УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у кримінальному провадженні № 004913, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 004913, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 004913 від 13.11.2020, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування свого клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що ОСОБА_5 інкримінуються діяння, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачає виключно позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі із конфіскацією майна; ризики, які враховувались судом раніше, не змінились та не зменшились, а застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органу досудового слідства чи суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, знищення речових доказів, а також ризик незаконного впливу на свідків.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки раніше встановлені ризики поза-процесуальної поведінки підозрюваного не зменшилися та продовжують існувати та на даний час стороні захисту відкриті матеріали досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, однак сторона захисту ознайомилася лише з 4 томами з 9 томів.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки, на його думку, підозра є необґрунтованою, ризики зазначені прокурором жодним доказом не підтверджуються та подав письмові заперечення на клопотання, в яких просив змінити застосований запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника та зазначив, що в умовах слідчого ізолятора йому не надається належна медична допомога.
В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту було допитано поручителів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які пояснили, що ОСОБА_5 знають особисто вже протягом тривалого часу, останній характеризується виключно з позитивної сторони, а тому готові взяти його на поруки та забезпечити виконання ним покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.
Так, в судовому засіданні встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 004913 від 13.11.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

16.11.2020 ОСОБА_5 на підставі ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

17.11.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

18.11.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

19.11.2020 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 13.01.2021 включно.

05.01.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва строк досудового розслідування продовжено до 5-ти місяців, тобто до 16.04.2021 включно.

11.01.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 11.03.2021 включно.

23.02.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України в рамках кримінального провадження ЄРДР

№ 0004926 від 16.11.2020.

26.02.2021 в порядку ст. 217 КПК України матеріали досудових розслідувань № 0004913 та № 0004926 об`єднано в одне провадження за № 0004913.

26.02.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

04.03.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 16.04.2021 включно.

08.04.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва строк досудового розслідування продовжено до 6-ти місяців, тобто до 16.05.2021 включно.

08.04.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, до 16.05.2021 включно.

