Справа № 521/8488/21 Провадження № 1-кп/521/1282/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 23.04.2021 року за № 0000497, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Одеса, має вищу освіту, не працює, одружений, не судимий, зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 приблизно у 2019 році, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись на АДРЕСА_2 , на ринку «Старокінний ринок», без передбаченого законом дозволу, обов`язковість якого регламентовано п.п. 2, 4, 9, 10 «Положення про дозвольну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, та главами 2, 12 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №662, придбав у раніше незнайомого чоловіка та став носити при собі з метою самозахисту штик-ніж, який є багнетом та належить до категорії холодної військової зброї.

22.04.2021 року приблизно о 20 годині біля будинку АДРЕСА_3 вказаний штик-ніж, що є холодною зброєю, був вилучений у ОСОБА_4 працівниками правоохоронного органу.

Таким чином, ОСОБА_4 винен у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

27.05.2021 року між прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, ініціативно співпрацював з досудовим слідством, а саме активно сприяв розкриттю даного злочину та швидкому досудовому розслідуванню.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме - покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Крім того, сторонами узгоджено, що відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільняється від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України. Підтвердив, що у повному обсязі визнає всі обставини злочину, викладені у обвинувальному акті. У скоєному розкаюється.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення криміналістичної експертизи в сумі 653,08 грн.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ у справі штик-ніж, що зберігається у ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, підлягає знищенню.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.05.2021 року між прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 08 коп.

Речовий доказ штик-ніж, що зберігається у ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1