КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/893/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.12.2020 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 09.01.2021 року включно щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Каспійськ Республіки Дагестан, одруженого, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.6, 11, ч. 2 ст. 115, ч.2 ст.27 п.п.6,11, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 27 ч. 2 ст.15 п.п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п.6,11, 13 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
Не погоджуючись з таким рішення слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу з доповненнями, у якій

просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та змінити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме на домашній арешт в певний період доби заборонивши ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги захисник зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, слідчим суддею було допущено істотне порушення вимог кримінально процесуального закону під час розгляду клопотання сторони обвинувачення.

На думку захисника, слідчий суддя за результатами розгляду клопотання повинен був відмовити у продовженні строку тримання під вартою, тому що слідчий, звертаючись до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не дотримався вимог закону, а сама оголошена підозра є необґрунтованою, в додатках до клопотання немає жодного доказу, який би підтверджував існування хоча б одного ризику відповідно до положень ст. 177 КПК України і практики ЄСПЛ.
Слідчим суддею не були взяті до уваги докази сторони захисту, в тому числі щодо відсутності особи на час вчинюваних кримінальних правопорушень на місці події, а по епізоду від 10.01.2019 року на території України.
Ухвала слідчого судді не містить чітких та конкретних підстав для подальшого тримання підозрюваного під вартою, крім простого посилання на докази сторони обвинувачення, які не мають відношення саме до ОСОБА_7 і посилання на ризики, які недоведені належним чином.
ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, одружений, має повнолітню доньку,опікується матір`ю пенсіонеркою, працює на посаді менеджера «HungePlastic», позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, також у останній має незадовільний стан здоров`я, потребує тривалої реабілітації і проведення систематичних ін`єкцій. Його подальше перебування в умовах ізоляції в ITT № 8, де йому не дивлячись на багаточисленні клопотання сторони захисту не надають належної медичної допомоги, ставить під загрозу його здоров`я і призводить до фізичних тортур, пов`язаних з постійним больовим синдромом.

Захисник вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період часу забезпечить його належну процесуальну поведінку з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається із матеріалів провадження,Слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002355 від 20.09.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 11, 13 ч. 2 ст. 115, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27 п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
13.01.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.6, 11, ч. 2 ст. 115, 4.2 ст.27 п.6, п.11, п.12, п.13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 15 п.6, п. 11, п.12, п.13 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.6, п.11, п. 13 ч.2 ст. 115 КК України.
18.07.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.6, 11, ч. 2 ст. 115, ч.2 ст.27 п.п.6,11, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п.п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п.6,11, 13 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.
19.08.2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою.
21.07.2020 року підозрюваному ОСОБА_7 та його захисникам вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали даного кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.09.2020 року продовжено ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 07.11.2020 року включно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2020 рокупродовжено ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 25.12.2020 року включно.

15.12.2020 року слідчий в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 за погодженням із заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовженняОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.12.2020 року клопотання слідчого задоволено та продовжено ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 09.01.2021 року включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, на думку колегії суддів, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.6, 11, ч. 2 ст. 115, ч.2 ст.27 п.п.6,11, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 27 ч. 2 ст.15 п.п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п.6,11, 13 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.
Згідно повідомлення про підозру від 18.07.2020 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 28, п.6, 11, ч. 2 ст. 115, ч.2 ст.27 п.п.6,11, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 27 ч. 2 ст. 15 п.п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 28 п.п.6,11, 13 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких останній підозрюється, а тому доводи захисника щодо необґрунтованості повідомленоїОСОБА_7 підозри слід визнати безпідставними.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносноОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, зокрема, щодо ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодопідозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, на які посилається захисник, та інші, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.
Крім того, слідчим у поданому клопотанні зазначено, що з урахуванням складності кримінального провадження та великим обсягом процесуальних і слідчих дій, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді неможливо, оскільки у вказаному кримінальному провадженні необхідно ознайомити захисника та підозрюваного із матеріалами даного досудового розслідування, тобто виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт.
Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінальних правопорушень, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_7 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_11 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюта продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 09.01.2021 року включно щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4