Провадження № 1кс/554/3604/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 10.09.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноград Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 365 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 10.09.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області №319 о/с від 22.11.2019 ОСОБА_5 переміщено на посаду поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 23 Закон України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до посадової інструкції поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_8 , затвердженої командиром ППОП ГУНП в Харківській області 28.11.2019, останній, перебуваючи на вказаній посаді, у своїй діяльності зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини, незалежно від її соціального походження, расової та національної належності, громадянства, ставлення до релігії, статі.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області, ОСОБА_8 , поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області, та ОСОБА_9 , поліцейський взводу № 4 роти № 1 батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області, на підставі наказу ГУНП в Харківській області «Про організацію несення служби ГШР з числа поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області для патрулювання та відпрацювання території обслуговування Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області» від 07.09.2020 № 1749 у складі групи швидкого реагування на службовому автомобілі «Шкода-октавія», н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), 09.09.2020 здійснювали патрулювання Сахновщинського району Харківської області, тобто перебували на службі при виконанні своїх службових обов`язків.

При цьому, усупереч вимогам п. 4 ч. II «Порядку оформлення, обліку, видачі спеціальних жетонів поліцейським», затвердженого наказом МВС України 23.12.2015 № 1614, згідно з яким спеціальний жетон заборонено знімати з однострою чи приховувати, а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню її за допомогою технічних засобів, перебували під час несення служби без спеціальних жетонів.

Під час патрулювання, 09.09.2020 близько 17.09 ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виявили в полі поблизу с. Дар Надежда Сахновщинського району Харківської області нерухомі транспортні засоби: комбайн "ДОН 1500", д.н.з. НОМЕР_2 , та трактор МТЗ-82, д.н.з. НОМЕР_3 , з причепом. У цей час біля вказаних транспортних засобів знаходились сини власника транспортних засобів - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які займалися ремонтом комбайна.

Працівники поліції під`їхали до поля на автомобілі, зупинилися на узбіччі, після чого підійшли до виявлених транспортних засобів, не представились, службових посвідчень не пред`явили та висунули ОСОБА_10 та ОСОБА_11 необґрунтовану вимогу щодо надання документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку та транспортні засоби. На вказану вимогу ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повідомили, що документи перебувають за місцем мешкання останніх та їх на вимогу працівників поліції привезе батько. Після цього ОСОБА_11 та ОСОБА_10 продовжили виконувати ремонтні роботи на комбайні.

Після цього ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на перевищення службових повноважень працівником правоохоронного органу, тобто на вчинення умисних дій, які не викликались необхідністю і явно виходили за межі наданих їм законом повноважень, усупереч вимогам ч. 1 ст. 43 Закону України «Про Національну поліції», згідно з якою поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, без попередження застосував до потерпілого ОСОБА_10 фізичну силу у вигляді нанесення удару кулаком лівої руки в область грудної клітини, чим спричинив фізичний біль потерпілому. Внаслідок нанесеного удару телефон потерпілого ОСОБА_10 SamsungA7 випав з руки потерпілого та впав на горизонтальну металеву поверхню. Після цього ОСОБА_5 умисно наніс удар ногою по телефону потерпілого ОСОБА_10 та внаслідок зазначених вище протиправних дій телефону заподіяні механічні пошкодження у вигляді розбиття екрану, чим ОСОБА_10 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2100,00 грн.

Далі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на перевищення службових повноважень працівником правоохоронного органу, також без попередження, безпідставно наніс ще один удар кулаком лівої руки в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_10 , чим завдав останньому фізичного болю.

Одразу ж після цього, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, працівники поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , без попередження, шляхом застосування сили зіштовхнули потерпілого ОСОБА_10 з горизонтальної поверхні кузову комбайну на землю, після чого втрьох нанесли не менше п`яти ударів руками та ногами по тулубу потерпілого, чим спричинили останньому фізичного болю. Далі, усупереч вимогам ч. 1 ст. 43 Закону України «Про Національну поліцію», не маючи на те законних підстав, передбачених п. п. "а", "б", "в", "г", "г" п. 1 ч. 3ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», застосували до останнього спеціальний засіб «кайданки», надягнувши їх на зап`ястки, заведені ззаду та не припиняли його застосування у період часу більше ніж 1,5 години, а саме з 17.09 год. по 18.54 год.

При цьому, працівники поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усупереч вимогам ст. ст. 3, 19, 29, 33 Конституції України, ст. ст. 2, 18, 23, 29, 34, 43, 44 Закону України «Про Національну поліцію», п. 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 100 від 08 лютого 2019 року, продовжили перевищення своїх службових повноважень, тобто вчинення умисних дій, які не викликались необхідністю і явно виходили за межі наданих їм законом повноважень, що виразилось у незаконному затриманні 09.09.2020 в період часу з 17.09 по 18.54 потерпілого ОСОБА_10 .

Після застосування до потерпілого ОСОБА_10 спеціальних засобів «кайданки», працівники поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на перевищення службових повноважень працівником правоохоронного органу, тобто на вчинення умисних дій, які не викликались необхідністю і явно виходили за межі наданих їм законом повноважень, усупереч вимогам ч. 1 ст. 43 Закону України «Про Національну поліції», згідно з якою поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, маючи явну фізичну перевагу, поставили потерпілого ОСОБА_11 на коліна шляхом застосування до нього фізичної сили. Далі, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , тримаючи розведені в сторони руки потерпілого ОСОБА_11 , нанесли йому не менше п`яти ударів кулаками по тулубу, завдавши останньому фізичного болю. При цьому ОСОБА_5 , не маючи на те законних підстав, застосував до потерпілого ОСОБА_11 задушливий прийом правою рукою на шию, спричинивши останньому згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-70/2021 від 11.01.2021 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій боковій поверхні шиї.

Після цього, усупереч вимогам ч. 1 ст. 43 Закону України «Про Національну поліцію», не маючи на те законних підстав, передбачених п. п. "а", "б", "в", "г", "г" п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», зазначені вище працівники поліції застосували до потерпілого ОСОБА_11 спеціальний засіб «кайданки» та не припиняли його застосування у період часу більше ніж 1,5 години, а саме з 17.09 год. по 18.54 год.

При цьому, потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , руки яких перебували у положенні заведених за спину в спеціальних засобах «кайданки», вимогою зазначених працівників поліції було обмежено ділянку території на відкритій місцевості зазначеному вище полі, біля колеса транспортного засобу, за яку вони не мають права виходити, чим принизили та образили особисту гідність потерпілих, внаслідок чого настали суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення гарантованих ст. 5 Розділу І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, ст. ст. 28, 29, 33 Конституції України прав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Протиправні дії поліцейських були припинені під тиском виникнення суспільного резонансу та у зв`язку із необхідністю доставлення потерпілих до лікувального закладу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а саме: перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувалися насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто наявність ризиків, передбачених ч.ч.1,3, 5 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, прохав застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував у повному обсязі. Зазначив, що підозра не обґрунтована, а ризики вказані у клопотанні не доведеними та ґрунтуються на припущеннях. Зазначив, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки та не зважаючи на тривалість досудового розслідування, останнім не вжито жодних дій, щоб зашкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 на першу вимогу з`являється на виклики слідчого, тому у задоволенні клопотання прохав відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав захисника, прохав відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що не вважає себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення. Від органів досудового розслідування не збирається переховуватись, хоче довести свою невинність.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000232 від 10.09.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
09.02.2021 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадження іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Як вбачається зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України , що підтверджується: заявами на службу «102» ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , лікаря Сипало щодо побиття громадян працівниками поліції братів ОСОБА_14 ; заявами до правоохоронних органів ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про побиття братів Куценків працівниками ППОП ГУНП в Харківській області; допитами свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 ; допитами потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; слідчими експериментами з потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; висновком судово-медичної експертизи; квитанцією щодо ремонту телефону; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками; протоколом зняття інформації з електронних інформаційних систем (мережа Фейсбук); висновком службового розслідування.

Слідчий суддя при цьому враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
У зв`язку з цим, доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри слідчим суддею спростовується, оскільки зібрані органом досудового розслідування докази є достатніми для того, щоб вважати підозру обґрунтованою. Всі інші питання, в тому числі фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, згідно з вимогами ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КПК України.

Також слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України: незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, на які посилається прокурор, слідчий суддя вважає недоведеними та розцінює їх як припущення. Так, ОСОБА_5 у судове засідання для розгляду клопотання з`явився добровільно, доказів ухилення його від явки до слідчого, прокурора чи слідчого судді не встановлено. У судовому засіданні заявив, що має намір відстоювати свою невинуватість в судовому порядку, тому переховуватись від органів досудового розслідування та суду не збирається.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, він має позитивну характеристику з місця роботи, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, а також негативним чином впливати на об`єктивне та всебічне встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, з метою уникнення покарання, однак вважає, що до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу є недоведеним.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 193, 194, 196, 206, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 10.09.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноград Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, який проводить розслідування цього кримінального провадження або судді, у якого на розгляді перебуває провадження, прокурора за кожним усним чи письмовим викликом для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;

2) не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або місця роботи;

5) здати на зберігання слідчому, прокурору, свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_18 .

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання вказаних в ухвалі суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1