УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування обраного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.06.2019 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000793 від 14.08.2020 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Кущевська, Кущевського району Краснодарського краю, РФ, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000793

від 14.08.2020 року за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , будучи засновником ТОВ «Агроінвестгруп», яке у свою чергу є засновником ТОВ «Раухівський елеватор», що розташоване за адресою: Одеська область, Березівський район, с. Новоселівка, вул. Нова, будинок 82, ТОВ «Аліягський елеватор», що розташоване за адресою: Одеська область, Арцизький район, Холмська сільська рада, нежитлова будівля 36, ТОВ «Заплазський елеватор», що розташоване за адресою: Одеська область, Любашівський район, с. Солтанівка, вул. Молодіжна, буд. 97, ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», що розташоване за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маршала Бірюзова, будинок 16, ТОВ «Березівський елеватор», що розташоване за адресою: Одеська область Березівський район,м. Березівка, вул. Пристанційна, будинок 14, ТОВ «Ізмаїльський елеватор», що розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова 4,ПрАТ «Новомиргородський елеватор», що розташоване за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, місто Новомиргород, вулиця Залізнична, 45, а також будучи кінцевим беніфіціарним власником ТОВ «Агроінвестгруп», з метою заволодіння чужим майном, яке було ввірено вищевказаним суб`єктам господарювання, у 2018 році організував заволодіння чужим майном - зерновими та олійними культурами ПАТ «Аграрний фонд», яке має 100 відсотків статутного капіталу у державній власності.

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 залучив до своєї протиправної діяльності свого сина - ОСОБА_6 , атакож директора ТОВ «Ізмаїльський елеватор» - ОСОБА_7 , директора ТОВ «Заплазський елеватор» та ТОВ «Білгород- Дністровський елеватор» - ОСОБА_8 , директора ТОВ . «Раухівський елеватор» ОСОБА_9 , директора ТОВ «Аліягський елеватор» - ОСОБА_10 , директора ТОВ «Березівський елеватор» - ОСОБА_11 , голову правління ПрАТ «Новомиргородський елеватор» - ОСОБА_12 , які будучи службовими особами надавали послуги зберігання зернових та олійних культур відповідно до укладених договорів складського зберігання майна.

У період з 01.10.2018 року по 01.02.2019 року ОСОБА_4 , використовуючи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , заволодів чужим майном - зерновими та олійними культурами, які були ввірені службовим особам ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», а саме - зерном пшениці 3 класу 2 вартістю - 6920,00 грн/тонну в кількості 5000 тонн на суму 34 600 тис. грн. та соняшником некласним вартістю 10 550,00 грн/тонну в кількості 1700 тонн на 17 935 тис. грн.; службовим особам ТОВ «Раухівський елеватор», а саме - соняшником некласним вартістю 10 550,00 грн/тонну в кількості 1700 тонн на суму 17 935 тис. грн.; службовим особам ТОВ «Ізмаїльський елеватор», а саме зерном пшениці 3 класу вартістю 6920,00 грн/тонну в кількості 3000 тонн на суму 20 760 тис. грн.; службовим особам ТОВ «Аліягський елеватор», а саме - соняшником некласним вартістю 10 550,00 грн/тонну в кількості 1800 тонн на суму 18 990 тис. грн.; службовим особам ТОВ «Заплазький елеватор», а саме - соняшником некласним вартістю 10 550,00 грн/тонну в кількості 2480 тонн на суму 26 164 тис. грн.; службовим особам ТОВ «Березівський елеватор», а саме - зерном пшениці 6 класу вартістю 6 590,00 грн/тонну в кількості 5000 тонн на суму 32 950 тис. грн. та соняшником некласним вартістю 10 550,00 грн/тонну в кількості 1750 тонн на суму 18 462,5 тис. грн.; службовим особам ПрАТ «Новомиргородський елеватор», а саме - кукурудзою 3 класу вартістю 4 670,00 грн/тонну в кількості 5000 тонн на суму 23 350 тис. грн., а всього майном на загальну суму 211 146 500 грн., що більш ніж у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та становить особливо великий розмір.

Прокурор звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, органом досудового розслідування встановлені ризики передбачені ст.177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи наступним доводами.

Згідно інформації, наданої органу досудового розслідування Державною прикордонною службою України, ОСОБА_4 покинув територію України 31.01.2019 року за паспортом для виїзду за кордон (рейс 405). Крім цього, згідно інформацією наданою в допитах свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а саме сусідами ОСОБА_4 , сім`я останнього в середині січня 2019 року виїхала з усіма речами з місця проживання і з того часу їх ніхто не бачив. Указане вище унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень (слідчого, прокурора та суду) у кримінальному провадженні та свідчить про переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування.

