Справа №639/842/21
Провадження №1-в/639/139/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)»
ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 27.02.2014 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_6 надав пояснення, що в установі виконання покарання він характеризується позитивно, непогашених стягнень не має, має заохочення, на теперішній час він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Також засуджений ОСОБА_6 пояснив, що після звільнення з виправної колонії він має намір проживати разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , буде працевлаштований на посаді експедитора у АТ «ІНТЕЛС», в подальшому має намір погасити процесуальні витрати за вироком суду та цивільним позов у повному обсязі.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання засудженого ОСОБА_6 та зазначила, що враховуючи характеристику засудженого, він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим вона просить звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.

У судовому засіданні представник ДУ «Холодногірська виправна колонії №18» ОСОБА_4 відніс вирішення зазначеного клопотання на розсуд суду.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_7 проти задоволення клопотання не заперечував, вважав, що ОСОБА_6 в цілому позитивно характеризується та засуджений довів своє виправлення.

При цьому, прокурор зазначає, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання не сплатив значну частину судових витрат та не відшкодував моральну шкоду за цивільним позовом потерпілої, засуджений не звертався із письмовою заявою до адміністрації колонії про працевлаштування його на оплачувану роботу для того, щоб мати можливість виплатити судові витрати та цивільний позов за вироком суду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.02.2014 року за вчинення злочинів, передбачених за ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів йому призначено остаточне покарання у виді 11 років позбавлення волі.

З вироку суду першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих злочинів не визнавав повністю та у вчиненому не розкаювався.

Вирок набрав законної сили 06.11.2014 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.01.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) засудженому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.08.2012 по 06.11.2014 року включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі. Зараховано 2 роки 2 місяці 26 днів.

Початок строку: 10.08.2012 року. Кінець строку: 15.05.2021 року.

Судом досліджено характеризуючі матеріали стосовно засудженого ОСОБА_6 та відомості про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, та встановлено наступне.

З характеристики засудженого ОСОБА_6 від 16.02.2021 року встановлено, що останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.08.2012 року.

З 21.08.2012 року по 25.12.2014 року перебував у державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)», мав 2 (два) стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав. До праці не залучався.

З 25.12.2014 року по 05.02.2015 року відбував покарання в державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)», мав 1 (одне) стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

З 05.02.2015 року по 02.03.2015 року перебув в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)», заохочень та стягнень не мав. До праці не залучався.

З 02.03.2015 року по 29.09.2015 року відбував покарання в державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)», мав 1 (одне) стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

З 29.09.2015 року по 08.10.2015 року перебув в державній установі «Київський слідчий ізолятор», заохочень та стягнень не мав. До праці не залучався.

З 08.10.2015 року відбуває покарання у державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)».

Працевлаштований старшим днювальним на відділенні соціально - психологічної служби № 3. До своїх обов`язків ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу.

За час відбування покарання 2 (два) рази допустив порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Під впливом заходів виховного характеру переглянув свої ставлення до вимог режиму і змінив поведінку на кращу. Стягнення погашено та знято у встановленому законом порядку.

На теперішній час характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 10 (десять) разів.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу: «Духовне відродження», Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення». До реалізації програм ставиться із зацікавленістю, відвідує заплановані онлайн заходи, читає духовну літературу.

Підтримує родинні зв`язки з матір`ю шляхом листування, телефонних розмов та побачень, отримує від неї посилки та передачі.

За вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 27.02.2014 року має солідарний позов на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 32171 гривень 32 копійки, який відшкодував на суму 3300 гривень 00 копійок (квитанції долучені до особової справи), але виконавчі листи до установи не надходили та виказує наміри у подальшому відшкодувати у повному обсязі, а також цивільний позов за відшкодування моральної шкоди на загальну суму 120000 гривень 00 копійок, який бажає відшкодувати, але виконавчі листи до установи не надходили.

На комісії установи від 22.08.2018 року розглядалося питання можливого

застосування заохочувальної норми, а саме умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно статті 81 Кримінального кодексу України - рішенням комісії установи, протокол № 34, засудженому було відмовлено як особі, яка не довела свого виправлення.

Після звільнення ОСОБА_6 має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1 , та буде працевлаштований на посаді експедитора у Акціонерному товаристві «ІНТЕЛС».

При розгляді зазначеного клопотання суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з пунктом 17 зазначеної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

За змістом статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього строку відбуття покарання, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення.

Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

При цьому, вирішальним є не факт відбуття засудженим певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Статтею 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язком суду, а залежить від переконаності суду в тому, що засуджений довів своє виправлення та цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Судом враховується, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисних злочинів проти волі, статевої свободи та статевої недоторканості особи, які було вчинено із застосуванням насильства стосовно потерпілої.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) засудженому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.08.2012 по 06.11.2014 року включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Таким чином, засудженому ОСОБА_6 значний строк попереднього ув`язнення зараховано в строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII), а саме: 2 роки 2 місяці 26 днів.

З досліджених матеріалів, які характеризують особу засудженого, встановлено, що за час відбування покарання ОСОБА_6 6 (шість) разів допускав порушення режим тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Судом враховується, що хоча всі стягнення, які були накладені на засудженого ОСОБА_6 , на теперішній час погашені у законному порядку, однак це характеризує його поведінку як не стабільну, та характеризує засудженого як особу, схильну до вчинення неправомірних дій.

За вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.02.2014 року із засудженого ОСОБА_6 стягнуто в дольовому порядку процесуальні витрати за проведені експертизи на загальну суму 32171 гривень 32 копійки, з яких ним погашено лише суму 3300 гривень.

Таким чином, засудженим ОСОБА_6 не відшкодована значна сума процесуальних витрат за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.02.2014 року.

Крім цього, засуджений ОСОБА_6 хоча і був працевлаштований старшим днювальним на відділенні соціально-психологічної служби № 3, однак за останні пів року заробітною платню не отримував, із заявами про працевлаштування на оплачувані посади до адміністрації установи не звертався, тобто ніякої ініціативи щодо виплати судових витрат за вироком суду не проявляв.

Враховуючи вищезазначені обставини, приймаючи до уваги тяжкість та характер кримінальних правопорушення, за які було засудженого ОСОБА_6 , які є умисними злочинами проти волі, статевої свободи та статевої недоторканості особи, поведінку засудженого за весь час відбування покарання, який раніше допускав порушення вимог режиму відбування покарання, відомості про те, що засуджений не працевлаштований на оплачуваних роботах в ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» та має непогашені процесуальні витрати за вироком суду, суд приходить до висновку, що на теперішній час засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Дослідженими матеріалами особової справи та характеризуючими матеріалами щодо засудженого ОСОБА_6 не підтверджується той факт, що цілі покарання досягнуті раніше ніж у строк покарання, який призначено за вироком суду.

Таким чином, під час розгляд зазначеного клопотання не доведено правових підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, у зв`язку з чим клопотання засудженого є незаконним, необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 81 КК України, ст.ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 від 06.02.2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.02.2014 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою протягом того ж строку з моменту вручення йому копії судового рішення.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 22.02.2021 року.

Суддя ОСОБА_1