17.06.2021 Єдиний унікальний № 371/202/20
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп/371/ 70/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено 11 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шандра, Миронівського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно- технічною освітою, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він, 10 лютого 2020 року приблизно о 12 годині 15 хвилин, з метою відвідати своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , прибув до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_6 , проте останніх у цей час вдома не було, а вхідні двері будинку були зачинені на навісний замок.

Переконавшись у відсутності будь-яких осіб у приміщенні домоволодіння, ОСОБА_4 вирішив проникнути до вказаного житла з метою вчинення крадіжки будь-яких матеріальних цінностей та подальшого обернення викраденого майна на власну користь.

10 лютого 2020 року приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, вважаючи свої дії ніким не поміченими, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою власної фізичної сили зірвав навісний замок із вхідних дверей житлового будинку ОСОБА_6 та проник в приміщення вказаного житлового будинку.

Перебуваючи в приміщенні вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вважаючи свої дії ніким непоміченими, відшукав в спальній кімнаті будинку цифровий ефірний ресивер DVD-T2 марки «Q-SAT Q-148», належний ОСОБА_6 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №13-1/323 від 17 лютого 2020 року становить 326 (триста двадцять шість) гривень 67 копійок, та взявши його з собою, залишив місце вчинення злочину, отримавши можливість вільно розпоряджатися викраденим майном.

Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 13-1/323 від 17 лютого 2020 року завдав ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 326 (триста двадцять шість) гривень 67 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними, протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачено ч. 3 ст. 185 КК України.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікацію його дій та вартість викраденого майна, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують особистість обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, при цьому показав, що дійсно 10 лютого 2020 року вирішив відвідати своїх знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , коли прийшов до них у цей час їх не було вдома, вхідні двері були зачинені на навісний замок. Переконавшись, що нікого немає вдома, проник до житлового будинку та здійснив крадіжку цифрового ефірного ресивера DVB-T2, викраденим розпорядився на власний розсуд.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 10 лютого 2020 року в домоволодінні по АДРЕСА_1 , вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло потерпілого, яким завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі становить 326 грн. 67 коп.

При розгляді даної справи судом було детально вивчено та проаналізовано докази, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема:

Відповідно до вимоги про судимість від 12 лютого 2020 року № 715/109/1011/02-20 ОСОБА_4 раніше не судимий (а.с. 86).

Згідно довідки психіатра обвинувачений ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря психіатра не знаходиться (а. с. 88).

Відповідно до довідки нарколога обвинувачений ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря нарколога не знаходиться (а. с. 89).

Згідно довідок виконавчого комітету Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області від 12 лютого 2020 року № 77 та № 78, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 депутатом сільської ради не являється (а.с. 90).

Відповідно до характеристики виданої Виконавчого комітету Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області від 12 лютого 2020 року № 8 ОСОБА_4 проживає і зареєстрований в АДРЕСА_1 , на даний час ніде не працює, ніяких зауважень скарг стосовного поведінки останнього від сусідів та жителів села до виконкому сільської ради не поступало (а.с. 91).

Згідно листа Миронівської районної ради Київської області від 11 лютого 2020 року року № 01/23-64 ОСОБА_4 не являється депутатом Миронівської районної ради VІІ скликання (а.с. 92).

Відповідно до копії паспорту виданого Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 85).

Згідно розписки потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що він немає претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 , так як останній повернув йому викрадені речі (а.с. 84)

Згідно з досудовою доповіддю Миронівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області від 25 березня 2021 року, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки (а.с. 111-115).

Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст. ст. 36-49 Кримінального кодексу України, виключають злочинність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачених ст. ст. 44-49 Кримінального кодексу України.

Крім того, під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусового лікування, а також обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив вищезазначений злочин у стані не осудності чи обмеженої осудності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У відповідності до ст. ст. 65, 66 Кримінального кодексу України судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання за скоєне.

Під час поведінки обвинуваченого в судовому засіданні суд не вбачає, ознак того, що ОСОБА_4 розкаюється у скоєному.

У відповідності до ст. ст. 35, 65, 67 Кримінального кодексу України судом не встановлено обстави, які обтяжують покарання за скоєне.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, те що за місцем проживання характеризується позитивно, а також те, що згідно висновку досудової доповіді органу пробації він характеризується як особа, виправлення якої без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів направлених на усвідомлення обвинуваченим помилковості своїх переконань та мотивації його до роботи у напрямку зміни поведінки, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, із звільненням його від реального відбуття покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України, та покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта становлять 314 гривні 02 копійки.

Обвинуваченому під час проведення підготовчого судового засідання запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

2. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк у 2 (два) роки.

3. Згідно п. п 1, 2 ч. 1 та п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: протягом строку випробування періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

4. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , на користь держави Україна витрати на залучення експерта за проведення товарознавчої експертизи №13-1/323 від 17 лютого 2020 року в сумі 314 (триста чотирнадцять) гривень 02 копійки.

5. Після набрання вироком законної сили скасувати арешт цифрового ефірного приймача Т2 марки «Q-148» з комплектуючим кабелем та пультом дистанційного керування, електричним подовжувачем та електричним трійником, накладеного ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 19 лютого 2020 року.

6. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілому.

7. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8. Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1