печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 05.05.2021 про закриття кримінального провадження №0000953,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 05.05.2021 про закриття кримінального провадження №0000953, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст.110 КПК України. Так, органом досудового розслідування не було проведено жодних слідчих дій для встановлення істини у кримінальному провадженні, зокрема не було проведено допит заявника, осіб, щодо яких подавались заяви про злочин, не витребувано жодних матеріалів та інформації. Таким чином, скаржник вважає, що слідчим не забезпечено проведення повного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження, не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе. Крім того, ОСОБА_3 у даній скарзі зазначає, що оскаржувана постанова не містить відомостей про наявність чи відсутність настання суспільно небезпечних наслідків спричинення заявнику значної матеріальної шкоди суспільно небезпечними діями посадових осіб Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області, Білоцерківської прокуратури, слідчими суддями Білоцерківського міськрайонного суду, експертами.

Заявник ОСОБА_3 на адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про дату і час розгляду скарги, на судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Поряд із тим, для вивчення під час розгляду скарги слідчому судді надано матеріали закритого кримінального провадження №0000953.

Згідно з ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи засаду диспозитивності кримінального провадження, положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності осіб, які не з`явились.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та матеріали закритого кримінального провадження, доходить наступних висновків.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000953, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 05.05.2021 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях посадових осіб Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області та експертів КНДІСЕ Міністерства юстиції України, складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, порушення строків звернення зі скаргою слідчим суддею не встановлено.

В оскаржуваній постанові слідчим зазначено, що на підставі аналізу матеріалів кримінального провадження № 0000953 від 06.05.2020, зібраних в ході проведення досудового розслідування, можна дійти висновку, що доказів, які б свідчили, що в діях посадових осіб Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області та експертів КНДІСЕ Міністерства юстиції України містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, встановити не видалося за можливе. Проведеними в ході досудового розслідування слідчими (розшуковими) діями та процесуальними діями, що були спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, не встановлено та не здобуто доказів, які б об`єктивно та достатньо вказували на наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.

Як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження, ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції ГУНП у Київській області ОСОБА_5 , прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 . У заяві зазначає, що остаточним рішенням Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 р. №370/1226/15-ц присуджено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 грошові кошти: 7 980 000 гривень за невиконання умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ ТД Камілла від 17.12.2014 р. №1491 та умов договору відступлення права вимоги; 4 192 000 гривень в якості збитків заподіяних інфляцією; 3 % річних від простроченої суми, що становить 370 189 гривень 39 коп.; 1841, 61 грн судового збору. Станом на травень 2020 року боржник ОСОБА_8 ухиляється від виконання рішень судів, борг не сплачує, грошові кошти не перераховує, чим грубо порушує майнові права позивача. 19 грудня 2019 року ОСОБА_3 отримав повний текст ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2019 р. № 357/10242/19 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000588, згідно з якою слідчий суддя ОСОБА_7 задовольнив клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_5 , затверджене прокурором ОСОБА_6 , та наклав арешт на майно ОСОБА_8 з тих підстав, що у клопотанні слідчого ОСОБА_5 було вказано, що ФОП ОСОБА_3 начебто використовуючи статус адвоката, начебто діючи зі злочинним умислом за попередньою змовою групою осіб, намагається кримінальним шляхом позбавити ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ТОВ «МСС «Тідісі Дальнобой» майна на підставі остаточного та законного рішення Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 р. № 370/1226/15 та постанови Київського апеляційного суду від 18.07.2019 р. № 752/18635/15. Скаржник зазначає, що кримінальне провадження №0000588, в рамках якого слідчим та прокурором вчиняються дії на перешкоджання стягнення боргу з ОСОБА_8 відкривалося не з підстав заволодіння кримінальним шляхом майном ОСОБА_8 на підставі судових рішень про стягнення з нього боргу на користь ФОП ОСОБА_3 , а, як вбачається зі змісту ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2018 р. №357/9233/18, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводилось з підстав розтрати майна ТОВ «Плато Плюс», підроблення протоколу загальних зборів ТОВ «Плато Плюс», перевищення повноважень директора ТОВ «Плато Плюс». З тексту ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2019 р. № 357/10242/19 вбачається, що боржник ОСОБА_8 не звертався в рамках кримінального провадження №0000588 з заявою про злочин. З огляду на це, на думку скаржника ОСОБА_3 , незрозуміло яким чином у кримінальному провадженні № 0000588 виплив боржник ОСОБА_8 , який начебто потерпів від протиправних дій ФОП ОСОБА_3 , беручи до уваги, що в рамках цього кримінального провадження досудове розслідування проводилося з підстав завдання збитків ТОВ «Плато Плюс», а не ОСОБА_8 .

