Справа № 192/142/22
Провадження № 1-кс/192/41/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000014 від 12 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про арешт майна

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. На обґрунтування клопотання зазначили, що ОСОБА_5 12 січня 2022 року приблизно о 09 годині 55 хвилин, керував автомобілем марки «Daewoo lanos», номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений на стаціонарному посту «Солонянський». Під час перевірки документів виникли сумніви у справжності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та виявлено не співпадіння реєстраційного номеру на вузлах та агрегатах з вказаними номерами у свідоцтві, у зв`язку з чим було розпочато кримінальні провадження та внесено відомості до ЄРДР за ст. ст. 290, ч. 4 ст. 358 КК України.

В той же день ОСОБА_5 прибув до начальника сектора дізнання майора поліції ОСОБА_7 та під час бесіди запропонував йому 1000 доларів США за повернення вилученого автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на що останній відмовився. Таким чином, ОСОБА_5 виказав пропозицію начальнику сектора дізнання про свій протиправний намір, а останній попередив його про відповідальність та відмовився від пропозиції і одразу повідомив про даний факт начальника ВП № 9. Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_5 прибув 27 січня 2022 року до ВП № 9, де о 14 годині 00 хвилин в кабінеті № 303, в якому перебував майор ОСОБА_7 , звернувся до нього з пропозицією прийняти неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США, а після відмови ОСОБА_7 в прийнятті, ОСОБА_5 дістав зі свого карману грошові кошти номіналом по 100 доларів США та поклав їх у рожеву книгу, яка лежала на робочому столі, повторивши протиправну пропозицію щодо повернення майна.

В клопотанні зазначено, що під час огляду місця події грошові кошти у вигляді трьох купюр по 100 доларів США були вилучені та поміщені до спец пакету і опечатані, а оскільки вони є речовими доказами, тому просять накласти на них арешт з метою їх збереження.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання. Володілець майна та його захисник залишили вирішення питання на розсуд суду.

Заслухавши прокурора, володільця майна та його захисника, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Слідчим, в якості мети накладання арешту на майно, було зазначено про необхідність збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення та пошкодження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Як з`ясовано з матеріалів клопотання, 12 січня 2022 року до ЄРДР було внесено відомості за №0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тобто пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище.

З протоколу огляду місця події від 27 січня 2022 року з`ясовано, що під час його проведення було вилучено грошові кошти три купюри номіналом по 100 доларів США, які мають наступні номери: DВ63584810, АВ64890105І, КВ92020070К (а.с.25), які було опечатано та поміщено до спец пакету SUD №2048796. Постановою від 27 січня 2022 року вилучені грошові кошти приєднані до кримінального провадження та передані на зберігання до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Дніпропетровські області (а.с.38).
Слідчий суддя посилається на те, що метою арешту майна, зокрема, є збереження речових доказів, а ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В даному випадку, вважаю, що слідчим та прокурором обґрунтовано в якості мети арешту майна зазначено збереження речових доказів, а іншим способом зберегти речові докази інакше як шляхом арешту грошових коштів - неможливо.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування цього заходу - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що грошові кошти є речовими доказами, які також є предметом вчинення правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно шляхом заборони користування та розпорядження ним.
Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що існують правові підстави для задоволення клопотання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000014 від 12 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти у вигляді трьох купюр номіналом по 100 доларів США кожна, які мають наступні ідентифікаційні номери: DВ63584810, АВ64890105І, КВ92020070К, які було опечатано та поміщено до спец пакету SUD№2048796 та які належать ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які були відсутні при її проголошенні - з моменту отримання копії цієї ухвали.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1