ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 617/1990/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1213/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 14 грудня 2020 року відносно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт за кримінальним провадженням внесеним до ЄРДР за № 120 182 202 600 011 16 від 02.12.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - повернуто прокурору, який затвердив обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

В обґрунтування свого висновку суд вказав, що досудовим слідством неповно і неправильно встановлена особа обвинуваченого. Так, в обвинувальному акті в порушення вимог закону не вказане реальне місце проживання обвинуваченого, а зазначене в акті як нібито таке його місце проживання, відповідно до документів, наданих суду на виконання ухвали про привід обинуваченого - не є місцем проживання обвинуваченого.

Судом 20 разів призначалися підготовчі судові засідання, в які обвинувачений не прибував (з них вісім разів виносились постанови про примусовий привід обвинуваченого в підготовчі судові засідання). Приводи обвинуваченого працівникам Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області не виконані в зв`язку з відсутністю обвинуваченого за місцем проживання. Зі слівсусідів ОСОБА_7 декілька місяців не проживає за адресою, вказаною в обвинувальному акті. Таким чином судом встановлено, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що унеможливлює призначення кримінального провадження з цим обвинувальним актом до судового розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, всі обов`язкові вимоги виконані.
Вказує, що адреса проживання в обвинувальному акті була вказана вірно і на час складення та затвердження обвинувального акту адреса проживання обвинуваченого була підтверджена довідкою сільської ради.
Під час досудового розслідування запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався, а тому законних підстав для обмеження вільного вибору місця проживання у органу досудового розслідування немає.
Крім того, апелянт зазначає, що судом обвинувачений оголошувався у розшук, проте потім провадження судом було відновлено у зв`язку із розшуком обвинуваченого.
Також зазначає, що в разі якщо привід не виконується, а обвинувачений не з`являється до суду, суд першої інстанції має всі повноваження повторно оголосити обвинуваченого у розшук.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291 КПК України: зокрема, не містить анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт прокурору виходив зокрема з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки досудовим слідством неповно і неправильно встановлена особа обвинуваченого.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції неодноразово відкладав підготовче судове засідання у зв`язку з неявкою обвинуваченого, оголошувався привід обвинуваченого та 18 грудня 2019 року обвинуваченого було оголошено у розшук.

При цьому суд першої інстанції направляв повістки обвинуваченому за адресою АДРЕСА_1 , тобто за адресою вказаною прокурором в обвинувальному акті.

В матеріалах справи наявні чисельні почтові повідомлення, в яких міститься підпис обвинуваченого про отримання повісток, саме за вказаною адресою.

Крім того, після оголошення ОСОБА_7 , орган досудового розслідування повідомив суд, що було встановлено місцезнаходження обвинуваченого - АДРЕСА_1 , тобто адреса проживання, як це зазначено в обвинувальному акті.

Крім того, до рапорту було додано пояснення обвинуваченого, в яких ОСОБА_7 повідомив що проживає за вказаною адресою, зобов`язується з`явитись в судове засідання в суд першої інстанції.

Таким чином, з огляду на викладене, судом апеляційної інстанції було встановлено, що стороною обвинувачення адреса проживання обвинуваченого була встановлена правильно.

Так дійсно, обвинувачений отримує повістки, проте в судове засідання не з`являється, таким чином ухиляється від суду.

При цьому суд першої інстанції не вичерпав всі процесуальні повноваження, передбачені положеннями КПК України, зокрема оголошення обвинуваченого у розшук з наданням дозволу органам поліції на затримання обвинуваченого для доставки його в судове засідання.

За таких обставин, з огляду на викладене, висновок суду першої інстанції, щодо неповного та неправильного встановлення адреси місця проживання обвинуваченого у обвинувальному акті є необгрунтованим.

Таким чином обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підстав для його повернення прокурору, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави, на які посилається суд першої інстанції при поверненні обвинувального акту прокурору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому доводи апеляційної скарги про безпідставність повернення обвинувального акту прокурору є слушними та підлягають частковому задоволенню.

Апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, оскільки прохання призначити новий розгляд в новому складі не відповідає процесальним повноваженням суду апеляційної інстанції, згідно яких питання складу суду після скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не вирішується.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 411, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Ухвалу Печенізького районного суду Харківської області від 14 грудня 2020 року відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -