Справа № 513/1057/20
Провадження № 1-кп/513/26/21
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 18 серпня 2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фуратівка Саратського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 16 серпня 2020 року о 06 год. 00 хв., знаходячись на території кошари, яка розташована на південній околиці с. Фуратівка Саратського району Одеської області, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_8 , переслідуючи злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень останній, умисно наніс один удар долонею правої руки в ліву область обличчя ОСОБА_8 .. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, умисно, тримаючи у правій руці предмет зовні схожий на дерев`яну палицю, умисно наніс один удар в область лівої ноги, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця на задній поверхні лівої вушної раковини та синець на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу.

Вказані ушкодження, як у сукупності, так і поодинці, не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин вчинення кримінального проступку не оспорював, розповів про обставини вчиненого кримінального проступку, зокрема вказав, що підчас сварки з ОСОБА_8 , яка сталась на території кошари, наніс їй один удар рукою в лице, а також дерев`яною палицею по нозі, щиро шкодує щодо вчиненого.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про судові засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які містяться в матеріалах справи та довідки про доставку SMS, однак жодних заяв потерпіла до суду не подала, причини своєї неявки не повідомила.

Положеннями ч.1 ст.325 КПК України встановлено, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Приймаючи до уваги той факт, що потерпіла неодноразово була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, у судові засідання не з`являється, та з урахуванням того, що учасники судового провадження не заперечували щодо проведення судового засідання за відсутності потерпілої, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілої.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; йому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу та тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, враховуючи, що санкцією ч. 1 ст. 125 КК передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК є кримінальним проступком.

При обранні міри покарання ОСОБА_7 , суд враховує особу винного та його позицію до вчиненого, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, пенсіонер.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушенню.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КК України виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

З урахуванням вказаних обставин, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 дії ст.69 КК України суд не вбачає.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду області через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1