УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур.м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одружений, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 05.07.2020р. за №0001140 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
05 липня 2020р. приблизно о 00.20год. ОСОБА_4 , знаходячись на сходовому майданчику 4 поверху 2 під`їзду будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_7 удар графином по голові, чим спричинив потерпілому рани в центральній потиличній ділянки та в правій потиличній ділянці, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Після цього, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 гострим фрагментом розбитого графину один удар в область грудної клітини зліва, чим спричинив потерпілому проникаюче поранення грудної клітини зліва з локалізацією рани в 8-му міжребірьї, з ушкодженням міжреберних судин, скупченням крові в лівій плевральній порожнині, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №389 від 23.09.2020р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення зазначеного діяння виявляв та виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у вигляді органічного шизофреноподобного розладу, не міг і не може за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи із суворим наглядом.
29.10.2020р. до суду надійшло клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав зазначене клопотання та просив його задовольнити.
Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 щодо застосування до нього примусових заходів медичного характеру заперечив та пояснив, що він не вчинював цих протиправних дій. В зазначений день ввечері він виносив стару меблю на смітник і ОСОБА_8 із вікна своєї квартири робила йому зауваження з приводу шуму від цього. Коли він в наступний раз спускався із спинкою від дивана розміром 2м на 60см. і був вже на першому поверсі, до під`їзду зайшов ОСОБА_7 . Між ними виникла словесна сварка. Можливо в якийсь момент він задів ОСОБА_7 спинкою від дивану, після чого той накинувся на нього та став бити руками та ногами по голові, тулубу. Бив хвилин 15-20. Він був увесь в крові, були зламані ребра, він не міг поворушитись. Він ледь піднявся на ліфті на свій 4-й поверх. Втратив там свідомість. Коли отямився, намагався відкрити двері своєї квартири. В цей момент знов з`явився ОСОБА_7 , який спочатку спитав про телефон, а потім став погрожувати тим, що він не буде тут мешкати, казав віддати ключі від квартири. Потім ОСОБА_7 став його бити руками по обличчю. Тоді він узяв із шафи в тамбурі графин у виді риби з водою та вдарив ним ОСОБА_7 по голові в область брови, щоб зупинити нападника. Графин розбився, в руці у нього залишилась його частина. ОСОБА_7 однією рукою схватився за голову, а іншою намагався вдарити його у груди. Він відмахувався від нього рукою з уламком графину і в цей момент можливо потрапив йому під ребро зліва. В цей момент ОСОБА_7 стояв до нього обличчям. Потім мати забрала ОСОБА_7 і вони пішли. Чи перекидував його ОСОБА_7 він не пам`ятає. Після цих подій він був в неадекватному стані, пішов на вулицю, біля магазину його забрала служба охорони і кудись відвезла. Потім він опинився в психіатричній лікарні. Через певний час його виписали і він лікувався в 5-й лікарні через отримані під час бійки з ОСОБА_7 тілесні ушкодження, в т.ч. зламані ребра. На даний час через отримане лікування стан його здоров`я поліпшився і він може знаходитись вдома. Проти клопотання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру заперечує.
Законний представник ОСОБА_5 проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру заперечувала та в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є її сином і вони мешкають разом. В момент вказаних подій її не було вдома. Приїхала додому наступного дня і побачила на сходовому майданчику свого поверху та біля дверей своєї квартири сліди крові. Ключів від квартири у неї не було. До квартири вона не змогла потрапити. Сина вдома не було, вона шукала його два дні. Потім викликала службу МЧС, які відкрили квартиру. У ванній вона побачила кров. Потім сусіди їй розповіли, що сталась бійка між її сином та ОСОБА_7 . Сусідка чула шум в під`їзді та крики допомоги. Увесь перший та четвертий поверх були у крові. Як потім розповів їй син, ОСОБА_7 накинувся на нього першим, погрожував тим, що забере ключі від їх квартири і вони не зможуть тут мешкати. Став лупцювати його по голові ногами. Графином ОСОБА_9 вдарив його, оскільки захищався. В цьому конфлікту винуваті обоє, а не лише її син. Щодо стану здоров`я сина, то він страждає на психічне захворювання з дитинства. Останнім часом йому необхідно було приймати ліки, але він цього не робив, становився збудженим та агресивним. Це також могло сприяти виникненню конфлікту між ним та ОСОБА_7 . Але на даний час син вже тривалий час перебуває в лікарні, отримує належне лікування, стан його здоров`я значно покращився і він не потребує примусових заходів медичного лікування.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру не заперечувала, але зазначила, що не погоджується з правовою кваліфікацію дій останнього. Зокрема, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про те, що його дії підпадають під ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Виходячи з пояснень ОСОБА_4 та обставин справи в його діях містяться ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.124 КК України - спричинення тяжких тілесних ушкоджень в стані необхідної оборони. Разом з тим, ці обставини, не виключають застосування до нього примусових заходів медичного характеру, оскільки в даному випадку суспільно небезпечне діяння мало місце.
