Справа №705/1150/21
1-кп/705/903/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Умань Черкаської області, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.05.2015 року Уманський міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки. Вирок переглянутий 29.03.2016 року та постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмінене звільнення від відбування покарання у вигляді випробувального терміну і направлений для відбуття покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 02.07.2018 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2018 року умовно-достроково, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 02.02.2021 року, близько 01 години 00 хвилин, перебуваючи в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи корисливий мотив, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу вищевказаної кімнати мобільний телефон «Samsung Galaxy S9» IMEI НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 , ринкова вартість якого, згідно висновку експерта №СЕ-19/124-21/2116-ТВ від 19.02.2021 року, станом на 02.02.2021 року, могла становити 6 667 гривень, який належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинена повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати покази.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що зимою 2021 року близько 23 год. до нього додому прийшов ОСОБА_5 , вони посиділи та полягали спати. Коли всі заснули, ОСОБА_4 встав та забрав телефон ОСОБА_6 , який лежав на кухні на столі та сховав під лежанкою. Телефоном планував в подальшому користуватися та не сказав потерпілому, що це він забрав телефон. Однак через тиждень, коли приїхала поліція він віддав телефон. У скоєному щиро кається.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного йому покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експертів за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/2116-ТВ від 19.02.2021 року в сумі 653 грн. 80 коп.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung Galaxy S9» IMEI НОМЕР_1 IME1 НОМЕР_2 та коробку з документами до мобільного телефону «Samsung Galaxy S9», які передані потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання залишити потерпілому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7