УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2021 року м.Житомир справа № 296/47/21

провадження № 1-кс/296/1409/21

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову прокурора Корольовської районної прокуратури м. Житомира про порушення кримінальної справи від 10 червня 2008 року,-

встановив:
ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною скаргою та просить скасувати постанову про порушення кримінальної справи від 10 червня 2008 року.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено зі змісту скарги, ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора про порушення кримінальної справи від 10 червня 2008 року по факту зловживання службовим становищем службовими особами СФГ "Нона" за ч.1 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Отже, ОСОБА_2 оскаржує постанову, прийняту в порядку Кримінального процесуального кодексу України від 1960 року.

Відповідно до пункту 2 Розділу X "ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ" Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 №4651-VI (далі - КПК України), з дня набрання чинності цим Кодексом втрачають чинність: 1) Кримінально-процесуальний кодекс України із змінами (в редакції 1960 року); 2) Закон Української РСР "Про затвердження Кримінально-процесуального кодексу Української РСР".

При цьому, Розділ XI "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" КПК України не містить норм, які б передбачали можливість вирішення за правилами Кримінально-процесуального кодексу України від 1960 року, скарг на процесуальні рішення органу досудового слідства постановлені в кримінальній справі, за результатами судового розгляду якої судове рішення набуло законної сили.

Враховуючи вищевикладене, скарга ОСОБА_2 на постанову прокурора про порушення кримінальної справи від 10 червня 2008 року повинна вирішуватись виключно в порядку КПК України від 13.04.2012 №4651-VI, а саме слідчим суддею суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на досудовому слідстві.

Так, положеннями статті 3 КПК України передбачено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 КПК України. При цьому, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 КПК України.

Так, частиною першою статті 36 КПК України закріплено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Поряд з цим, відповідно до частини першої статті 303 КПК України, законодавцем передбачено оскарження у суді: бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу, що постанова прокурора про порушення кримінальної справи не може бути предметом оскарження під час досудового розслідування та, відповідно до ч.1 ст.303 КПК України, не підлягає оскарженню.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 подано скаргу, яка не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Керуючись статтями 303-307, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову прокурора Корольовської районної прокуратури м. Житомира про порушення кримінальної справи від 10 червня 2008 року.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено: 19 квітня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1