Справа № 559/792/21
Провадження № 1-кс/559/157/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРВАЇНИ

"21" травня 2021 р. м. Дубно

Слідчий суддя Дубенського місьрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність прокурорів Дубенської окружної прокуратури щодо нездійснення інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити та рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілою,

встановив:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області зі скаргою, в якій просить визнати рішення, дії та бездіяльність посадових осіб Дубенської міськрайонної прокуратури (Дубенської окружної прокуратури) незаконними та протиправними, зобов`язати Дубенську окружну прокуратуру визнати ОСОБА_3 потерпілою шляхом видання постанови по кожному (окремо) кримінальному провадженні та зобов`язати надати їх скаржнику, зобов`язати надати ОСОБА_3 копію постанови про об`єднання справ в одне провадження (для ознайомлення), зобов`язати Дубенську окружну прокуратуру винести постанову про виокремлення усіх кримінальних проваджень в окреме провадження та надати їх ОСОБА_3 , видати ухвалу про притягнення до передбаченої законом відповідальності посадових осіб (процесуальних прокурорів) за вчинені факти необгрунтованого зволікання з визнання ОСОБА_3 потерпілою. Зі змісту скарги вбачається, що скаржниця звернувся до Дубенської окружної прокуратури із заявою, в якій просила видати їй витяги з ЄРДР по кримінальних провадженнях, розпочатих за її заявами. У відповідь 06.04.2021 отримала лист від прокуратури №51-87/2021 від 30.03.2021 з копіями витягів, з яких вперше дізналася, що процесуальні прокурори не зазначили її потерпілою, а тому відповідно вони умисно порушили норми КПК і не видали належної постанови про визнання її потерпілою, що призвело до порушення її прав і законних інтересів. Крім того, з листа Дубенської окружної прокуратури за підписом прокурора ОСОБА_5 їй стало відомо, що всі кримінальні провадження об`єднані в одне провадження за № 0000006, що було зроблено, як вважає скаржниця, з надуманих підстав, з метою відведення винних осіб, які вчинили злочинні дії від передбаченої законом відповідальності. Саме тому, на думку скаржниці, виникає потреба у виокремленні усіх незаконно об`єднаних справ у окремі кримінальні провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала свою скаргу в повному обсязі, просила її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо поданої скарги, вказавши, що дійсно на адресу прокуратури надійшов лист ОСОБА_3 щодо надання витягів з ЄРДР, які їй були надані, що не заперечує сама ОСОБА_3 . Інших питань перед прокуратурою скаржником не ставилося, а відтак і відсутні підстави для скарги щодо виконання прокуратурою своїх функцій. Вказав, що остання має статус потерпілої, так як допитана в якості потерпілої, отримала процесуальні права потерпілої. Щодо питання об`єднання чи роз`єднання кримінальних проваджень, то зазначив, що дійсно такі були об`єднані з підстав заявлення про порушення одних і тих же правовідносин, щодо майна однієї особи, вчинених однією особою (особами). Просив у скарзі відмовити за безпідставністю.

Слідчим суддею забезпечено право ОСОБА_3 на ознайомлення із матеріалами об`єднаного кримінального провадження № 0000006 шляхом зобов`язання прокурора надати на ознайомлення такі матеріали, однак ОСОБА_3 таке право не реалізовано та остання мотивує тим, що боїться за своє життя і здоров`я. Однак будь-яких належних обгрунтувань підстав неможливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження не надала. Повторні клопотання про ознайомлення із матеріалами справи слідчим суддею були розцінені як зловживання правом на ознайомлення та повернуті ОСОБА_3 без розгляду із роз`ясненням права звернення до прокурора або слідчого, який здійснює розслідування даного кримінального провадження із клопотанням про надання на ознайомлення даних матеріалів справи.

Слідчий суддя, заслухавши скаржницю та прокурора, дослідивши матеріали, зробив такі висновки.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, передбачено ч. 1 ст. 304 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, перелік, яких вказаний в ст. 303 КПК України, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи,

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Статтею 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування та скарга на неконкретизовану бездіяльність прокурора нею не охоплюється.