Також, про наявність зазначених ризиків свідчить і той факт, що ОСОБА_6 вчинив вказаний злочин використовуючи ряд осіб, які допитані як свідки у зазначеному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , які надають покази, що знаходились у підпорядкуванні останнього, виконували його вказівки, тому є всі підстави вважати, що підозрюваний, розуміючи долю відповідальності та подальше настання негативних наслідків як для себе так і для інших осіб, з якими за попередньою змовою останній вчинив кримінальне правопорушення, може впливати на вказаних осіб або вчиняти дії, спрямовані на укриття (знищення) доказів щодо його зв`язку з ними.

Так, органу досудового розслідування на теперішній час невідоме місце знаходження документів щодо фінансово-господарської діяльності підприємств, підконтрольних ОСОБА_4 , облікових записів із зберігання зернових та олійних культур на елеваторах, документів ведення бухгалтерського обліку, печаток зазначених підприємств, інших документів, які мають значення у кримінальному провадженні та можуть підтверджувати вину підозрюваного, які ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити, перебуваючи на волі.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні надав письмові заперечення, доповнивши, що ризики на які посилається прокурор не обґрунтовані та не доведенні. Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 04.03.2019 року, ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України на момент розгляду клопотання підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які наявні в матеріалах клопотання.

При розгляді клопотання слідчим суддею достовірно встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 самостійно повернувся в Україну та з`явився до органу досудового розслідуванні та суду.

Вирішуючи питання про обґрунтованість існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 , маючи реальну можливість подальшого перебування на території іншої держави, у разі існування мети бути не притягненим до кримінальної відповідальності на території України, міг не повертатися в Україну, але самостійно та добровільно, прибув до м.Одеси за місцем знаходження органу досудового розслідування з метою явки до слідчого та суду.

Зазначені вище обставини, зокрема поведінка підозрюваного, поза розумним сумнівом свідчить про відсутність у підозрюваного мети переховування від слідства та суду, та фактично нівелює існування на даному етапі досудового розслідування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Запобігти мінімальному ризику можливого переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування в подальшому, на думку слідчого судді, можливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Доводи прокурора про наявність ризику можливого впливу на потерпілих та свідків, слідчий суддя визнає такими, що зі спливом часу значно зменшились, оскільки свідки у кримінальному провадженні на теперішній час вже допитані.

Оцінюючи ризик можливого тиску підозрюваного на інших учасників процесу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини викладену у рішенні «Летельє проти Франції», відповідно до якого, реальна небезпека чинення тиску на свідків могла існувати на початку цієї справи, але з плином часу вона значно зменшилася, а після численних допитів свідків він перестає бути визначальним.

На переконання слідчого судді, запобігти ризику можливого впливу підозрюваного на інших учасників кримінального провадження можливо шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримання від спілкування з цими особами, які мають бути визначені слідчим та прокурором, а також судом, у разі направлення обвинувального акта до суду, та подальшого судового розгляду.

Таким чином, слідчий суддя констатує, що прокурором не надано будь-яких доказів, які підтверджують факти спроб підозрюваного впливати на свідків у даному кримінальному проваджені.

Що стосується ризику знищення або спотворення підозрюваним будь-яких речей та документів, то його існування є незрозумілим, оскільки прокурором, не доведено, які саме документи впродовж року досудового розслідування не встановлені слідством та можуть бути знищені підозрюваним.

Посилання на існування ризику перешкоджання підозрюваним ОСОБА_4 проведенню кримінального провадження іншим чином, є формальними та не підтверджуються доказами, а тому існування цього ризику слідчий суддя визнає не доведеним.

Таким чином, вважаючи за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя констатує, що прокурором не було доведено неможливість застосування такого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що існування ризиків можливих спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також впливу на свідків та потерпілих, в цілому не виключається, але ці ризики, на думку слідчого судді, є незначними, а тому, з урахуванням фактичних обставин справи, не дають достатніх законних підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, оскільки матеріали кримінального провадження містять докази про можливу причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження, відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який на думку слідчого судді зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, як вбачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

В свою чергу вказана міра запобіжного заходу в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ як його частині.

Враховуючи наведені мотиви, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування обраного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.06.2019 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 23:00 години по 06:00 годину наступної доби, зобов`язавши підозрюваного не залишати в зазначений час приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; протягом досудового розслідування та судового розгляду утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим, іншим підозрюваним у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення впливу на зазначених осіб з приводу зміни свідчень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного обов`язків.
Виконання ухвали суду про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників ГУНП в Одеській області.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків обчислюється з моменту проголошення ухвали, а саме з 02 серпня 2021 року, та становить два місяці.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1