Єдиний унікальний номер № 285/685/21
Провадження № 1-кп/0285/428/21
У Х В А Л А
31 березня 2021 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бастова Рудня, Ємільчинського району, Житомирської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, пенсіонера, раніше несудимого,
у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
УСТАНОВИВ:
До суду на розгляд надійшло клопотання старшого слідчого СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , затверджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 , про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 систематично, в період часу із 20 червня 2020 року по даний час, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 вчиняє домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 . Так, за вчинення насильства в сім`ї протягом вказаного періоду часу на громадянина ОСОБА_7 неодноразово було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП та за вказані адміністративні правопорушення постановами Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_7 було визнано винним.
20 червня 2020 року близько 14 год. 00 хв., 21 червня 2020 близько 12 год. 00 хв., 22 червня 2020 близько 14 год. 00 хв., 23 червня 2020 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини насильство в сім`ї, а саме висловлювався на її адресу словами грубої нецензурної лайки та погрозами фізичної розправи, що завдало її здоров`ю психологічної шкоди, вчинивши таким чином психологічне насильство.
Крім того, не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свої систематичні неправомірні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 28 липня 2020 близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , а саме вчинив умисні дії, які проявились у намаганні душити ременем ногу, хапав за одяг, чим вчинив відносно останньої психологічне та фізичне насильство.
Незважаючи на вище викладене ОСОБА_7 на шлях виправлення не стає та продовжує вчиняти домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , ігноруючи факти притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення насильства, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_7 безпричинно, умисно, систематично, не маючи підґрунтя, вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_6 , яке виражається у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, бійці.
09 серпня 2020 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 знаходячись за місцем свого проживання, АДРЕСА_2 , продовжив свої систематичні г дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_6 , а саме висловлював в її адресу слова образ та погроз, чим вчинив психологічне насильство.
Не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свої систематичні неправомірні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 25 вересня 2020 близько 18 год. ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання в черговий раз висловлюючись нецензурною лайкою, почав словесно ображати свою дружину ОСОБА_6 , шарпав за одяг, виганяв з будинку, чим вчинив відносно останньої психологічне та фізичне насильство.
05 жовтня 2020 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 знову за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на ґрунті сімейно-побутових відносин вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , а саме вчинив умисні дії, спрямовані на приниження честі та гідності потерпілої, спричинивши останній психологічних страждань.
Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_6 зазнала погіршення якості життя, а також психологічних страждань у вигляді словесних образ, погроз, приниження та залякування, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому.
В судовому засіданні захисник особи відносно якої розглядається клопотання - адвокат ОСОБА_4 визнав, що ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Факт вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.126-1 КК України, повністю підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , дружина особи, відносно якої розглядається клопотання, пояснила, що перебуває в офіційному шлюбі з ОСОБА_7 який на протязі довгого часу вчиняє відносно неї домашнє насильство, а саме: обзиває нецензурними словами, погрожує вбивством, причиняє тілесні ушкодження, виганяє з дому через що вона неодноразово ночувала у сина. Внаслідок таких дій в неї погіршився стан здоров`я. Почала втрачати зір, постійно боїться за своє життя. Клопотання прокурора підтримує в повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні законний представник ОСОБА_10 , пояснив, що особа відносно якої розглядається клопотання - ОСОБА_7 є його батьком, який на протязі тривалого часу вчиняє відносно своєї дружини ОСОБА_6 , фізичне та моральне насильство. А саме: погрожує вбити, причиняє тілесні ушкодження, ображає нецензурною лайкою. Виганяє з дому, внаслідок чого боячись за своє життя вона неодноразово ночувала у нього вдома. Неодноразово на виклики приїздили працівники поліції, відносно батька складали адміністративні протоколи, але він продовжує вчиняти насильство в сім`ї. Клопотання прокурора підтримує в повному обсязі.
Допитана в судовому засіданні особа відносно якої розглядається клопотання - ОСОБА_7 вину не визнав, пояснив, що сварки з дружиною були, в результаті яких він не причиняв їй тілесні ушкодження, не висловлював в її адресу погроз, з дому не виганяв. Під час сварок працівників поліції не викликали, адміністративні протоколи відносно нього працівниками поліції не складалися.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.09.2020 слідує, що ОСОБА_7 за місцем проживання по АДРЕСА_2 систематично вчиняє домашнє насильство (фізичне та психологічне) відносно ОСОБА_6 , що призводить до її страждань (а.п. 1).
З постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.07.2020 по справі № 285/2374/20 (3/0285/1397/20) слідує, що ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 н.м.д.г. - 170 гривень (а.п. 7).
З постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.09.2020 по справі № 285/3241/20 (3/0285/1868/20) слідує, що ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 н.м.д.г. - 340 гривень (а.п. 8).
З постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15.10.2020 по справі № 285/3104/20 (3/0285/2126/20) слідує, що ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 н.м.д.г. - 340 гривень (а.п. 8).