12.05.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 10.07.2021 включно.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно вимог до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення(рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Так, обгрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 13.11.2020 за адресою: м. Київ, вул. Ягідна, 60/1, де в лісопарковій зоні було виявлено труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вогнепальним поранення голови; протоколом огляду місця події (трупа) від 14.11.2020 за адресою: АДРЕСА_3 , де в лісопарковій зоні було виявлено та вилучено: предмет ззовні схожий на гільзу з маркуванням «OZK» та предмет ззовні схожий на патрон з маркуванням 9 мм Р.А.; повідомленням КМКБ СМЕ від 14.11.2020, згідно якого смерть ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок вогнепального кульового проникаючого сліпого поранення голови з проходженням головного мозку; протоколом огляду місця події від 14.11.2020 за адресою: АДРЕСА_3 , де в лісопарковій зоні було виявлено та вилучено: паперовий стакан з кришкою виготовленою з пластику та шкіряну жіночу сумку чорного кольору, яка належала потерпілій ОСОБА_12 ; протоколом огляду місця події від 14.11.2020 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено: одяг, зразок крові трупа, металевий предмет невизначеної форми з голови трупа ззовні схожий на кулю; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.11.2020, в ході якого останній показав, що 12.11.2020, приблизно о 20:40 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ягідна, 60, у лісопарковій зоні разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , почув гучний звук, ззовні схожий на постріл пістолету, після чого направився до галявини та побачив ОСОБА_5 , який тримав у правій руці пістолет, а також лежачу на землі на спині ОСОБА_12 без ознак життя; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 18.11.2020, в ході якого останній відтворив на місці події за адресою: АДРЕСА_5 обставини за яких він виявив лежачу без ознак життя ОСОБА_12 , де стояв ОСОБА_5 , тримаючи пістолет; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 15.11.2020, в ході якого остання показала, що впізнала у трупі, що був знайдений у Голосіївському парку ОСОБА_12 по одягу, який подарувала останній декілька років назад та по зовнішньому опису, а також що сестра ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , напередодні 11.11.2020 уклала фіктивний шлюб із особою на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про факт якого були обізнані лише ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та її співмешканець ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 16.11.2020, в ході якого останній показав, що ОСОБА_12 пішла з дому 12.11.2020 приблизно о 20.00 год. та не повернулася, а також, що в ніч з 12.11.2020 на 13.11.2020 його співмешканка ОСОБА_15 стала себе погано почувати, після чого їй було викликано швидку медичну допомогу та остання померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого він став шукати ОСОБА_12 та через декілька днів впізнав у трупі, що був знайдений у Голосіївському парку ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 16.11.2020 в ході якого останній показав, що ОСОБА_12 виходила із ним на зв`язок останній раз 12.11.2020, приблизно о 21.18 год., після чого телефонував останній приблизно о 22.56 год., однак її телефон був вимкнений, а також, що 15.11.2020 до нього прийшли співробітники поліції та пред`явили йому фото трупа жінки, що був знайдений у Голосіївському парку, на якому він впізнав ОСОБА_12 ; протоколом обшуку від 16.11.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на корпус гранати та 2 предмети схожі на підривачі до гранат УЗРГМ; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 16.11.2020; протоколом огляду місця події за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 17.11.2020, за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого підозрюваний ОСОБА_5 показав місце, де між ним та ОСОБА_12 сталась штовханина, під час якої він викрутив її праву руку, забираючи пістолет, та здійснив постріл, від якого остання впала на землю та померла; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_19 від 17.11.2020, в ході якого остання показала, що впізнала тіло жінки, що знайшли у Голосіївському парку, як ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення трупа для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_19 від 17.11.2020, яка впізнала ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 17.11.2020 в ході якого останній показав, що працює водієм таксі, 12.11.2020, приблизно о 20.00 год., отримав з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 (яким користувалася ОСОБА_12 ) замовлення з адреси: АДРЕСА_6 , та виконуючи дане замовлення, відвіз двох осіб чоловічої статі та особу жіночої статі за адресою: АДРЕСА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.11.2020, в ході якого останній показав, що протягом тривалого часу знайомий із ОСОБА_5 , який запропонував за грошову винагороду укласти фіктивний шлюб із ОСОБА_15 , яку в подальшому мав наміри отруїти з метою заволодіння квартирою останньої; висновком експерта №236/6 від 26.01.2021 згідно якого встановлено, що вилучена під час обшуку у ОСОБА_5 граната дистанційної дії Ф-1 та запали УЗРГМ до здійснення вибуху придатні, зокрема і при їх конструктивному поєднанні між собою; протоколами допиту свідка ОСОБА_13 від 15.02.2021, де останній показав про обставини вчинення умисних вбивств ОСОБА_12 та ОСОБА_15 та погрози вбивства в адресу ОСОБА_13 з боку підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_16 від 11.02.2021, де останній показав про обставини укладення фіктивного шлюбу з ОСОБА_15 , ініціатором якого був ОСОБА_5 , та про наміри і висловлювання останнього про вбивство ОСОБА_15 з метою подальшого заволодіння квартирою; протоколом огляду відеозапису від 11.02.2021 за участю свідка ОСОБА_16 , де останній показав, що в ДП «Документ» під час реєстрації шлюбу за його та ОСОБА_15 діями слідкував та контролював ОСОБА_5 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_21 , яка показала про поведінку та стан ОСОБА_5 13.11.2020, про маршрут пересування під час прогулянки, про висловлювання ОСОБА_5 щодо події 12.11.2020; висновок експерта №011-4622-2020 від 15.02.2021 щодо причини смерті ОСОБА_15 згідно якого смерть останньої настала від отруєння метинолом; протоколом обшуку від 11.02.2021 за місцем мешкання ОСОБА_5 , де були виявлені зокрема металеві чарки в шкіряному чохлі, про які надавав покази свідок ОСОБА_13 та що саме з цих чарок ОСОБА_5 отруїв ОСОБА_15 ; протоколом ОМП від 16.11.2020, під час якого було оглянуто труп ОСОБА_15 та після чого в подальшому направлено до КМКБ СМЕ для експертного дослідження; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.11.2020, де останній показав про обставини отруєння ОСОБА_15 підозрюваним ОСОБА_5 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 19.11.2020 за участю свідка ОСОБА_13 , під час якого останній показав, що за місцем його мешкання 12.11.2020 перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_15 за його запрошенням, яку він поїв з металевих чарок в шкіряному футлярі та з пляшки яку приніс із собою та в який як пізніше признався ОСОБА_5 . ОСОБА_13 знаходилась отруйна речовина; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинах, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані йому правопорушення.

