ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1943/21

23 липня 2021 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, м. Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000008 від 27.03.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кліводин Кіцманського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, із базовою середньою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом на посадових осіб рядового складу, водій-хімік відділення радіаційного, хімічного, біологічного взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного, захисту військової частини НОМЕР_1 , солдат, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

за участю сторін та учасників кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом на посадах осіб рядового складу та проходячи військову службу на посаді водія-хіміка відділення радіаційного, хімічного, біологічного взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного, захисту військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 22.02.2021 близько 08 год. 00 хв. без будь-яких поважних причин з метою тимчасово ухилитися від військової служби вчинив самовільне залишення місця табірного збору військової частини НОМЕР_1 на базі військової частини НОМЕР_2 поблизу АДРЕСА_2 та убув за місцем проживання та реєстрації у АДРЕСА_1 , де перебував проводячи час на власний розсуд, не виконуючи обов`язків військової служби до 11 год. 00 хв. 09.07.2021, коли усвідомивши власну протиправну поведінку, побоюючись кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення проти встановленого порядку проходження військової служби звернувся до представників Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері та виявив бажання проходити в подальшому військову службу припинивши ухилятися від проходження військової служби.

Даній дії ОСОБА_3 , які виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи.

Суд, з`ясувавши думку прокурора та обвинуваченого щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядок їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 в період з 22.02.2021 року по 09.07.2021 року, зазначеними вище діями вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

В якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття у скоєному, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Санкція ч.4 ст.407 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, суд дійшов висновку про доцільність призначення покарання у вигляді позбавлення волі, однак вважає можливим виправлення ОСОБА_3 , без реального позбавлення волі, але в умовах нагляду за ним та звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід відсутній.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.374,376,395 КПК України, 75-76 КК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі і застосувавши ст. 75, 76 КК України, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк терміном в один рік, з покладенням на нього обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законний сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1