Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , у відсутності учасників судового розгляду, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/574/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16. 10. 2020.

Цією ухвалою відмовлено у задоволення скарги ОСОБА_5 на дії слідчого щодо повідомлення про підозру від 24. 06. 2020 у межах кримінального провадження № 0000264 від 19. 09. 2019.

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на повідомлення про підозру, складену старшим слідчим в ОВС слідчого управління ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 24. 06. 2020 у кримінальному провадженні №0000264 від 19. 09. 2019, за ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 366 КК України. В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначив, що звертався з аналогічними скаргами до суду як на дії слідчого, так і на повідомлення про підозру, а також звертався із заявою про відвід слідчого і його рішення про початок досудового розслідування. Вважає такі дії фабрикуванням матеріалів стосовно нього, що є предметом розслідування ДБР у м. Львові. Вважає вказане повідомлення про підозру формальним, необґрунтованим, таким, що не відповідає ст. 277 КПК України, суперечить фактичним подіям та доказам, зібраним у кримінальному провадженні. Вказує на те, що вважає себе невинуватим та на підставі наведеного, просив визнати дії слідчого ОСОБА_6 незаконними та скасувати повідомлення про підозру, складене 24. 06. 2020 старшим слідчим в ОВС слідчого управління ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , яким його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 складене з дотриманням вимог ст. ст. 203, 277, 278, КПК України, а тому в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки в ньому викладений зміст підозри та вказана правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому слідчим суддею враховано, що повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру, а доводи підозрюваного щодо оцінки доказів з точки зору їх допустимості та

-2-

достатності для доведеності вини, можуть бути перевірені тільки під час досудового розслідування. Зібраними органом досудового розслідування доказами підтверджено наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а заявником не наведено даних, які б викликали сумнів щодо законності повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000264.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16. 10. 2020 та постановлення нової ухвали про задоволення вимог скарги. Вважає прийняте слідчим суддею рішення незаконним і таким, що суперечить фактичним обставинам події. Також в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що не було і не могло бути підстав для порушення проти нього кримінального провадження за ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки жодних доказів його вини немає та злочинів він не вчиняв, тому зазначає на необґрунтованість складеного відносно нього повідомлення про підозру.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву прокурора про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з таких мотивів.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Ці вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги слідчим суддею дотримано.
Підстави та порядок повідомлення про підозру визначено главою 22 КПК України.
Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

-3-

Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст. ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_5 були враховані, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права слід вважати законним та обґрунтованим.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчим в ОВС слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000264 від 19. 09. 2019 за ч. 1 ст. 366 та ч. 3 ст. 191 КК України.
24. 06. 2020 старшим слідчим в ОВС слідчого управління ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , у рамках кримінального провадження №0000264 від 19. 09. 2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Слідчий вважав установленим, що сукупність доказів є достатньою для переконання в тому, що саме ОСОБА_5 є особою, яка причетна до службового підроблення, тобто складання завідомо неправдивих документів, а отже і для повідомлення про підозру.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Зі змісту цієї норми з очевидністю випливає, що можливість оскарження повідомлення про підозру, відповідно до п. 10 ст. 303 КПК України, пов`язана виключно з питанням її обґрунтованості, тобто достатності доказів для її повідомлення, а не з будь-якими іншими. Підозра є мінімальним стандартом в аспекті доказування, для якого достатньо щонайменших ознак, які здатні переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Тому повідомлення про підозру слідчий суддя скасовує лише у разі, якщо воно є необґрунтованим, тобто нездатним переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Ніякі інші порушення слідчим чи прокурором норм КПК не можуть бути підставою для скасування підозри, оскільки вони тягнуть за собою інші передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки.
Цього припису кримінального процесуального закону слідчий суддя дотримався. В ухвалі зазначив, що наявна сукупність доказів, на його думку, давали слідчому підстави підозрювати ОСОБА_5 в указаному діянні.
Скарга ОСОБА_5 не містить жодного доводу необґрунтованості підозри, оскільки викладені в ній доводи, не переконують у необґрунтованості підозри ОСОБА_5 , а тому не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.
Колегія суддів враховує і те, що частина 5 статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб

-4-

забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як сказано в рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23. 10. 1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21. 04. 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Скарга ОСОБА_5 не містить жодного доводу необґрунтованості підозри, а також всі інші викладені в ній доводи, не переконують у необґрунтованості підозри ОСОБА_5 , а тому не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 підстави, з яких заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до переоцінки встановлених слідчим суддею фактичних обставин, яким дано вірну оцінку, а тому підстав для задоволення такої скарги немає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду

стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16. 10. 2020, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії слідчого щодо повідомлення про підозру від 24. 06. 2020 у межах кримінального провадження № 0000264 від 19. 09. 2019- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: