Провадження 11-кп/824/1987/2021 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 квітня 2021 року включно.
Дане рішення мотивовано тим, що прокурором доведено обставини існування ризиків переховування обвинуваченого від суду, та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, які стали підставою для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На переконання місцевого суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 указала на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила про те, що місцевим судом в порушення вимог ст. 196 КПК України було ухвалено рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 за відсутністю доказів на підтвердження існування заявлених стороною обвинувачення ризиків. Крім того, захисник вважала, що з огляду на положення ч. 3 ст. 315 КПК України місцевий суд не мав повноважень продовжувати дію раніше обраного запобіжного заходу, що свідчить про те, що суд при винесенні оскаржуваної ухвали вийшов за межі своїх повноважень. Просила скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та звільнити останнього з під варти.

В судове засідання захисник ОСОБА_8 та прокурор не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, а тому, з урахуванням положень ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд справи здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з огляду на таке.

За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів справи питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою було вирішено на стадії судового розгляду. Тобто, це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою належним чином мотивувавши своє рішення.

Так, колегією суддів визнається доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_7 .При оцінці даного ризику, колегією суддів враховується те, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва на розгляді перебуває декілька кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів проти власності, у тому числі злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, який є особливо тяжким злочином, а тому, на думку колегії суддів, існує досить високий ризик вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень. Обраний запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого під вартою, на думку колегії суддів, здатний у повній мірі запобігти зазначеному вище ризику.

Посилання захисника на наявність міцних соціальних зв`язків, у зв`язку із чим є можливим застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, на думку колегії суддів, є не у повній мірі обґрунтованим, оскільки наявність дружини не може саме по собі свідчити про наявність таких соціальних зв`язків, які зможуть усунути існуючий ризик.
Також, колегією суддів визнається доведеним ризик переховування обвинуваченого від суду. При цьому указаний ризик, на думку колегії, є значним. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При оцінці даного ризику колегією суддів також враховується існування реальної можливості переховуватись враховуючи ситуацію, яка існує в державі, у тому числі і ту, яка викликана зовнішнім втручанням іншої держави. Наведене указує на існування ризику переховування обвинуваченого від суду, що указує на наявність підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу. Обраний запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого під вартою, на думку колегії суддів, здатний в повній мірі запобігти можливості обвинуваченого переховуватись від суду. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що до обвинуваченого було застосовано альтернативний запобіжний захід у виді застави та в разі внесення застави він підлягає звільненню з-під варти.

Доводи захисника про те, що місцевий суд не мав повноважень продовжувати дію раніше обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого, що свідчить про те, що суд при винесенні оскаржуваної ухвали вийшов за межі своїх повноважень, є безпідставними, оскільки за змістом ст. 315 КПК України суд наділений повноваженнями, у тому числі, вирішувати питання щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 23 квітня 2021 року включно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4