З огляду на зазначене та враховуючи матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованих злочинів.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень встановлена слідчим суддею в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 19.11.2020, а також і в подальшому слідчими суддями в своїх ухвалах під час неодноразового продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, аналізуючи зазначені слідчим та прокурором ризики, слідчий суддя враховує, що згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.05.2021 ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнано можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також вплив на свідків у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_5 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Так, одне з інкримінованих ОСОБА_5 діянь відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, відповідальність за які передбачає виключно позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом його винним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування останнього від органів досудового розслідування, суду.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що підозрюваний не одружений, дітей на утриманні не має, постійного місця роботи та житла також не має, що вказує на відсутність стримуючих факторів щодо ненастання даного ризику та відсутність міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що про реальне існування вищенаведеного ризику свідчить і те, що характер інкримінованих підозрюваному злочинів має корисливий мотив, в результаті якого спричинено смерть двох осіб, що вказує на зневажливе ставлення до людського життя та природних прав і в сукупності з іншими характеризуючими ознаками підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, з огляду на те, що підозрюваний офіційного та стабільного джерела доходів не має, інкримінований злочин вчинений з корисливого мотиву із застосуванням зброї, а відтак слідчий суддя вважає, що не виключений ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які, відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких, слідчий суддя не знаходить підстав для скасування чи обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, настання смерті двох осіб, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також слідчий суддя вважає доведеними і об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки у вказаному кримінальному провадженні на даний час триває ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України.

Поряд з цим, вирішуючи питання про передачу підозрюваного ОСОБА_5 під особисту поруку ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , слідчий суддя зазначає, що крім самих заяв осіб, які виявили бажання взяти підозрюваного ОСОБА_5 на поруки, в яких вони зазначають про гарантування дотримання підозрюваним обов`язків, слідчому судді не було надано будь-яких інших переконливих даних, які б могли свідчити про те, що особи, які виявили бажання взяти на поруки підозрюваного ОСОБА_5 , є такими, що заслуговують на особливу довіру слідчого судді та зможуть гарантувати суду дотримання підозрюваним відповідних обов`язків.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в рамках даного кримінального провадження триває ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінально провадження, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, а також під час неодноразового провадження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, слідчий суддя відзначає, що перебіг строку досудового розслідування, який ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.04.2021 продовжений до шести місяців, тобто до 16.05.2021 включно, зупинений у зв`язку з ознайомленням стороною захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, а відтак строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 може бути продовжений у межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України.

Також слідчим суддею враховано і високий ступінь небезпеки злочинів, вчинених із застосування насильства, спричинення смерті двох осіб, а тому такі обставини дають підстави не визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 183, 184, 194, 196, 199, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №004913, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Зобов`язати начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечити належне проведення медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і у разі встановлення лікарями погіршення стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 забезпечити його лікування профільними спеціалістами, у тому числі з наданням можливості транспортування його до офіційних спеціалізованих медичних закладів МОЗ України.

Строк дії ухвали про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити до 29.08.2021 включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1