Статтею 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих.

Як вбачається із матеріалів справи дійсно 15.03.2021 (а.с. 39), ОСОБА_3 звернулася до Дубенської окружної прокуратури із заявою про надання витягів з ЄРДР за №№ 0000006, 0000028, 0000235 та 0000236.

У відповідь на вказану заяву для ОСОБА_3 від Дубенської окружної прокуратури надано відповідь № 51-87вих-21 від 30.03.2021 та витяг з ЄРДР (а.с. 52. 53-57), з яких слідує виконання прохання ОСОБА_3 та направлення запитуваної інформації у повному обсязі.

Разом з тим, із досліджених у судовому засіданні матеріалів об`єднаного кримінального провадження № 0000006 вбачається, що ОСОБА_3 27.03.2015 зверталася із заявою про залучення її в якості потерпілої у кримінальному провадженні 0000006 та їй вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілої під підпис 27.03.2015, допитано у якості потерпілої, що підтверджено протоколом допиту потерпілого. Постановою від 23.08.2016 об`єднано матеріали кримінальних проваджень №№ 0000006 та 0000058 із присвоєнням об`єднаному провадженню номера 0000006. 07.09.2017 відмовлено ОСОБА_3 у скасуванні постанови про об`єднання кримінальних проваджень №№ 0000006, 0000028, 0000234, 0000235 та 0000236. Окремо у судовому порядку слідчим суддею згідно ухвали від 08.06.2017 за № 559/879/15-к встановлено наявність підтверджуючих матеріалів, згідно яких ОСОБА_3 визнана потерпілою у кримінальних провадженнях № 0000006, 0000058, які об`єднано в кримінальне провадження № 0000006, що узгоджується із вимогами ст. 55 КПК України та суд приймає як преюдицію у даній справі.

Згідно ухвали слідчого судді від 30.10.2017 № 1-кс/559/658/2017 скаргу ОСОБА_3 на зобов`язання визнання потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000058 - залишено без розгляду через неявку скаржника ОСОБА_3 .

За скаргою ОСОБА_3 постановою від 28.07.2017 надано потерпілій ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали кримінального провадження 0000006, та ОСОБА_3 отримано 14.08.2017 під особистий підпис вказану постанову. Постановами прокурора від 24.03.2017 в кримінальних провадженнях №№ 00000228, 0000234, 0000235 внесено зміни у персональні дані потерпілої ОСОБА_3 .

З огляду на досліджене, слідчий суддя вбачає, що ОСОБА_3 має статус потерпілої, знання про що підтверджується із особистими скаргами ОСОБА_3 з вказаних підстав та їй неодноразово забезпечувалося право на ознайомлення із матеріалами справи в якості потерпілої.

Разом з тим, питання об`єднання чи роз`єднання кримінальних проваджень перебуває у повноваженнях прокурора, згідно ч. 5 ст. 217 КПК України, та скаржником не доведено недоцільності чи неможливості об`єднання таких, що було, зокрема предметом розгляду прокурора, та в скарзі ОСОБА_3 було відмовлено, як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0000006.

Щодо вимоги про притягнення до передбаченої законом відповідальності посадових осіб (процесуальних прокурорів) за вчинені факти необгрунтованого зволікання з визнання ОСОБА_3 потерпілою, то слідчий суддя вбачає, що такі факти щодо зволікання у визнанні ОСОБА_3 потерпілою не підтвердилися у судовому засіданні.

Статтею 307 КПК України передбачений вичерпний перелік дій слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора.

Слідчим суддею також враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З огляду на встановлене, слідчий суддя не вбачає підстав для задовоелння поданої ОСОБА_3 скарги, а відтак в задоволенні останньої слід відмовити як необгрунтованої.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 214, 303-307, 309, 376 КПК України,

ухвалив:
в задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність прокурорів Дубенської окружної прокуратури щодо нездійснення інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити та рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повної ухвали слідчого судді.

Дата оголошення повної ухвали слідчого судді- 25 травня 2021 року о 09:15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1