З висновку судово-психіатричного експерта № 300-2020 від 10.11.2020 слідує, що ОСОБА_7 , 1946 року народження, протягом останніх 10 років страждає на гіпертонічну хворобу. Все життя зловживав алкогольними напоями. Вірусний гепатит, туберкульоз, венеричні захворювання, ЧМТ, судомні напади заперечує. Освіта середня-технічна. Служив в армії. Працював на ремонтно-монтажному комбінаті в м. Житомирі звідки вийшов на пенсію. Одружений, від шлюбу має четверо дітей. Проживає з дружиною. З місця проживання характеризується формально. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Згідно відповіді, наданій наркологічним відділенням КНП «Новоград-Волинського МТМО»: на диспансерному обліку не перебуває. Згідно довідки, ОСОБА_7 в психоневрологічному відділенні протягом останніх 5-ти років за медичною допомогою не звертався. Зі слів, в психіатричній лікарні ніколи не лікувався. На етапі досудового слідства ОСОБА_7 категорично заперечував причетність до даного правопорушення. Під час даного психолого-психіатричного огляду свідомість не чітка, спілкування з ОСОБА_7 носить не глибокий характер, дає суперечливі анамнестичні дані, що утруднює встановлення ступеню зниження інтелектуально-мнестичних порушень, спроможності усвідомлювати ситуацію, яка склалася та критичного відношення до даної ситуації та свого стану, також виявляє порушення пам`яті, нестійкість уваги та важкість переключення з однієї теми на іншу, торпідність, вязкість та тугорухомість мислення, зовнішня розгубленість та загальмованість, нестійкість та спрощеність емоцій, комісія дійшла до висновку, що ОСОБА_7 з метою встановлення діагнозу, його ґенезу, визначення ступеню інтелектуально-мнестичного зниження та наявності психотичних розладів, потребує в більш тривалому обстеженні в умовах психіатричного стаціонару, тобто в призначенні йому стаціонарної судово-психіатричної експертизи, з подальшим наданням відповідей на поставлені слідством питання (а.п. 14-15).
З висновку судово-психіатричного експерта № 18-2021 від 26.01.2021 слідує, що ОСОБА_7 , 1946 року народження, страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді вираженого слабоумства змішаного органічного ґенезу (судинного, інтоксикаційного) з вираженими характерологічними змінами особистості за органічним типом та періодичним порушенням психіки у вигляді станів сплутаної свідомості, ускладнені зловживанням алкогольними напоями. Даний діагноз відповідає критеріям шифру Р 02.8 МКХ-10.
ОСОБА_7 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, в тимчасовому розладі психічної діяльності, (алкогольному психозі, реактивному стані - патологічному сп`янінні, патологічному афекті), який би міг позбавляти його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебував. Страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді вираженого слабоумства змішаного органічного ґенезу (судинного, інтоксикаційного) з вираженими характерологічними змінами особистості за органічним типом та періодичним порушенням психіки у вигляді станів сплутаної свідомості, ускладнені зловживанням алкогольними напоями. Ступінь наявних у ОСОБА_7 психічних розладів (зі сторони мислення, пам`яті, інтелекту, емоційно-вольової сфери та критичних здібностей) настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час та позбавляла його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки. ОСОБА_7 в даний час потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні (відділення) зі звичайним наглядом. Загальна психологічна характеристика ОСОБА_7 : виявляє зниження інтелектуально-мнестичної сфери до рівня вираженого слабоумства, з вираженими характерологічними змінами особистості за органічним типом у вигляді зниження пам`яті, інтелекту, дезорієнтації в часі та місці перебування, уповільненості темпу психічної діяльності, торпідності, в`язкості, конкретності, примітивності мислення, зниження вольового контролю поведінки та почуття дистанції, емоційної лабільності, простих емоційних реакцій, дратівливості, егоцентризму, впертості, схильності до імпульсивних дій. Психічні властивості ОСОБА_7 мають виражений характер і можуть справляти істотний вплив на його поведінку. ОСОБА_7 під час інкримінованих йому діянь в стані фізіологічного афекту не перебував (а.п. 23-26).
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеним, що діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства відносно ОСОБА_6 , з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої.
Вирішуючи питання про необхідність застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально - процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що передбачене ст. 126-1 КК України в стані неосудності і згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 18-2021 від 26.01.2021 потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричної лікарні (відділення) зі звичайним наглядом (а.п. 25).
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради (c. Зарічани, вул. Бердичівське шосе, 3, Житомирський район, Житомирської області) строком на 60 днів до 29 травня 2021 року включно, або до моменту набрання ухвалою законної сили, в межах зазначеного строку.
Арешт на майно не накладався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 503, 512, 513 КПК України, суд, -
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бастова Рудня, Ємільчинського району, Житомирської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 примусові заходи медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Роз`яснити, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради (c. Зарічани, вул. Бердичівське шосе, 3, Житомирський район, Житомирської області) строком на 60 днів до 29 травня 2021 року включно, або до моменту набрання ухвалою законної сили, в межах зазначеного строку.
На ухвалу може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня оголошення.
Ухвала суду постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, може бути оскаржена такою особою з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий :