному.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 24.10.2003 року "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві", суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб постанова про притягнення як обвинуваченого була конкретною за змістом. Зокрема, в описовій її частині зазначаються: злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа; час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому; стаття (частина, пункт статті) кримінального закону, якою передбачений цей злочин.
Вказані положення є актуальними і на даний час, оскільки згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Вказані обставини повинні бути зазначені в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин кримінального правопорушення.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у шахрайстві заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, кваліфікуючими ознаками якого є шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб та в особливо великих розмірах.
Вказана правова кваліфікація дій обвинуваченого, а саме зазначення одночасно двох альтернативних способів вчинення шахрайства, свідчить про неконкретність обвинувачення, оскільки при такій кваліфікації прокурором не визначено спосіб вчинення шахрайства чи шляхом обману чи зловживання довірою. Тобто спосіб вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину повинен бути не лише визначений, але й конкретизований (розкритий).
Згідно з вимогами Закону правова кваліфікація є юридичною оцінкою вчиненого особою діяння з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначене свідчить про те, що правова кваліфікація повністю залежна від фактичних обставин кримінального правопорушення, а відтак формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими не можуть суперечити правовій кваліфікації, тобто юридичній оцінці зазначених дій.
Невизначеність правової кваліфікації в обвинувальному акті, її неконкретність є порушенням приписів п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Прокурором вказаних вимог Закону не дотримано, оскільки обвинувальний акт не містить таких відомостей щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Крім цього, суд зазначає, що зазначена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України встановлена постановою Верховного Суду від 25.08.2020 року та ухвалою Хмельницького апеляційного суд від 23.09.2015 року.
Скасовуючи попередній вирок суду судді вищих інстанцій констатували, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Встановлення конкретного способу шахрайства є обов`язковим, оскільки впливає на кваліфікацію його дій. Однак, при формулюванні обвинувачення щодо ОСОБА_4 вказаних приписів закону не дотримано, адже органом досудового розслідування не конкретизовано у чому саме полягало зловживання довірою та обман з боку ОСОБА_4 , чиї довірливі відносини обвинувачений використав і на чому такі відносини базувалися.
Вказане неконкретне обвинувачення, визнано таким, що порушує право на захист ОСОБА_7 , оскільки він має право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення.
Вказане унеможливлює призначення справи до судового розгляду, оскільки такий розгляд буде здійснений із грубим порушенням права обвинуваченого.
Неконкретність обвинувачення позбавляє можливості ОСОБА_7 захищатись від висунутого обвинувачення та є порушенням його права на захист, яке безумовно привалює над правом прокурора в ході судового розгляду змінити обвинувачення.
Вказані порушення є підставою для повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
При цьому, суд не вбачає підстав для закриття вказаного кримінального провадження з підстави визначеної п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.
Так, згідно п.10 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Разом з тим, у примітці до п.10 ч.1 ст. 284 КПК України зазначено, що вказана норма застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто після 15.03.2018 року.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24.12.2012 року, а тому відсутні підстави для застосування п.10 ч.1 ст. 284 КПК України та закриття цього провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 291 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке внесені 24 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 повернути прокурору Вінницької обласної прокуратури.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: