Справа № 357/3906/21
У Х В А Л А

про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень та

обрання запобіжного заходу

14.07.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Ларіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Федисько К.П.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 2 об`єднані обвинувальні акти по кримінальним провадженням за № 0000118 від 19.02.2021, за № 0001045 від 19.05.2021, за № 0000629 від 19.04.2021, відносно ОСОБА_1 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: Козаченко І.О.,

захисник - адвокат: Собчук О.О.,

обвинувачена: ОСОБА_1

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувають об`єднанні кримінальні провадженні відносно ОСОБА_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім цього 01.07.2021 до суду знов надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Так, за клопотанням прокурора обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001008 від 01.06.2021 відносно ОСОБА_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185 КК України, був направлений до об`єднаного кримінального провадження № 0000118 від 19.02.2021, за № 0001045 від 19.05.2021, за № 0000629 від 19.04.2021, для вирішення питання про об`єднання, яке прокурором в судовому засіданні підтримано з підстав того, що по вказаним кримінальним провадженням обвинуваченою є одна особа - ОСОБА_1 .

Крім цього під час судового розгляду прокурором заявлене клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки остання продовжує вчиняти інші кримінальні правопорушення та намагається переховуватися від суду, тобто не з`являється без поважних причин на судові засідання. Обвинувачена ОСОБА_1 не має постійного місця реєстрації, мешкає в орендованих квартирах, неодружена, не має утриманців та не має міцних соціальних зв`язків, до останньої застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, а саме привід, тому прокурор вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не запобігатиме ризикам, передбаченим п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_1 заперечувала щодо застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому обвинувачена не заперечувала проти об`єднання всіх кримінальних проваджень в одне кримінальне провадження.

Захисник в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора що до об`єднання всіх кримінальних проваджень відносно ОСОБА_1 , а також просила застосувати до обвинуваченої цілодобовий домашній арешт, а прокурору в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Враховуюче те, що вказані кримінальні провадження стосуються однієї особи, а саме обвинуваченої ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне об`єднати всі вищезазначені кримінальні провадження в одне провадження.

Крім цього вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Як передбачено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно обвинувальних актів, ОСОБА_1 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, на теперішній час обвинувачена притягується за вчинення тяжких злочинів у кількості восьми епізодів та кримінального проступку, які вчинені під час іспитового строку за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження з боку обвинуваченої мали випадки не явки в судові засідання, у зв`язку з чим відносно останньої застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді приводу.

Розглядаючи питання доцільності обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді її тримання під вартою, суд враховує, що таке рішення обмежує її права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Беручи до уваги зміст клопотання, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою, для застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки ОСОБА_1 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів у кількості восьми епізодів та кримінальному проступку, крім цього відносно ОСОБА_1 на стадії досудового розслідування перебуває ще одне кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України, а також остання ігнорувала судові виклики, не прибувала до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у встановлений час. Таким чином судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_1 продовжує вчиняти інші кримінальні правопорушення, не має міцних соціальних зв`язків та місця реєстрації, а також переховується від суду.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 182-184, 189, 194, 314-316, 371, 372, ст. 376 КПК України, суд,

У С Т А Н О В И В :

Об`єднанні кримінальні провадження № 0000118 від 19.02.2021, № 0001045 від 19.05.2021, за № 0000629 від 19.04.2021, відносно ОСОБА_1 , обвинуваченої за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України (Справа № 357/3906/21) та кримінальне провадження за № 0001008 від 01.06.2021 відносно ОСОБА_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України (Справа № 357/7121/21) - об`єднати в одне провадження, присвоївши їм єдиний № 357/3906/21.

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області про обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 11.09.2021, взявши останню під варту в залі суду негайно.

Строк тримання під варю рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченої.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_1 процесуальних обов`язків у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті складає - 118950,00 гривень (50х2379 гривень = 118950 грн.).

У разі внесення застави та після звільнення ОСОБА_1 з-під варти, зобов`язати її прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченій, що згідно ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Після звернення застави в дохід держави суд відповідно до ч. 10 ст. 182 КПК України вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Копію ухвали в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_1 направити для виконання начальнику Державної установи "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

Копію ухвали направити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області Козаченко І.О. та обвинуваченій ОСОБА_1 - для відома.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_1 відкласти на 15.07.2021 об 11.00 год.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду щодо призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали ухвалений та проголошений 15.07.2021 о 08.00 год. у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Першотравнева, буд. 4-А.

СуддяО. В. Ларіна