провадження № 1-в/632/41/21

09 березня 2021 року м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Первомайський подання ДУ «Первомайська виправна колонія (№117)» про приведення вироку суду щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, -
На розгляд до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло подання ДУ «Первомайська виправна колонія (№117)» про приведення вироку суду щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року.
Представник адміністрації ДУ «Первомайська ВК (№ 117)» надав суду заяву про проведення судового засідання без їх участі, у зв`язку із установленням на території України карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами та доповненнями)з 12 березня до 31 жовтня 2020 р.
Прокурор надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі, у зв`язку із введенням на території України карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами).
Засуджений надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив подання задовольнити.
Згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши подання та надані до суду докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку.
Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 01 року позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 01 рік 06 місяців.

Вирок набрав законної сили 23 липня 2019 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та засудженого направлено до відбування покарання реально за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року строком на 01 рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислюється з дня фактичного затримання, тобто з 26 березня 2020 року.

З 11 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)».

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, згідно якого були внесенні зміни до КК України, у тому числі до ч. 1 ст. 309 КК України, з якої виключили такий вид покарання, як позбавлення волі. Тобто, кримінальна караність діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не скасована, проте пом`якшено покарання за вказане діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.

Частиною 3 ст. 5 КК України, передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Порядок вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до кримінального законодавства у разі усунення кримінальної караності діяння чи пом`якшення покарання визначений в ст. 74 КК України. Так, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Європейський суд у справі у справі «Кафкаріс (Kafkaris) проти Кіпру» (рішення від 12 лютого2008 року, заява No 21906/04) наголосив, що не виключає можливості того, що заходи, прийняті законодавцем, адміністративними органами чи судами після призначення остаточного покарання або під час відбування покарання, можуть призвести до перегляду визначення або зміни меж «покарання», призначеного судом. Якщо таке трапиться, відповідні заходи, на думку ЄСПЛ, повинні підпадати під сферу заборони ретроактивного застосування покарань, передбаченої в кінці п. 1 ст. 7 Конвенції. Інакше держави зможуть вільно, наприклад, шляхом внесення змін до законодавства або перегляду тлумачення встановлених норм, вживати заходи, які ретроактивно переглядають межі призначеного покарання на шкоду засудженому, який не міг передбачити такий розвиток подій на момент скоєння злочину або призначення покарання. За таких умов ст. 7 Конвенції була б позбавлена будь-якої корисної дії для засуджених осіб, межі покарань яких було постфактум змінено не на їхню користь. Отже, такі зміни слід відрізняти від змін, внесених до способу відбування покарання, які не потрапляють у сферу застосування ст. 7 Конвенції in fine (п. 89 рішення Великої Палати ЄСПЛ у справі «Дель Ріо Прада (Del Rio Prada) проти Іспанії» від 21 жовтня 2013 року, заява N 42750/09).

Отже, суд доходить висновку, що стосовно засудженого ОСОБА_3 підлягають застосуванню положення ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а тому, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 74 КК України, призначене засудженому покарання у виді позбавлення волі підлягає пом`якшенню до покарання у виді обмеження волі.

При визначені терміну покарання нового виду суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, але призначення покарання більш ніж 01 рік обмеження волі погіршить становище особи, що порушуватиме принцип дії кримінального закону у часі, закріпленому у ст. 4 та ст. 5 КК України, оскільки межу покарання постфактум буде змінено не на користь засудженого.

Таким чином, призначене засудженому ОСОБА_3 покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України має бути приведене у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, з пом`якшенням раніше призначеного покарання у виді 01 року позбавлення волі на 01 рік обмеження волі. Разом з тим, відбуте засудженим покарання у виді позбавлення волі з 26 березня 2020 року по 09 березня 2021 року, включно, повинно бути зараховано у строк покарання, з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України, із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

За таких обставин, подання ДУ «Первомайська виправна колонія (№117)» про приведення вироку суду щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» про приведення вироку суду щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Кримінального кодексу України, з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року - задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року привести у відповідність до Кримінального кодексу України та вважати засудженого ОСОБА_3 засудженим за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді до 01 (одного) року обмеження волі.

Відбуте засудженим ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з 26 березня 2020 року по 09 березня 2021 року, включно, зарахувати у строк покарання, з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України, із розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1