Справа № 569/2283/21
УХВАЛА

26 лютого 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 ,при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого судового засідання в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0004369 від 07.12.2020 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185,ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Рівненському міському суді Рівненської області перебуває вказаний обвинувальний акт.
В підготовчому судовому засіданні прокурор подала клопотання в якому просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, вказавши про вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим. Враховуючи наведенні вище обставини в їх сукупності, із врахуванням норм ст. 178 КПК України, просила задоволити клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, просили суд відмовити у його задоволенні, та змінити запобіжний захід на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період часу, з підстав викладених у письмовому клопотанні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
У відповідності до ст.178КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, суд зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, та особу підозрюваного, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 лютого 2021 року.
Останній обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7- ми років, то, на думку суду, це є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. Окрім того, у обвинуваченого відсутні соціальні зв`язки та стримуючі фактори (відсутність на утриманні неповнолітніх дітей) від продовження злочинної діяльності та переховування від суду.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі«Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд погоджується із думкою прокурора в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Застосовуючи до нього запобіжний захід, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Суд, заслухавши думку прокурора, який просив суд обрати обвинуваченому запобіжний захід тримання під вартою, заслухавши думку обвинуваченого його захисника, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність обрання раніше обраного запобіжного заходу, що був застосований щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням вищенаведеного, ч. 5 ст. 182 КПК України,суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 63 060 гривень.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.
Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну йому запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181, 193-194, 205, 309, 395 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з 14 год 30 хв 26.02.2021 до 14 год 30 хв 24.04.2021.
У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 - відмовити.
Встановити строк дії ухвали до 14 год 30 хв 24.04.2021.
Одночасно визначити розмір застави у розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 63060 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, рахунок отримувача 0559.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику, прокурору та направити для виконання по місцю утримання обвинуваченого ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".
Покласти на ОСОБА_4 в разі внесення застави виконання наступних обов`язків:
- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обовязків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 24.04.2021.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ Рівненський слідчий ізолятор".
У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1