Крім того, скаржник в заяві про кримінальне правопорушення зазначає, що слідчий ОСОБА_5 , прокурор ОСОБА_6 , слідчий суддя ОСОБА_7 всупереч положенням Основного Закону, використовуючи кримінальне провадження №0000588, яке порушено на формальній події та не має конструктивних ознак об`єктивної сторони складу злочину, у непередбачений законом спосіб фактично зупиняють виконання та визнають злочинними остаточні та обов`язкові до виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 р. № 370/1226/15, постанови Верховного Суду від 25.04.2018 р. та від 20.08.2018 р. № 370/1226/15-ц, постанову Київського апеляційного суду від 18.07.2019 р. № 752/18635, постанову Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 23.05.2019 р. № 757/6306/16-ц, постанову Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 13.03.2019 р. № 757/12646/16-ц, постанову Львівського апеляційного суду від 09.10.2019 р. № 450/3294/16. Так, скаржник вказує, що відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2019 № 357/10242/19 слідчий суддя ОСОБА_7 , виступаючи від імені держави та виконуючи функції правосуддя покладені на нього державою, від свого власного імені зазначив, що дії ОСОБА_10 та ОСОБА_3 носять протиправний характер та завдають майнової шкоди йому, його матері та ТОВ «МСС «Тідісі Дальнобой». Відтак, скаржник вважає, що слідчий суддя ОСОБА_7 має особистий майновий інтерес в кримінальному провадженні №0000588, відповідно він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в тому, щоб завдати ОСОБА_3 шкоди. Щодо наявності ознак кримінального правопорушення в діях слідчого Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_5 та прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 скаржник зазначає, що з метою завдання йому майнової шкоди, слідчий, не маючи ніяких підстав та доказів для обґрунтування свого клопотання про арешт майна, вирішила надати хибної правдоподібності обставинам, викладеним в клопотанні. Так, звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна слідчий ОСОБА_5 , з метою завдати майнової шкоди ФОП ОСОБА_3 зазначила, що в процесі реалізації договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД Камілла» від 17.12.2014 р. №1491 ОСОБА_10 не міг виконати своїх договірних зобов`язань, оскільки його частка не була сформована в повному обсязі, проте, за твердженням заявника, боржник ОСОБА_8 особистою заявою від 30.04.2015 р., яка була адресована ПАТ «Укрсоцбанк» підтвердив, що пересвідчився в тому, що ОСОБА_10 виконає свої зобов`язання щодо внесення частки статутного капіталу в повному обсязі, що є предметом продажу. З огляду на викладене ОСОБА_3 вважає, що чітко вбачається умисел слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , слідчого судді ОСОБА_7 використати владні державні ресурси для завдання шкоди правам, свободам та інтересам скаржника шляхом дискредитації законності договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД Камілла» від 17.12.2014 р. № 1491, що мало в подальшому послугувати відправною точкою для дискредитації законного права ФОП ОСОБА_3 на отримання присудженої суми боргу за рахунок майна боржника ОСОБА_8 . Крім того, заявник стверджує, що в якості хибних та штучних підстав для арешту майна в ухвалі від 11.11.2019 р. №357/10242/19 йде посилання на заяву від 17.12.2014 про зарахування зустрічних однорідних та позовних вимог. При цьому, за словами ОСОБА_3 , заяви про зарахування позовних вимог ніколи не існувало та не існує, оскільки станом на 17.12.2014 р. не було жодної судової справи з приводу стягнення боргу з ОСОБА_8 . Заява від 17.12.2014 р. по зарахування зустрічних вимог випливла лише в кінці 2019 р. у вигляді копії. Заява нотаріально не посвідчена, доказів направлення її ОСОБА_8 від первісного кредитора ОСОБА_10 немає, рішення суду яке б підтверджувало факт боргу у ОСОБА_10 перед ОСОБА_8 відсутнє. Також заявник зазначає, що звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна слідчий ОСОБА_11 була добре обізнана, що ОСОБА_8 програв всі судові інстанції у справах про стягнення боргу. Відповідно зобов`язання ОСОБА_8 щодо сплати коштів є чинним і не виконаним по цей час, про що слідчий ОСОБА_5 та прокурор замовчали в судовому засіданні. Слідчий ОСОБА_5 , за словами ОСОБА_3 , усвідомлювала, що ввівши суд в оману шляхом надання суду неправдивих відомостей, та замовчавши про обставини, які мали значення, цим вчинить перешкоди у виконанні рішення судів про стягнення боргу з ОСОБА_8 , що спричинить негативні наслідки для ФОП ОСОБА_3 . Таким чином, заявник вважає підтвердженим той факт, що слідчий ОСОБА_5 складала своє клопотання так, аби надати суду хибні підстави для накладення арешту на майно з метою звільнення боржника ОСОБА_8 від цивільно-правової відповідальності щодо обов`язку сплати боргу.

