Справа № 761/5036/21
Провадження № 1-кс/761/3757/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю їх вилучення у кримінальному провадженні за №0005000 від 19.06.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, -
в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0005000 від 19.06.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме копій документів щодо інвентарізаційних активів, бухгалтерських документів та інших документів щодо ліквідації ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » згідно переліку по змісту клопотання.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Шевченківського РВ поліції НП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005000 від 19.06.2020 року за ч.2 ст.191 КК України за заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 є власником дольової участі вказаного банку та вносив до статутного капіталу власні грошові кошти в сумі 257 471 948 грн. та мав вклади на депозиті у вказаному банку.

Між тим, з січня 2012 року у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації із призначенням ліквідатором ОСОБА_6 . З метою отримання інформації про перебіг ліквідації вказаного банку, законність її проведення та задоволення вимог кредиторів ОСОБА_5 як акціонер банку звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з запитом про отримання відповідних документів, але отримав відмову із пропозицією звернутись до ліквідатора ОСОБА_6 . Між тим, останній ніякої інформації не надає, а тому як потерпілий (сторона кримінального провадження) від злочину у цьому провадження захисник в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із цим клопотанням про тимчасовий доступ до вказаних документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що інформація, що міститься в документах в НБУ, до яких просить тимчасовий доступ, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Представник НБУ ОСОБА_4 в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки кримінальне провадження станом на даний час закрите, а необхідність отримання вказаних даних в НБу з боку сторони захисту не доведене, як не доведене їх право на звернення з таким клопотанням до слідчого судді.
Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0005000 від 19.06.2020 року за ч.2 ст.191 КК України, то за заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення про порушення ліквідатором ОСОБА_6 його прав як акціонера. ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що спричинило йому значної матеріальної шкоди.

При зверненні ОСОБА_5 до НБу за отримання документів у їх наданні було відмовлено.

Обгрунтовуючи необхідність отримання документів у НБУ щодо ліквідації ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 посилається на порушення його майновим прав і необхідності з`ясувати обставини законності ліквідації банку за допомогою отриманих документів.
Відповідно до п. 19 ст.3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Крім того, у відповідності до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів, перевірок; ініціювання проведення слідчий (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Системний аналіз положень ч. 1 ст. 86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК України,ч. 1 ст 160 КПК України, вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.
У відповідності до положень ст.163 КПК України, слідчий суддя, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе, що певні речі та документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Подане до суду клопотання не відповідає вимогам, регламентованим, зокрема, п.7 ч.2 ст.160 КПК України, а саме: у клопотанні не зазначено щодо можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, враховуючи попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначену в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, як не доведено знаходження вказаної документації саме у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, в порушення вимог п.5 ч.2 ст.160 КПК України у клопотанні належними чином не обгрунтовані в розумінні того, яке ж значення запропонована до вилучення інформація становить для встановлення обставин у кримінальному провадженні та не викладено неможливість використання як доказів відомостей, що містяться в цій інформації з інших джерел або іншими способами їх довести.

Стороною заявника не наведено обставин будь-якого відношення до ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з боку заявника чи вчинення злочину щодо нього.

У відповідності до ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч.6 ст.163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

У відповідності до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається з наданої самим же заявником постанови слідчого ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.02.2021 року, то вказане кримінальне провадження закрите за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

З правового аналізу норм ст.283 КПК України вбачається, що закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування, що означає повне припинення процесуальної діяльності в даному кримінальному провадженні слідчим, прокурором, слідчим суддею і подальше таке провадження є неможливим до того часу, коли вказане провадження не повернеться в провадження слідчого у передбачених КПК України випадках, тому слідчий суддя не наділений повноваженнями та компетенцією для розгляду вказаного клопотання про надання тимчасового доступу до документів.

Вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відтак, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання про тимчасовий доступ до документів розгляду слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_5 та задоволенню станом на даний час не підлягає, а відтак в задоволенні клопотання захисника про тимчасовий доступ до документів слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159,161-166, 309 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 від 08.02.2021 року про тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю їх вилучення в ІНФОРМАЦІЯ_1 по кримінальному провадженні за №0005000 від 19.06.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1