СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/8134/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2021 року за №0002493 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород, Київської обл, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30.09.2021 року до Святошинського районного суду надійшло клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002493 від 28.09.2021 року про обрання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.
Клопотання обгрунтовано тим, що слідчим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002493, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 вересня 2021, у якому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.09.2021, приблизно о 18 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи на території гаражного кооперативу «Південний», гаражний бокс № НОМЕР_1 розташованого за адресою, м. Київ, вул. Симиренка, 38-А, незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «Suzuki Swift», сірого кольору, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , заподіявши останньому матеріальну шкоду.
17.09.2021, приблизно о 16 годині 00 хвилин, гр. ОСОБА_6 маючи на меті проведення ремонтних робіт в приналежному йому автомобілі марки «Suzuki Swift», сірого кольору, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , надав вказаний транспортний засіб свої дружині ОСОБА_7 . Та в подальшому остання приїхала за адресою м. Київ, вул. Симиренка, 38-А, гаражний кооператив «Південний», гаражний бокс № НОМЕР_1 , де передала автомобіль марки «Suzuki Swift», сірого кольору, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , ключі та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 який займається ремонтними роботами транспортних засобів у гаражному боксі № НОМЕР_1 розташованому в гаражному кооперативі «Південний» за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 38-А, з метою проведення ремонтних робіт.
24.09.2021 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 після вживання спиртних напоїв, вирішив незаконно заволодіти автомобілем марки «Suzuki Swift», сірого кольору, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 використовуючи надані йому ключі від автомобіля, проник до салону даного транспортного засобу, привів у дію двигун внутрішнього згорання та незаконно заволодів автомобілем «Suzuki Swift», сірого кольору, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , поїхав за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 17, де залишив його у дворі вказаного будинку.
Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
28.09.2021 року, у кримінальному провадженні слідчим слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у м. Києві за погодженням з прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події 27.09.2021 року; протоколами огляду місця події 28.09.2021 року; показами потерпілого ОСОБА_6 ; показаннями свідків; показами підозрюваного ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив обрати підозрюваному ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, терміном на 60 днів з урахуванням ризиків, визначених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив, повідомив, що не має бажання залучати захисника, бажає сам захищати себе під час розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 48 КПК України, захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані утримуватися від надання рекомендацій щодо залучення конкретного захисника.
Захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.
Згідно ч. 3 ст. 54 КПК України, відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.
Санкція ч. 2 ст. 185 КПК України, передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк та відповідно до ст. 12 КК України належить до нетяжких злочинів.
Згідно ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.
Відповідно до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини від 1950 року кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину має право захищати себе особисто чи використовувати правову допомогу захисника на свій власний вибір, або, якщо вона не має коштів для оплати правової допомоги захисника, одержувати таку допомогу безкоштовно, якщо цього вимагають інтереси правосуддя.
Підозрюваний під час повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, від залучення йому захисника через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області, який відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу", наказу Міністерства юстиції України від 02.07.2012 N 968/5 уповноважений на надання правової допомоги особам, затриманим в адміністративному та кримінально-процесуальному порядку, а також забезпечує участь захисника за призначенням, відмовився. В судовому засіданні про залучення йому захисника не клопотав, зявив що сам бажає себе захищати.
Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно із ч. 1 ст. 176 запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення "Чеботарь проти Молдови" від 13.11.2007 р., п. 48), у відповідності до якої слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Слідчий суддя, враховуючи наявні докази причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, наявність обґрунтованої підозри, не вирішує питання про доведеність підозрюваній особі вини та остаточність кваліфікації його дій, що є наступними стадіями кримінального процесу.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відомості про дану подію внесені до ЄРДР 28.09.2021 року за №0002493. 28.09.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість злочину та особу підозрюваного, який офіційно ніде не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, злочин був вчинений вдень в умовах очевидності, що свідчить про зухвалість намірів підозрюваного, вважаю, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства або суду, а також може продовжити вчиняти інші злочини.
Слідчий суддя вважає, що доводи слідчого, прокурора про те що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, відповідає меті, з якою він застосовується, та що саме його застосування позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, як і твердження сторони обвинувачення про неможливість запобігання вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашній арешт в певний період доби є обґрунтованими.
Таким чином, з огляду на докази що додані до матеріалів клопотання та дослідженні у судовому засіданні, а також на обставини які були з`ясовані при його розгляді, клопотання, щодо застосування до підозрюваного заборони не залишення місця проживання в певний період доби слідчий суддя вважає таким що підлягаю задоволенню.
Слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання у період з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст. 177 КПК України.
Застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язки.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби в межах строку досудового розслідування терміном на 60 днів до 28 листопада 2021 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
-прибувати до слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою;
-заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати місце свого проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_3 в період з 23 год. 00 хв по 06 год. 00 хв. ранку наступного дня (окрім випадків надання йому невідкладної медичної допомоги);
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання з адреси: квартира АДРЕСА_3 на іншу адресу.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 04.10.2021 року.

Слідчий суддя Святошинського
районного суду м. Києва ОСОБА_1