З огляду на викладене ОСОБА_3 , вважає, що в діях слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , слідчого судді ОСОБА_7 наявні ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365 КК України.

З наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження вбачається, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД Камілла» від 17.12.2014 р. №1491. 05.05.2015 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 укладено договір про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ «ТД Камілла», за умовами якого, первісний кредитор ( ОСОБА_10 ) передає належне йому право вимоги щодо отримання належних йому грошових коштів за відчужену належну частку в статутному капіталі ТзОВ «ТД Камілла» згідно з п.6 ч.2 договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ «ТД Камілла» від 17.12.2014 р. ОСОБА_3 (новому кредитору).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 р. №370/1226/15-ц присуджено стягнути з ОСОБА_8 на користь заявника грошові кошти: 7 980 000 гривень за не виконання умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ ТД Камілла від 17.12.2014 р. №1491 та умов договору відступлення права вимоги; 4 192 000 гривень в якості збитків заподіяних інфляцією; 3 % річних від простроченої суми, що становить 370 189 гривень 39 коп.; 1841, 61 грн судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.12.2019 у справі №370/1226/15-ц встановлено, що на розгляд суду надійшла заява ОСОБА_12 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 р., обґрунтовуючи яку позивач посилався на заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.12.2014, достовірність якої оспорюється скаржником в рамках кримінального провадження №0000953. В обґрунтуванні позовних вимог ОСОБА_12 зазначає, що в день укладення договору від 17.12.2014 р. №1491 ОСОБА_10 письмово просив у ОСОБА_8 зарахувати зустрічні однорідні вимоги, які вони мають один перед одним, тобто фактично врахувати передану частку в статутному капіталі ТзОВ «ТД Каміла» у якості часткової виплати заборгованості, яка виникла у ОСОБА_10 перед ОСОБА_8 . Факт належності підписів на заяві від 17.12.2014 ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , за твердженням позивача, підтверджується висновком комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи Черкаського відділення КНДІСЕ від 24.05.2018 р. Вказаною ухвалою позивачу ОСОБА_12 було відмовлено в задоволенні заяви.

Як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження №0000953, слідчим не було вжито необхідних і достатніх слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій з метою одержання матеріалів кримінального провадження №0000588, у рамках якої на майно ОСОБА_8 накладено арешт, в обґрунтування необхідності якого слідчим зазначена заява про зарахування зустрічних однорідних та позовних вимог від 17.11.2014 р., на підроблення якої вказує у своїй заяві скаржник ОСОБА_3 . Крім того, слідчим не ініційовано проведення почеркознавчої експертизи вищезазначеної заяви від 17.11.2014 р., не вчинено дій з метою отримання зразків підписів осіб, зазначених на даній заяві, не проведено допит потерпілого ОСОБА_3 , службових осіб, вказаних у змісті скарги, не одержано і не надано оцінку висновку комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 24.05.2018.

Відповідно до ст.2,284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Частиною 2 статті 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого про закриття повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , не вжито необхідних і достатніх процесуальних дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню як передчасна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 05.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0000953 задовольнити.

Постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 05.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0000953 скасувати.

Копію ухвали та матеріали кримінального провадження № 0000953 скерувати до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1