Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/440/21
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
Іменем України
09 листопада 2021 року
Ружинський районний суд Житомирсьткої області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, пенсіонера, особи з інвалідністю II групи, не судимого,
у зв`язку з вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке передбачене ч.1 ст. 125 КК України,
Дізнавач сектору дізнання Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 шляхом надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, мотивуючи тим, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, виявляв клінічні ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїчної форми, безперервного типу перебігу, вираженого психопатоподібно-дисоціативного дефекту, стан субкомпенсації. Ступінь наявних змін зі сторони психіки у сфері мислення, емоцій, волі та критики у ОСОБА_5 була та на даний час настільки виражена, що позбавляла та позбавляє його здатності на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим ОСОБА_5 потребує застосування примусового заходу медичного характеру шляхом надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Судом встановлено, що 03.02.2021 року близько 23 години ОСОБА_5 та його співмешканка ОСОБА_6 , які спільно проживали, перебували в одній з кімнат житлового будинку АДРЕСА_1 , де розпивали алкогольні напої.
В цей же час, день та місці ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен мас право па повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на грунті ревнощів, вирішив спричинити тілесні ушкоджень ОСОБА_6 .
З цією метою ОСОБА_5 , наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в ліве око, спричинивши при цьому тілесне ушкодження у вигляді синця на нижній повіці зліва, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 06.02.2021 близько 08 години ОСОБА_5 та його співмешканка ОСОБА_6 , які спільно проживали, перебували в одній з кімнат житлового будинку АДРЕСА_1 .
В цей же день, час та місці в ході сварки на грунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вирішив спричинити тілесні ушкоджень ОСОБА_6 ..
З цією метою ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_6 та наніс їй один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи зліва, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, а саме у виличній ділянці зліва та в проекції нижньої щелепи зліва посередині, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив причетності до суспільно-небезпечного діяння за наведених у клопотанні обставин та відносно застосування щодо нього примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, при цьому дав суду показання, якими підтверджуються час, місце, спосіб вчинення суспільно-небезпечного діяння, вказані в клопотанні.
Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.
Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала проти застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.
Прокурор підтримав клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , та з урахуванням висновку судово-психіаричного експерта просив застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги у зв`язку із вчиненням ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підставне і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Сукупність зібраних та досліджених під час судового розгляду доказів свідчить про те, що вищевказане суспільно-небезпечне діяння вчинено саме ОСОБА_5 , що підтверджується, зокрема :
- показами потерпілої , яка в судовому засіданні пояснила, що 03.02.2021 року близько 23 години вона та її співмешканець ОСОБА_5 були вдома та розпивали алкогольні напої, потім він приревнував її і вході суперечки наніс їй один удар кулаком в ліве око. Потім через декілька днів вони знову посварились і ОСОБА_5 в ході сварки, підійшов до неї та вдарив її кулаком в область щелепи зліва. Після нанесиних ударів у неї були тілесні ушкодження у вигляді синців. Потерпіла пояснила, що претензій до ОСОБА_5 в нї немає;
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.02.2021 р., відповідно до якого потерпіла повідомила про обставини події, а саме: «03.02.2021, близько 23 год. в одній із кімнат житловому будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , а саме три удари кулаком правої руки в праве око ;
- висновком судової медичної експертизи № 41 від 16.02.2021року, якою встановлено, що у гр. ОСОБА_6 виявлено: синці на обличчі, які утворились від дії тупих предметів, не менш як від двох ударів по обличчю ( можливо внаслідок ударів рукою затиснутою в кулак), не виключено та за обставин вказаних потерпілою та відносяться до легких тілесних ушкоджень ;
- протоколом слідчого експерименту від 17.02.2021 з фото таблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 розповіла та показала коли, за яких обставин, яким чином та скільки ударів наніс їй ОСОБА_5 ;
- висновком судової медичної експертизи № 44 від 23.02.2021року, якою встановлено, що тілесні ушкодження у потерпілої гр. ОСОБА_6 , відповідають її показам під час проведення слідчого експерименту за участю останньої від 17.02.2021 р. ;
- протоколом слідчого експерименту від 11.03.2021 з фото таблицею до нього, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_5 розповів та показав коли, за яких обставин, яким чином та скільки ударів наніс ОСОБА_6 .
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що суспільно-небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_5 , підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.
Разом з тим, згідно висновку судово-психіатричного експерта №72-2021 від 16.03.2021 року ОСОБА_5 у період часу до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок виявляв клінічні ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії, параноїчної форми, безперервного типу перебігу, вираженого психогіатоподібно-дисоціативного дефекту, стан субкомпенсації. Даний діагноз відповідає критеріям шифру Р 20.00 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. З приводу даного захворювання має II групу інвалідності безтерміново. Ступінь наявних змін зі сторони психіки у сфері мислення, емоцій, волі та критики у ОСОБА_5 , на даний час настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
В період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, виявляв клінічні ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії, праноїдної форми, безперервного типу перебігу, вираженого психопатоподібно-дисоціативного дефекту, стан субкомпенсації. Ступінь наявних змін зі сторони психіки у сфері мислення, емоцій, волі та критики у ОСОБА_5 була настільки виражена, що позбавляла його здатності на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
На даний час ОСОБА_5 потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру шляхом надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, так як на даний час його стан визначається в основному з боку мислення, емоційно-вольової сфери, критики, з відсутністю психотичної симптоматики на протязі останніх місяців.
Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на хронічне психічне захворювання, яке зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.
Судово-психіатрична експертиза проведена відповідно до вимог ст. 242 КПК України.
При цьому, суд враховує дані про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, перебуває на диспансерному обліку в лікаря-психіатра 1996 року, діагноз : F 20.
Частиною 2 ст.19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Як вбачається із змісту ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
У відповідності до ст.19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру:
1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;
3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;
4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно з ч.2 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Відповідно до ч.1 ст.503КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Відповідно до ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи положення п.15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає строку, на який призначені примусові заходи медичного характеру.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, мало місце і вчинене в стані неосудності ОСОБА_5 , який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Підстав, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.369-372, 503, 512, 513 КПК України, ст.92-94 КК України, суд
Клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Повний текст ухвали проголошено 12.11.2021 року о 16 год. 30 хв..
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .