ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 686/1899/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/46/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу суду
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою повернуто прокурору обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст.296, ч.2 ст.189 КК України і ОСОБА_8 за ч.2 ст.189 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що відповідно до підпункту 5 пункту 4 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, з дня набрання чинності цим Законом обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що дана норма є імперативною, а виділення матеріалів кримінального провадження на даній стадії судового провадження не передбачено, і обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст.296, ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст.189 КК України направлений до суду до 01.07.2020 та станом на вказану дату не призначений до судового розгляду, він підлягає поверненню прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати цю ухвалу в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий судових розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та винесеною в порушення ст.370 КПК України, оскільки суд не мав на меті встановлювати під час судового розгляду всі обставини кримінального правопорушення, а натомість сформулював підстави повернення обвинувального акту, без конкретної мотивації. З посилання на положення ст.217 КПК України вважає, що при об`єднанні кримінальних проваджень щодо злочину і проступку здійснюється досудове розслідування, а положення глави 25 у такому випадку не застосовуються. В цьому кримінальному провадженні 03 листопада 2017 року були об`єднані матеріали відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за ч.2 ст.189 КК України і відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.296 КК України. Таке об`єднання не може негативно вплинути на судовий розгляд цих кримінальних проваджень, розслідування яких здійснювалося за правилами досудового слідства. Тому вважає, що оскаржена ухвала винесена судом з формальних підстав і суперечить вимогам ст.28 КПК України щодо забезпечення розумних строків розгляду кримінального провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_9 і обвинувачений ОСОБА_7 просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, обвинувачених та їх захисників, які вважають оскаржену ухвалу законною та обґрунтованою, а подану прокурором апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши його обставини, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів цього кримінального провадження, до суду першої інстанції надійшов обвинувачуваний акт, згідно якого ОСОБА_7 і ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.189 КК України, а також ОСОБА_7 - за ч.1 ст.296 КК України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018р., який набрав чинності 01 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України, згідно яких ст.296 КК України відноситься до категорії.

Станом на 01 липня 2020 року цей обвинувальний акт не був призначений до судового розгляду.

За таких обставин суд першої інстанції правильно застосував положення підпункту 5 пункту 4 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018р., яким встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом, тобто 01 липня 2020 року, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі прокурор як на підставу для скасування ухвали місцевого суду вказує на наявність істотних порушень кримінального процесуального закону, однак не навів конкретних обставин, які передбачені ст.412 КПК України.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції не врахував вимоги ст.217 КПК України є безпідставними, оскільки вказаною статтею врегульовано порядок об`єднання і виділення матеріалів досудового розслідування.

Положення ст.334 КПК України, які надають можливість в порядку 217 цього Кодексу виділити в окреме провадження матеріали кримінального провадження щодо кримінального проступку та щодо злочину ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, стосуються стадії судового розгляду і не можуть бути застосовані на стадії підготовчого судового засідання. Повноваження суду першої інстанції і види його рішень, які можуть бути прийняті в підготовчому судовому засіданні, визначені ст.ст.314,315 КПК України і серед них немає повноважень щодо вирішення питання про виділення матеріалів кримінального провадження.

Як правильно вказано в оскарженій ухвалі суду вимоги підпункту 5 пункту 4 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 22.11.2018р. є імперативними. Вони не уповноважують суд на стадії підготовчого судового засідання давати оцінку доцільності об`єднання і спільного розгляду матеріалів кримінального провадження щодо кримінального проступку та щодо злочину, а лише визначають обов`язок суду повернути обвинувальний акт щодо проступку для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404-419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 - без змін.

Головуючий

Судді