У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 щодо порушень, які були допущені начальником відділу Миколаївської обласної прокуратури,

Учасники судового провадження:

Скаржник ОСОБА_5 .
Адвокат ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Короткий зміст ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 щодо порушень, які були допущені начальником відділу Миколаївської обласної прокуратури.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

05 листопада 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва з ДУ «Миколаївського слідчого ізолятору» надійшла скарга ОСОБА_5 , в якій він зазначав про порушення норм КПК України, КК України, які були допущені прокурором ОСОБА_7 , під час розгляду його звернення. У зв`язку з цим просив розглянути питання щодо встановлення таких порушень з боку прокурора ОСОБА_7 та притягнути останнього до відповідальності.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя вказав, що особою, яка подала скаргу до неї не долучено відповідного звернення до органу досудового розслідування або прокурора із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення, а також наявність відмови слідчого (прокурора) у внесенні відомостей про зазначені кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання такої заяви. Без надання зазначених документів неможливо встановити наявність порушення ст. 214 КПК України та вирішити питання про можливість відкриття провадження за п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а також перевірити відповідність скарги п. 2,3 ч.2 ст.304 КПК України щодо дотримання заявником правил територіальної підсудності та строків оскарження бездіяльності. Водночас, у своїй скарзі ОСОБА_5 ставить питання про юридичну відповідальність прокурора, який направив йому відповідь. Такі вимоги ОСОБА_5 щодо встановлення певних порушень та притягнення прокурора до юридичної відповідальності не відносяться до повноважень слідчого судді, що встановлені п.1 ч.1 ст.303 КПК України. За такого, відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження, оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно з положеннями статті 24 КПК України, які узгоджуються з приписами статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому, частиною 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування.

Зокрема, до таких відносяться:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Подання скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягають оскарженню, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України є підставою для відмови слідчим суддею у відкритті провадження за нею.

Як вбачається з матеріалів провадження, 05 листопада 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва з ДУ «Миколаївського слідчого ізолятору» надійшла скарга ОСОБА_5 , в якій він зазначав про порушення норм КПК України, КК України, які були допущені прокурором ОСОБА_7 , під час розгляду його звернення. У зв`язку з цим просив розглянути питання щодо встановлення таких порушень з боку прокурора ОСОБА_7 та притягнути останнього до відповідальності.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя вказав, що особою, яка подала скаргу до неї не долучено відповідного звернення до органу досудового розслідування або прокурора із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення, а також наявність відмови слідчого (прокурора) у внесенні відомостей про зазначені кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання такої заяви. Без надання зазначених документів неможливо встановити наявність порушення ст. 214 КПК України та вирішити питання про можливість відкриття провадження за п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а також перевірити відповідність скарги п. 2,3 ч.2 ст.304 КПК України щодо дотримання заявником правил територіальної підсудності та строків оскарження бездіяльності. Водночас, у своїй скарзі ОСОБА_5 ставить питання про юридичну відповідальність прокурора, який направив йому відповідь. Такі вимоги ОСОБА_5 щодо встановлення певних порушень та притягнення прокурора до юридичної відповідальності не відносяться до повноважень слідчого судді, що встановлені п.1 ч.1 ст.303 КПК України. За такого, відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження, оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до висновку, викладеного у Постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Правові підстави для звернення ОСОБА_5 до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора передбачені п.1 ч.1 ст.303 КПК України, відповідно до якого на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора.

Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора пов`язану із невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає доведенню факт подання заяви чи здійснення повідомлення про злочин певному суб`єкту, уповноваженому здійснити таке внесення. Між тим, звернувшись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора, заявником не надано жодних даних, які б указували на наявність подання ним заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення.

У даній категорії справ обов`язок доведення обставин, що викладені у скарзі, покладається на особу, яка подала скаргу. Заявник у даній скарзі не має статусу ні підозрюваного, ні обвинуваченого, тому на нього не поширюються вимоги діючого законодавства, які забезпечують дію презумпції невинуватості та щодо забезпечення доведеності обставин, які впливають на об`єм його прав та обов`язків (ст.17 КПК України, ст.62 Конституції України).

Із урахуванням принципів змагальності сторін у ході судового розгляду (ст.22 КПК України, п.3 ч.1 ст.129 Конституції України), диспозитивності (ст.26 КПК України) та чисельних скарг, поданих ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя був позбавлений як можливості, так і правових підстав для відшукування органу до якого була подана заява про злочин, установленні факту подачі такої заяви, змісту цієї заяви, тощо. Наведене дає підстави стверджувати те, що заявником повинен був доводитись факт подання ним заяви про вчинення злочину до компетентного органу, що є передумовою для вирішення слідчим суддею питання про наявність чи відсутність бездіяльності відповідного органу, пов`язаної із невнесенням відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки ця обставина заявником доведена не була, слідчий суддя ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у відкритті провадження за скаргою.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 303, 404, 406, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 щодо порушень, які були допущені начальником відділу Миколаївської обласної прокуратури, - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді