ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН № 648/3624/20 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/558/21 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: запобіжні заходи
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілих - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2021 року, якою відносно,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою; АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, змінено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою до 24 червня 2021 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Білозерського районного суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000150 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2021 року, обвинуваченому ОСОБА_10 , змінено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою до 24 червня 2021 року.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_10 подав на нього апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність оскаржуваної ухвали суду.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що він порушив режим запобіжного заходу у зв`язку із тим, що його матері необхідно було придбати ліки та їжу, оскільки крім нього цього ніхто не міг зробити.

Крім того, вказує, що був побитий свідками у провадженні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , після чого був змушений звернутись за медичною допомогою до лікарні.

Також наголошує на необґрунтованості пред`явленого обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, прокурора, потерпілу та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, захисника, який наголошував на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 422 -1 КПК України апеляційні скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, розглядається не пізніш як через три дні після їх надходження до суду апеляційної інстанції.

Розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вид тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді гримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Згідно вимог ч.ч. 1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Приймаючи рішення про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою ОСОБА_10 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та крім того, ОСОБА_10 було порушено покладені на нього обов`язки запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, застосовані ухвалою Білозерського районного суду від 01.03.2021 року.
Як вбачається з матеріалів провадження, 07.03.2021 року до ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_10 вільно пересувається по с. Микільське на протязі доби.
У ході перевірки зазначеної інформації, отримано пояснення ОСОБА_8 , яка повідомила, що вдень 05.03.2021 року двічі особисто бачила ОСОБА_10 на вулиці, при цьому одного разу як він заходив до місця проживання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Згідно пояснень ОСОБА_16 , 05.03.2021 року близько 11 години він бачив ОСОБА_17 біля буд. АДРЕСА_2 .
Згідно пояснень ОСОБА_18 05.03.2021 року близько 14 години 30 хвилин, вона бачила ОСОБА_10 , який йшов по вулиці Херсонській в с. Микільське разом із ОСОБА_19 .
Згідно пояснень ОСОБА_20 , 05.03.2021 року близько 23 години ОСОБА_10 перебував на ринку в с. Микільське де вживав алкогольні напої з ОСОБА_21 .
З огляду на викладене суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав стверджувати, що обвинуваченим дійсно було порушено обов`язки покладені на нього ухвалою Білозерського районного суду від 01.03.2021 року. Зважаючи на що доводи апеляційної скарги про безпідставність висновку суду про порушення належної процесуальної поведінки не заслуговують на увагу.
Так, перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_10 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наслідком вчинення якого стала смерть людини, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.

Крім того, обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, допитані в ході судового розгляду суду першої інстанції свідки зазначають про те, що ОСОБА_10 раніше неодноразово спричиняв тілесні ушкодження мешканцям с. Микільське, зокрема ножем, а також його намагання завадити наданню потерпілому медичної допомоги та втечу з місця вчинення злочину, що також підтверджується рапортом співробітника поліції, та протоколом затримання обвинуваченого, що в сукупності свідчить про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування/суду та/або вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, про що слушно зазначено в оскаржуваній ухвалі суду.

Також, зазначені обставини вказують на відсутність у обвинуваченого ОСОБА_10 осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки по запобіганню існуючим ризикам зазначених в оскаржуваній ухвалі суду, а доводи самого обвинуваченого про необхідність догляду за похилою матір`ю не підтверджуються жодними доказами у справі, крім того згідно із довідкою про склад сім`ї ОСОБА_22 , з нею проживає також її син - ОСОБА_23 , що в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Наведене свідчить про те, що саме застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі обрання відносно нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки останній не здатен виконувати обов`язки, які були на нього покладені.

Саме застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2021 року, якою відносно нього змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою до 24 червня 2021 року, включно - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: