Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-в/733/4/22
Єдиний унікальний №733/655/19
У Х В А Л А
Іменем України

10 лютого 2022 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 та

секретаря ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня подання начальника Прилуцького РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , непрацюючого, засудженого вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн,

установив:

До суду надійшло подання начальника Прилуцького РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначено, що вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2019 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Вирок набрав законної сили 06 грудня 2019 року. На облік Ічнянського РС філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_5 був узятий 10 грудня 2019 року. У зв`язку з несплатою штрафу останнім орган пробації неодноразово надсилав до суду подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або заміну несплаченої суми штрафу у виді громадських, виправних робіт, у задоволенні яких було відмовлено. Так як вирок стосовно ОСОБА_5 по даний час виконати не виявилося можливим, на підставі ч. 1 ст. 80 КК України орган пробації просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Представник Прилуцького РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, подання підтримує та просить його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, який повідомлявся через оголошення на веб-сторінці Ічнянського районного суду, так як за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання останній відсутній.

Прокурор у судовому засіданні просив звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Заслухавши думку прокурора, та дослідивши надані матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Вирок набрав законної сили 06.12.2019 року та був прийнятий на виконання Ічнянським РС філії ДУ «Центр пробації» 10.12.2019 року.

10.12.2019 року ОСОБА_6 було направлено повідомлення про необхідність сплати штрафу, який останній не сплатив.

У зв`язку з цим органом пробації неодноразово направлялися до суду подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або заміну несплаченої суми штрафу у виді громадських, виправних робіт, у задоволенні яких було відмовлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389, 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання відповідно до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи викладене вище, а також той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ічнянського районного суду від 05 листопада 2019 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, відсутності відомостей про вчинення засудженим нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст. 395, 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

Подання начальника Прилуцького РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1