ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7644/21
провадження № 1-кс/753/1509/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні №0001017 від 31.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2021 року слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з процесуальним керівником звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним та залишити його на зберіганні власнику.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Дарницького УП ГУ Національної поліції у м. Києві розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001017 від 31.03.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання слідчим обгрунтоване наступними обставинами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.03.2021 року приблизно о 16:11 год. по вулиці Драгоманова, 27 у м. Києві, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 керуючи ТЗ марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , під час виїзду з дворової території на головну дорогу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримав травмування у вигляді уламкового перелому обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням.

Автомобіль марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

13 квітня 2021 року по АДРЕСА_2 , було виявлено оглянуто та вилучено протоколом ОМП ТЗ «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , який має на кузові сліди пошкодження лакофарбового покриття, тріщин та розломів пластику декоративних колісних ковпаків.

Постановою слідчого від 13 квітня 2021 року ТЗ «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано у кримінальному провадженні речовим доказом, оскільки він зберіг на собі сліди вчинення даного злочину: на кузові сліди пошкодження лакофарбового покриття, тріщин та розломів пластику декоративних колісних ковпаків, а тому він може бути використаний, як доказ у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні слідчим планується призначення судових інженерно-транспортних експертиз, з метою встановлення технічного стану гальмівної системи, рульового управління та ходової частини зазначеного автомобіля в стані, в якому він був в момент виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

Клопотання слідчим обгрунтовано тим, що у ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на ТЗ «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження цього автомобіля - як речового доказу, а також збереження як доказів слідів, що виникли на ньому в результаті даної ДТП, тобто з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження даного автомобіля, залишивши його на зберіганні у власника.

Не застосування в ході досудового розслідування накладання арешту на ТЗ «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , може призвести до його ремонту і таким чином, до втрати слідів та пошкодження речового доказу.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно розглядається без повідомлення власника майна та інших зацікавлених осіб.

Слідчий суддя вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України розглянути клопотання за відсутності сторін.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК України).

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Постановою слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 13.04.2021 «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано у кримінальному провадженні речовим доказом, та повернуто ОСОБА_4 як власнику для подальшого відповідного зберігання.

Оскільки предметом злочину є дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , то такий доказ для його належного зберігання може бути переданий його власнику без шкоди кримінальному провадженні.

Окрім того, слідчим у клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що тимчасово вилучене майно у ході проведення огляду місця події має відношення до кримінального провадження, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до глави І ст. 3 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року сторони останньої зобов`язуються допускати до міжнародного руху по своїй території автомобілі. Договірні Сторони зобов`язуються визнавати свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів.

Згідно із ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування - майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Таким чином, згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Зважаючи на те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, а тому, враховуючи можливість забезпечення належного зберігання нерухомого майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя вбачає достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання у цій частині, оскільки документи додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна із метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт нерухомого майна, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого про арешт майна-задовольнити.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним автомобілем, залишивши його на відповідальному зберіганні власника.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії вказаної ухвали слідчого судді.
Роз`яснити, що відповідно до статті 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: