Справа № 474/180/21
Провадження № 1-кс/474/92/21
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

31.03.21 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянув клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного 28.03.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

31.03.2021р. старший слідчий СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_3 (далі - слідчий) звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного 28.03.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в якому просить накласти арешт на газовий балон червоного кольору з краном в горловині, який був у використанні, Пакет № 1 та рулон сітки рабиці, яка була у використанні, зі слідами корозії Пакет № 2, належні ОСОБА_5 , які добровільно видав ОСОБА_6 , заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування цим майном будь-яким особам.
Посилаючись на приписи ст.ст. 40, 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.
Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду клопотання (телефонограма № 215 від 31.03.2021р.), у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання (телефонограма № 214 від 31.03.2021р.), у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Власник майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду клопотання (телефонограма № 216 від 31.03.2021р.), у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання, а тому вважаю доцільним розглянути питання про арешт майна без участі слідчого, прокурора та власника майна.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснюється.
Вивчив матеріали клопотання вважаю встановленим таке.
Як вбачається з матеріалів клопотання, яке подане до суду 31.03.2021р. в строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, 28.03.2021р. до ЄРДР за № 0000044 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наступного змісту: 27.03.2021р. до Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невідома особа в період часу з 22.03.2021р. по 27.03.2021р. шляхом підбору ключа від вхідних дверей, проникла до приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки здійснила крадіжку належного йому майна.
З протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27.03.2021р. вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 повідомив про крадіжку належного йому майна, зокрема металевих виробів та металевого пропанового балону.
30.03.2021р. ОСОБА_6 добровільно видав газовий балон червоного кольору з краном в горловині, який був у використанні, Пакет № 1 та рулон сітки рабиці, яка була у використанні, зі слідами корозії Пакет № 2.
30.03.2021р. здійснено огляд виданих ОСОБА_6 речей та визнано їх речовими доказами у кримінальному провадженні.
Вищевказані обставини підтверджується: витягом з ЄРДР № 0000044; рапортом помічника чергового Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 27.03.2021р.; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 27.03.2021р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.03.2021р.; поясненням ОСОБА_9 від 29.03.2021р.; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 від 29.03.2021р. та ОСОБА_6 від 30.03.2021р.; заявою ОСОБА_6 від 30.03.2021р.; постановою про визнання речових доказів від 30.03.2021р.; протоколом огляду речей від 30.03.2021р.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При чому, ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчим доведена необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на газовий балон червоного кольору з краном в горловині, який був у використанні, Пакет № 1 та рулон сітки рабиці, яка була у використанні, зі слідами корозії Пакет № 2, з метою збереження речових доказів.
Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного 28.03.2021р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на газовий балон червоного кольору з краном в горловині, який був у використанні, Пакет № 1 та рулон сітки рабиці, яка була у використанні, зі слідами корозії Пакет № 2, належні потерпілому ОСОБА_5 , які добровільно видав ОСОБА_6 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування цим майном будь-яким особам.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1