Справа №345/5454/19
Провадження № 1-кп/345/111/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001145, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, інваліда третьої групи, працюючого вантажником ФОП ОСОБА_6 , громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
15.09.2019 близько 03.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «Mitsubishi Spase Star», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався проїзною частиною дороги сполучення Жидачів-Калуш в напрямку м. Калуш. Проїжджаючи с. Негівці Калуського району по вул. Зарічна на ділянці дороги, що має заокруглення в ліву сторону, та міст через потічок, ОСОБА_4 проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, перед мостом автомобіль почало заносити і він став некерований, внаслідоу чого відбулося зіткнення із металевим поруччям моста із правої сторони.
Такими своїми діями ОСОБА_4 допустив порушення Правил дорожнього руху, зокрема:
-п. 2.3 «б», який визначає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;
-п. 12.1 яким передбачено, що під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Внаслідок порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-лицеву травму із переломом кісток лицевого черепа, кісток основи черепа, крововиливами під оболонки головного мозку, забоєм головного мозку тяжкого ступеня, забійними ранами, садном та синцями в ділянці голови, поєднана травма органів грудної клітки, живота та їх органів з переломами ребер справа, правобічним гемотораксом, забоєм обох легень, надривом нижньої долі правої легені, розривом печінки, розривом серозної оболонки сліпої та поперечно-ободкової кишок, паранефральною гематомою справа та кровотечею в черевну порожнину, що викликало необхідність проведення операції. Дані ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення. Також ОСОБА_7 отримав садна на шиї, садна в ділянці лівої ноги, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини, пояснив, що він справді керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого проявив неуважність та не вибрав безпечної швидкості свого автомобіля та допустив зіткнення з металевим поруччям моста із правої сторони. Таким чином пасажир його автомобіля ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. Розкаявся у вчиненому, просив суворо його не карати. Матеріальна шкода визначена у цивільних позовах ним повністю відшкодована.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 подав суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, зазначив, що жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні злочинів.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Крім визнання вини самим обвинуваченим, покази якого суд вважає правдивими, його винуватість у вчиненні злочину повністю доведена у судовому засіданні, обставини вчинення кримінального правопорушення обвинувачений не оспорює та вважає їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.
До обставин, які обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його молодий вік, на «Д» обліку в нарколога не числиться (а.с. 125), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 123, 129).
Суд також враховує, що однією із форм правосуддя є відновне правосуддя, основною метою якого є створення умов для примирення потерпілих і правопорушників та усунення наслідків, спричинених злочином, що фактично відбулось у цьому кримінальному провадженні та про що свідчить заява потерпілого, який вказав, що шкоду відшкодовано повністю та просить суворо не карати обвинуваченого.
У судовому засіданні прокурор просив врахувати даніпро особу обвинуваченого та призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 1 року 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді виправних робіт.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що у відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів з урахуванням всіх обставин справи, даних, характеризуючих особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини КК України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання.
Таким чином, враховуючи мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні кримінальних правопорушень, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, зокрема, визнання своєї винуватості, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди, беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце праці, наявність пом`якшуючих покарання обставин, позицію прокурора щодо міри покарання, який просив призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, призначаючи покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, думку обвинуваченого, який вважає, що більш суворе покарання буде надмірним тягарем для нього та думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням с. 69 КК України у вигляді одного року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки, призначивши покарання перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання.
Саме таке покарання буде відповідати тяжкості кримінальних правопорушень, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Також прокурором в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної ради, Калуської районної ради та Комунального некомерційного закладу «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» було пред`явлено цивільні позови про стягнення з ОСОБА_4 2300,59 гривень та 13807,80 гривень матеріальної шкоди, завданої злочином, яку обвинуваченим повністю відшкодовано.
Витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1256,08 грн. обвинувачений також повністю відшкодував в дохід держави.
Питання про долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, та призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.
Речові докази:
- автомобіль марки «Мітсубісі Спейстар», реєстраційний номер НОМЕР_1 чорного кольору, що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 повернути законному володільцю;
-медичну документацію потерпілого: виписку № 9263/19. Копію записів із медичної карти стаціонарного хворого (щоденник), консультативний висновок з ОДКЛ, протокол ультразвукового дослідження Калуської ЦРЛ, УЗД органів черевної порожнини потерпілого з ОДКЛ, 8 рентгенограм потерпілого, 3 КТ з описом, 3 CD-R диски, копію карти виїзду СШМД, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 повернути потерпілому.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники можуть отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ: