Справа №760/8164/21
Провадження №1-кс/760/2702/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 ,
про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001758 від 17.09.2020, -
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001758 від 17.09.2020.
У поданому клопотанні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01.02.2021 у справі № 760/6/21 на майно, вилучене 17.12.2020 в ході проведення обшуку в рамках досудового розслідування кримінального провадження за №0001758 від 17.09.2020, а саме на: ноутбук сірого кольору марки «DELL» HMBJZW2, 8; ноутбук сірого кольору марки «DELL» H895ZW1, 7; жорсткий диск чорного кольору марки Seagate Backup Plus, SRD00F1; сервер чорного кольору марки «ASUSTOR» S/N: AS16056104TM0340FG, всередині якого містяться 4 (чотири) жорстких диска: жорсткий диск марки Seagate Nas HDD, 59, жорсткий диск марки Seagate Nas HDD, 38, жорсткий диск марки Seagate Nas HDD, 14, жорсткий диск марки Seagate Nas HDD, 73; 1 086 050 гривень; 244 443 доларів США; 170 340 євро.
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , вказує на те, що арешт, накладений вищевказаною ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01.02.2021 у справі № 760/6/21 на майно ОСОБА_4 , є необґрунтованим, оскільки слідчим суддею під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна в порушення вимог п.2 ч.2 ст.173 КПК України не враховано можливість використання грошових коштів та іншого майна, вилученого під час обшуку, як доказу у кримінальному провадженні, не зазначено, яким ознакам речового доказу, передбаченим ст.98 КПК України, відповідає вилучене майно. Крім того, слідчим суддею не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, якими є добросовісні власники майна, а неврахування слідчим суддею вищевказаних норм КПК України при розгляді клопотання прокурора про арешт майна, поверхневе дослідження підстав та доказів, а також неможливість власнику майна надати суду в повному обсязі відповідні докази, призвело до необґрунтованого накладення арешту.
До початку розгляду клопотання по суті до слідчого судді надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , про повернення клопотання про скасування арешту без розгляду та закриття провадження за даним клопотанням.
Дослідивши дане клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч. 1, 2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як передбачено чч. 1, 3 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді в кримінальному провадженні визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.
Разом з тим, чинним КПК України не визначено, яке процесуальне рішення має прийняти слідчий суддя у разі надходження до нього заяви, в якій представник власника майна просить повернути клопотання про скасування арешту без розгляду та закрити провадження за даним клопотанням.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Отже, цією нормою передбачено застосування аналогії за наявності правових прогалин або колізій у кримінальному процесуальному законодавстві України.
Згідно з ч.2 ст.305 КПК України передбачено, що слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктами 3 та 10 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Слідчий суддя також враховує відповідну судову практику, зокрема ухвалу Київського апеляційного суду м.Києва, справа №760/13785/17, провадження №11-сс/824/756/2018, згідно з якою прийняття слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги може мати місце за умови розгляду скарги по суті та необґрунтованості доводів, викладених у ній.
За таких обставин, враховуючи те, що адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подано заяву про повернення клопотання про скасування арешту майна без розгляду та закриття провадження за даним клопотанням, що свідчить про фактичну відмову від цього клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , поданим в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001758 від 17.09.2020 підлягає закриттю.
На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, стст. 1, 9, 26, 305 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

Провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , поданим в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0001758 від 17.09.2020 - закрити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1