УХВАЛА

14 квітня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
директора ТОВ «Бартос-Д» ОСОБА_3
представника заявника адвоката - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання директора ТОВ «Бартос-Д» ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся директор ТОВ «Бартос-Д» ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Бартос-Д», який накладений згідно ухвали від 16.12.2020 року Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/21150/20.
В обґрунтування клопотання представник ТОВ «Бартос-Д» зазначив, що доводи слідчого щодо підставності та обгрутованості накладення арешту на майно ТОВ «Бартос-Д» не підтверджені жодними належними і допустимими доказами. ОСОБА_3 , як фізичній особі, чи як службовій особі ТОВ «Бартос-Д» повідомлення про підозру, обвинувачення не пред`явлено в межах кримінального провадження №0004394 від 10.12.2020 за ч. 4 ст. 191 КК України, яка передбачає відповідальність за привласнення, розтрату чужого майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.
ТОВ «Бартос-Д» не може нести відповідальності за дії невідомих осіб при відсутності його вини, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як елемента верховенства права (стаття 8 Конституції України №254к/96-ВР від 28.06.1996), індивідуалізації відповідальності (стаття 61 Конституції України №254к/96-ВР від 28.06.1996).
В судому засіданні представник заявника ОСОБА_4 , директор ТОВ «Бартос-Д». ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили скасувати арешт грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Бартос-Д».
Слідчий, прокурор належним чином повідомлені, однак в судове засідання не з?явилися.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_4 , директора ТОВ «Бартос-Д» ОСОБА_3 слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 174 КПК України Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004394 від 10.12.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.191 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що невідомими особами, не виключено, що і керівниками зазначених товариств, привласнено кошти з рахунків ТОВ «Рівнеспецбуд», ТОВ «Салтур Інвест», ТОВ «Інтек-Рівне», ТОВ «Нікабудтранс», ТОВ «Версун» на суму 3 413 316 грн., в наслідок системного збою програмного забезпечення АБ «Укргазбанк».
Згідно з ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2020 року арешт накладений на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Бартос-Д», що відкриті і обслуговуються в АБ «Укргазбанк».
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Водночас, згідно наявних матеріалів справи, встановлено, що з рахунку ТОВ «Бартос-Д» не було здійснено зняття коштів в період збою інформаційної системи АБ «Укргазбанк» з 04.12.2020 року по 05.12.2020 року жодного факту зняття готівки з рахунків ТОВ «Бартос-Д» не було, що засвідчується випискою з рахунку НОМЕР_1 .
Матеріалами справи стверджується, що громадянин ОСОБА_3 , не є керівником чи посадовою особою (службовою особою) ТОВ «Рівнеспецбуд», ТОВ «Салтур Інвест», ТОВ «Інтек-Рівне», ТОВ «Нікабудтранс», ТОВ «Версун».
Громадянину ОСОБА_3 , як фізичній особі, чи як службовій особі ТОВ «Бартос-Д» повідомлення про підозру, обвинувачення не пред`явлено в межах кримінального провадження №0004394 від 10.12.2020 за ч. 4 ст. 191 КК України, яка передбачає відповідальність за привласнення, розтрату чужого майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.
Слідчий суддя наголошує, що статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових
обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості;
підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи;
існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
При цьому слід враховувати, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.
Підтвердженням права власності на отримані кошти є договір №04123 від 04.12.2020 року укладений між ТОВ «Бартос-Д» і ТОВ «БФ «Сіті-Буд». Предметом якого є поставка продукції в асортименті, кількості та за цінами визначеними у додатках до договору. Під додатками до договору маються на увазі додаткові угоди, специфікації, накладні.
Зокрема, кошти від ТОВ «БФ «Сіті-Буд» до ТОВ «Бартос-Д» надійшли 07.12.2020 року у сумі 400000 грн. та 08.12.2020 року у сумі 400000 грн. з банківського рахунку НОМЕР_2 відкритого в АТ «КІБ» МФО 322540 (юридична адреса банку 04053, Україна, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 6), а також зараховано торгівельну виручку 08.12.2020 року в сумі 150 грн.
Всього арештовано коштів ТОВ «Бартос-Д» на рахунках АБ Укргазбанку на суму 400 650 грн..
Натомість, слідчим не надано доказів на підтвердження причетності громадянина ОСОБА_3 , ТОВ «Бартос-Д» до заволодіння коштів АБ «Укргазбанк».
Положеннями ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.
Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
За змістом положень ст. 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За змістом положень ст. 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Тому позбавлення заявника права розпоряджатися власними грошовими коштами за умови недоведеності його причетності до вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються у кримінальному провадженні №0004394 від 10.12.2020 року, та їх невідповідності критеріям ст. 98 КПК України є втручанням у його право мирно володіти своїм майном.
На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що обмеження володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року Series A № 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідність балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A № 52).
Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series А № 98). Зі змісту ухвали від 16.12.2020 року випливає, що при накладенні арешту на грошові кошти заявника, питання співрозмірності і розумності не досліджувалось взагалі.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність визначених статтею 170 КПК України правових підстав для арешту майна ТОВ «Бартос-Д» на даному етапі кримінального провадження.
Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя :

УХВАЛИВ:
Клопотання директора ТОВ «Бартос-Д» ОСОБА_3 про скасування арешту грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Бартос-Д» задовольнити.
Скасувати арешт грошових коштів ТОВ «Бартос-Д» (), які знаходяться на банківських рахунків НОМЕР_1 , НОМЕР_3 відкритих АБ «УКРГАЗБАНК» ()
Скасувати арешт банківських рахунків ТОВ «Бартос-Д» () НОМЕР_1 , НОМЕР_3 відкритих АБ «УКРГАЗБАНК» ().
Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду (підпис) ОСОБА_5
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Ухвала набрала законної сили 14.04.2021 року.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

_____________2021 року.