Справа № 199/2096/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді клопотання дізнавача СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000377, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, яке на підставі і в порядкуст.35 КПК України розподілено і передано для розгляду по суті слідчому суддів ОСОБА_3 , яким в той же день було заявлено самовідвід від розгляду вищезазначеного клопотання органу досудового розслідування у формі відповідної заяви про самовідвід, яку передано для розгляду у відповідності до ст.35 КПК України судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявленого самовідводу слідчий суддя ОСОБА_3 послався на те, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР за ст.290 КК України за №0000377 стало повідомлення від головного судового експерта МВС України сервісного центру 1241, який склав висновок експертного дослідження №04/1249/3д на підставі заяви №259595279 від 06 березня 2020 року щодо перевірки автомобіля BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 , яка перебувала у зятя слідчого судді ОСОБА_3 ОСОБА_6 , працівника сервісного центру 1241, та на якій зазначені його реквізити. Не виключає слідчий суддя і того факту, що його зять ОСОБА_6 вже був допитаний як свідок за вказаним кримінальним провадженням, а тому у стороннього спостерігача можуть виникнути підстави вважати, що слідчий суддя при здійснення розгляду клопотання є упередженим, що, в свою чергу, є підставою для з`явлення даного самовідводу.

В судове засідання сторона кримінального провадження, яка звернулась до суду із клопотанням про арешт майна, не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлялась належним чином, в зв`язку із чим суд ухвалив провести судове засідання та здійснити розгляд заяви про самовідвід за такої явки учасників її розгляду, а також без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ст.107 ч.4 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, як слідує зі змісту клопотання про арешт майна №199/2096/21 (провадження №1-кс/199/359/21), орган досудового розслідування просить слідчого суддю накласти арешт на автомобіль BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі від вказаного транспортного засобу в рамках кримінального провадження №0000377, кваліфікованого за ст.290 КК України. При цьому, вказане кримінальне провадження було розпочато за повідомленням головного судового експерта МВС України сервісного центру 1241 про те, що вказаний автомобіль має змінений номер кузова. Повідомлення експерта ґрунтується на результатах експертного дослідження, проведеного на підставі заяви, розгляд якої здійснювався ОСОБА_6 , що підтверджується копіями документів, долучених до матеріалів клопотання дізнавача.

Відповідно до ст.75 ч.1 п.4 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ст.80 ч.1 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст.75, 76 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Пунктом 3 Європейського статуту судді (прийнятий Європейською Асоціацією Суддів у 1993 році) визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Положеннями ст.81 ч.ч.1, 3 КПК України визначено, що у разі заявлення відводу слідчому судді його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді.

Нормами ст.82 ч.ч.1, 4 КПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді. Слідчий суддя, на розгляд якого передається кримінальне провадження, визначається у порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України.

Аналізуючи наведені в заяві слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід обставини та підстави в контексті наведених вище положень процесуального законодавства, яке регулює питання відводу (самовідводу) слідчого судді, суд приходить до наступного висновку.

Головна мета відводу (самовідводу) слідчого судді гарантування його безсторонності та об`єктивності, зокрема, з метою запобігання упередженості слідчого судді під час розгляду клопотання під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження. Однією з підстав для заявлення слідчим суддею самовідводу є передбачена ст.75 ч.1 п.4 КПК України наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості такого слідчого судді. При цьому, оскільки жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість слідчого судді», тому при застосуванні означеної норми в частині визначення обставин, наявність яких може поставити під сумнів неупередженість судді, суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема наведеними вище положеннями Бангалорських принципах поведінки судді та Європейського статуту судді. Відповідно до останніх неупередженість судді подається через призму принципу об`єктивності. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що слідчий суддя є необ`єктивним (з різних причин) це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому слідчий суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи тощо. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення. Тому коли виникають будь-які підстави для сумніву в упередженості слідчого судді, питання про наявність фактичного, дійсного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід/самовідвід, значення має не те, чи справді у слідчого судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що з матеріалів клопотання про арешт майна №199/2096/21 (провадження №1-кс/199/359/21), заявленого в рамка кримінального провадження №0000377, слідує, що імовірним учасником цього кримінального провадження (свідком) може бути зять слідчого судді ОСОБА_3 ОСОБА_6 , якого в якості свідка вже допитано або буде допитано в ході досудового розслідування, з метою виключення найменшої підозри у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 за критерієм «стороннього розумного спостерігача» при розгляді згаданого клопотання про арешт майна, навіть, якщо насправді такої неупередженості немає, суд вважає за необхідне заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.35, 75, 76, 80-82, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді клопотання дізнавача СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000377, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, задовольнити.

Відвести слідчого суддю Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 від розгляду зареєстрованого за №199/2096/21 (провадження №1-кс/199/359/21) клопотання дізнавача СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000377, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Матеріали клопотання №199/2096/21 (провадження №1-кс/199/359/21) дізнавача СД ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000377, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, передати до канцелярії Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для виконання вимог ст.35 КПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1