Справа № 489/336/21
Кримінальне провадження №1-кс/489/822/21
УХВАЛА
18 червня 2021 р. м.Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_5 , яке належить йому на праві приватної власності, а саме земельні ділянки, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та транспортний засіб "Мазда" н/з НОМЕР_1 , по кримінальному провадженню №0000080 від 15.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 364 КК України.

Слідчий обґрунтовує своє клопотання тим, що головним лікарем Миколаївського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Миколаївської обласної ради ОСОБА_5 внаслідок укладення додаткових угод № 1 від 05.05.2017 та № 2 від 10.05.2017 до договору № МШКк 0580 від 03 травня 2017 про закупівлю за державні кошти, було завищено вартість закупівлі бензину А-92-Євро5 на загальну суму 295051,80 грн., а також внаслідок укладення додаткових угод № 1 від 05.05.2017 та № 2 від 10.05.2017 до договору № МШКк 0581 від 03 травня 2017 про закупівлю за державні кошти, було завищено вартість закупівлі дизельного палива ДП-Л-Євро5 на загальну суму 135367,20 грн.
31.05.2021 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 364 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_5 .
Тому, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), вбачається необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно та рухоме майно, належне ОСОБА_5 на праві приватної власності.
В судовому засіданні захисником підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 подано заперечення на клопотання слідчого про арешт майна, відповідно до яких захисник просив в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що слідчим не надано суду допустимих та достовірних доказів наявності в матеріалах кримінального провадження потерпілого, заявлення ним своїх позовних вимог до ОСОБА_5 із конкретизацією розміру таких позовних вимог.
Текст підозри не містить жодного згадування про наявність в діях ОСОБА_5 корисливої мети під час скоєння інкримінованих йому правопорушень. Слідчим в своєму клопотанні не наведено жодного доказу щодо існування на цей час сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що усе перелічене в клопотанні майно ОСОБА_5 є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, може бути використано для забезпечення цивільного позову, може бути конфісковане судом.
Ризик можливості відчуження зазначеного майна ОСОБА_5 є припущенням слідчого.
Набуття права власності на майно, на яке слідчий просить накласти арешт, ніяким чином не пов`язано з подіями кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_5 , вони не могли і не є предметом, знаряддям злочину, не є речовими доказами у кримінальному провадженні, не є майном, придбаним з метою легалізації протиправно здобутих грошових коштів, а право власності на зазначене майно ОСОБА_5 набув правомірно та в порядку, встановленому діючим законодавством України.
Додані слідчим до клопотання матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого. Тобто у даному випадку накладення арешту на квартиру, автомобіль та 3 земельні ділянки є не співмірним.
В судовому засіданні слідчим надано копію цивільного позову прокурора, поданого в інтересах держави в особі КНП "Миколаївського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Миколаївської обласної ради" в кримінальному провадженні № 0000080 про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 430419 грн.
Захисником в судовому засіданні було подано додаткові письмові заперечення на клопотання слідчого про арешт майна після надання слідчим в судовому засіданні копії цивільного позову прокурора. В обґрунтування заперечень захисником зазначено, що цивільний позов подано з порушенням, а саме його повинно бути подано до суду разом з обвинувальним актом. Прокурор, подавши через слідчого позов до слідчого судді в особі не визнаного потерпілий КНП "МОЦЕМДМК" порушив вимоги ЗУ "Про прокуратуру", не обґрунтувавши свої повноваження. Докази на підтвердження цивільного позову не були відкриті стороні захисту. Слідчий в своєму клопотанні не надав суду доказів вартості майна, про накладення арешту на яке він клопоче.
Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до такого.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч.8 ст. 170 КК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно ч.2 ст. 24 ЗУ "Про прокуратуру", право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надається прокурору, який бере в ньому участь.
За таких обставин, зауваження захисника щодо неправомірності подання цивільного позову прокурором не містить під собою належних обґрунтувань.
Щодо подання цивільного позову слідчому судді через слідчого, то цивільний позов подано у кримінальному провадженні, а його копію надано в судовому засідання задля обґрунтування вимог слідчим про накладення арешту на майно.
Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом повідомлення про підозру, яка не скасована та невизнана необґрунтованою, дії які інкримінуються ОСОБА_5 завдали істотної шкоди інтересам держави та спричинили тяжкі наслідки, загальний розмір збитків становить 430419 грн.
Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним ризик відчуження майна, а правомірність його набуття у право власності задовго до подій, які інкримінуються, на яке робить зауваження захисник, в даному контексті не впливає на рішення клпоотання, оскільки арешт майна в даному випадку накладається не з метою забезпечення спеціальної конфіскації, а саме з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Зауваження захисника про недоведеність співмірності вартості майна та його справжньої ціни не підкріплені належними доказами.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на майно з забороною розпорядження та відчуження, без заборони користування вказаним майном. Керуючись ст.ст. 172-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яке належить йому на праві приватної власності, а саме:

- 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером: :05:000:0234 площею 9,0983 га;

- земельну ділянку з кадастровим номером: :03:000:0244 площею 5,5906 га;

- земельну ділянку з кадастровим номером: :03:000:0241 площею 5,5893 га;

- квартиру, загальною площею 30,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- транспортний засіб - автомобіль «MAZDA 3», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, 2005 року виробництва, номер кузова НОМЕР_3 , з забороною розпорядження та відчуження вказаного майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 23.06.2021.

Слідчий суддя: ОСОБА_1