Справа №694/119/21
провадження № 1-кс/694/58/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову інспектора дізнання Звенигородського ВПГУНП про закриття кримінального провадження №0000158 від 31.12.2020,

ВСТАНОВИВ:
До Звенигородського районного суду Черкаської області 21.01.2021 р. надійшла зазначена скарга, в якій ОСОБА_3 просить постанову Інспектора сектору дізнання Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000158 від 26.11.2020,- за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.І ст.296 КК України закриту на підставі п.2 ч.1ст.284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності ознак кримінального правопорушення СКАСУВАТИ; Зобов`язати уповноважених осіб Звенигородського відділу поліції ГУНП у Черкаській області начальника ОСОБА_6 - внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які викладені у заяві ОСОБА_3 від 08 листопада 2020 року про вчинення кримінального правопорушення та доручити підведення досудового розслідування щодо цієї заяви на виконання імперативних вимог ст.214 КПК України; Зобов`язати уповноважених осіб Звенигородського відділу поліції ГУНП у Черкаській області начальника ОСОБА_6 надати витягів один про внесення відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000158 від 26.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. ч.1 ст.296 КК України та другий витяг про внесення відомостей на підставі постанови про закриття кримінальної справи від 31 грудня 2020 року оформлених та завірених в установленому законом порядку; Зобов`язати уповноважених осіб Звенигородського відділу поліції ГУНП у Черкаській області начальника ОСОБА_6 надати всі ксерокопії документів які долучені і знаходяться у матеріалах кримінального провадження № 0000158 від 28.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.296 КК України оформлених та завірених в установленому законом порядку на виконання вимог ст.220-221 КПК України.

Скарга мотивована тим, що Інспектор сектору дізнання Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_5 склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ Постанову про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2020 року до якої вніс завідомо неправдиві відомості, які не відповідають фактичним обставинам справи без дотримання вимог кримінально процесуального законодавства - КПК України та дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження. Вказав, що інспектор дізнання не тільки не надав два витяги з ЄРДР, а й не надав права на ознайомлення із матеріалами кримінальної справи №0000158 від 26.11.2020 року, та ще й позбавив права давати свої покази власноручно про, що зазначив в Протоколі допиту. Також, у зазначеній постанові вказано, що відсутня особа, яка б була визнана потерпілою від кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

21.01.2021 року відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді справа передана слідчому судді ОСОБА_1

21.01.2021 року за скаргою було відкрито провадження і призначено судовий розгляд на 26.01.2021 року.

18.02.2021 в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задоволити, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував. Пояснив, що ним було вчинено всі необхідні слідчі дії, разом з тим заявник ОСОБА_3 не схотів надавати свої покази слідчому, а хотів написати покази власноручно дома, внаслідок чого останній допитаний не був.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно дост. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 9 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

У відповідності до п.3 ч.1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що у Звенигородському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувало кримінальне провадження № 0000158 від 26.11.2020 року, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Постановою інспектора сектору дізнання Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 від 31.12.2020 р. кримінальне провадження №0000158 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України..
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
В постанові про закриття кримінального провадження від 31.12.2020 року описані слідчі та процесуальні дії, які були здійснені інспектором сектору дізнання під час досудового розслідування цього кримінального провадження. Зазначається про допит свідків, проведено огляд місця події, на підставі яких інспектор сектору дізнання Звенигородського ВПГУНП дійшов зазначених вище висновків, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку, як окремо, так і в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Також, у оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_3 відмовився давати показання з даного приводу.
Згідно ч. 5ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя погоджується з вищевикладеними висновками інспектора сектору дізнання ОСОБА_5 , оскільки вони здобуті після повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки усіх зібраних та перевірених доказів. Крім того, ОСОБА_3 самостійно відмовився від дачі пояснень, незважаючи на обов`язок не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення. Покази ОСОБА_3 повинні були містити першочергову інформацію щодо обставин події.
При цьому слідчим суддею враховано, що саме за ініціативи ОСОБА_3 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, а відмовившись від дачі показів останній фактично перешкодив слідчому встановити наявність такого порушення і наявність спричиненої йому шкоди.
Одночасно слідчий суддя приходить до висновку, що заявником ОСОБА_3 не наведено переконливих доводів, які б свідчили про те, що шляхом проведення додаткових слідчих (розшукових),процесуальних дій будуть встановлені достатні дані, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження.
Про жодні такі дій у скарзі не зазначається, а весь її зміст зводиться виключно до незгоди з винесеною постановою про закриття кримінального провадження. Так само і в судовому засіданні обґрунтування скаржника зводились виключно до незгоди з оскаржуваною постановою та здійсненням на його думку фальсифікації матеріалів кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Частиною 5 ст. 110 КПК України встановлені вимоги до постанови слідчого, прокурора. Зокрема постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини.
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена інспектором сектору дізнання Звенигородського ВПГУНП постанова від 31.12.2020 року про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ч. 5ст. 110 КПК України, а наведене в ній мотивування є достатнім і релевантним прийнятому рішенню.
Відповідно до ч. 2ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Оскільки слідчий суддя не вбачає підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження, то і інші вимоги скарги як похідні задоволенню не підлягають, оскільки слідчий суддя не може зобов`язати вчиняти дії по кримінальному провадженню, яке закрито.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.40,93,110,284,303-305,309,376 КПК України, слідчий суддя,
Ухвалив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову інспектора дізнання Звенигородського ВПГУНП про закриття кримінального провадження №0000158 від 31.12.2020 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення повного тексту ухвали.
Повний текст ухвали виготовлено 22.02.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1