Справа № 541/7/21
Провадження № 1-кп/541/79/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000717 від 01.12.2020 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, громадянина України, одруженого, утриманців не маючого, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,
з участю сторін та інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту30 листопада 2020 року близько 17 год. 30 хв., точного часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_3 , маючи посвідчення водія відповідної категорії, керуючи власним технічно справним автомобілем марки «FІАТ DОВLО», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Р - 42 Лубни - Миргород - Опішня в напрямку м. Миргород, неподалік населеного пункту с. Кибинці Миргородського району Полтавської області з власної необережності, порушуючи вимоги п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, де вказано: п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,- не врахував дорожню обстановку та дорожні умови, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_6 , який рухався по своїй смузі руху в напрямку м. Лубни Полтавської області.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи №446 від 17.12.2020 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, краєвий кортикальний перелом лівої латеральної маси крижа на рівні С (англ.), без зміщення, «осаднення шкіри лівої скроневої ділянки», які по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи №930 від 18.12.2020 в діях водія автомобіля марки «FІАТ DОВLО», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1,12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди; в умовах заданої події водій автомобіля марки «FІАТ DОВLО», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти зіткненню шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 286 ч. 1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні 09.02.2021 подали та підтримали заяву про закриття провадження у справі на підставі ст. 46 КК України, пояснивши, що обвинувачений відшкодував завдану шкоду, вони примирилися з ним і жодних претензій до обвинуваченого потерпілий не має. Наступне засідання просили провести за відсутності потерпілого та представника.
В підготовче судове засідання 23.02.2021 потерпілий та його представник не з`явилися, від потерпілого ОСОБА_6 надійшла заява про проведення подальшого розгляду справи в підготовчому засіданні за його відсутності. Заяву про закриття провадження підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнаючи свою провину в скоєному, не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Захисник ОСОБА_5 вважав, що наявні підстави для закриття кримінального провадження зважаючи на вищезазначене, крім того обвинувачений відшкодував збитки завдані державі.
Прокурор не заперечував проти задоволення заяви про закриття провадження, оскільки ОСОБА_3 вчинив вперше необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим та в повному обсязі відшкодував збитки потерпілому, а також збитки завдані державі.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим ст. 46 КК України є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК України.
Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.
Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до матеріалів наданих суду ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення необережного нетяжкого злочину, раніше не судимий, повністю відшкодував потерпілому заподіяну злочином шкоду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі правові підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 46 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття справи.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява потерпілого підлягає задоволенню зважаючи на наявність всіх підстав передбачених ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 284, 288, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження №0000717 від 01.12.2020 відносно ОСОБА_3 , за ч. 1 ст. 286 КК України закрити.
Ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду від 07 грудня 2020 року про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню№0000717від 01.12.2020, скасувати.
Речові докази:автомобіль марки «FIAT DOBLO», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 та автомобіль марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 ,що зберігаються на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області повернути власнику чи уповноваженій особі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 7 днів, з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

СуддяОСОБА_1