Вислухавши думку учасників справи, пояснення потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , дослідивши надані прокурором письмові докази, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з ч.2 ст.19 КК України особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки, не підлягає кримінальній відповідальності. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Види примусових заходів медичного характеру визначені ст.94 КК України і їх застосування залежить від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Відповідно до ч.1,2 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в зазначений день десь приблизно о 23.00год. він повертався з роботи додому. Біля свого під`їзду почув словесний конфлікт своєї матері ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .. Мати робила останньому зауваженню, а той виражався на її адресу нецензурною лайкою. Між ним та ОСОБА_4 також відбулась словесна перепалка і вони зайшли до під`їзду. Першим йшов ОСОБА_10 , він за ним. На першому поверсі ОСОБА_10 відійшов, щоб пропустити їх на другий поверх і в цей момент, повернувшись до нього, намагався вдарити його рукою в область живота. Однак він відскочив назад, після чого ногою вдарив ОСОБА_4 в область тулуба, від чого він спиною доторкнувся поштових ящиків. Після ОСОБА_10 знову пішов на нього і він побачив в його руці якийсь предмет. Як потім з`ясувалось, це була відкрутка. Він вибив відкрутку правою рукою, а лівою рукою схватив ОСОБА_4 за голову, нахилив донизу та вдарив його 2-3 рази по спині. Від цього ОСОБА_10 плавно спустився на підлогу і залишився лежати на правому боці, коли його забрала мати і вони пішли до своєї квартири. ОСОБА_10 був у свідомості. Вдома він прийняв душ і зрозумів, що відсутній його мобільний телефон. Він повернувся на вулицю, подивився біля під`їзду та на першому поверсі. Підозрюючи, що телефон міг випасти під час конфлікту з ОСОБА_4 і той міг його забрати, він піднявся на 4-й поверх, де живе ОСОБА_4 , а той стояв біля дверей своєї квартири, тримаючи у лівій руці якісь документи чи блокнот, в правій графин у формі рибки біло-синього кольору. Він спитав у нього, де телефон. ОСОБА_4 відповів, що здав до ломбарду. Але за цей час і вночі він не міг цього зробити. Коли він став підходити до нього ближче, ОСОБА_4 вилив йому під ноги якусь речовину з цього графину і він, підсковзнувшись, присів на одне коліно і в цьому положенні під`їхав ближче до ОСОБА_4 . Намагаючись втриматися та піднятися, він узявся руками за ноги ОСОБА_4 . В цей момент ОСОБА_4 наніс йому удар по потилиці вказаним графином, від чого графин розбився, а в руці ОСОБА_4 залишився його фрагмент із ручкою. Намагаючись захиститись, він, тримаючи ОСОБА_4 за ноги, перекинув його через себе на підлогу. Десь в цей момент ОСОБА_4 і наніс йому удар по спині зліва. Відразу він цього не відчув. Після того він наніс ОСОБА_4 декілька ударів по обличчю, після чого мати його забрала і вони пішли додому. Коли спускались, мати побачила кров на спині, подумали, що це кров з голови. Вдома він пішов до ванної змити кров, але вона не зупинялась із рани на спині, йому стало погано дихати, кашляв кров`ю і вони викликати швидку медичну допомогу. Його забрали до лікарні, зробили операцію. У відділенні він перебував два тижні, і два тижні потім вдома на амбулаторному лікуванні. Між подіями на першому поверсі та четвертому пройшло хвилин сорок, можливо одна година. У ОСОБА_4 під час подій на четвертому поверсі біли розбиті губа та ніс, на першому поверсі він не бачив,щоб у нього була кров. В межах цієї справи він цивільного позову не пред`являв, але має такий намір, оскільки діями ОСОБА_4 йому спричинена матеріальна та моральна шкода.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що 05.07.2020р. біля 22 години почула шум на вулиці. Вони мешкають на другому поверсі, було тепло і вікна були відчинені. Її син ОСОБА_7 повинен був прийти з роботи в цей час. Інша маленька її дитина спала вже. Коли вона подивилась у вікно, то побачила ОСОБА_4 , який виносив старі речі на смітник і кидав їх на розбите скло. Вони йому вже неодноразово робили зауваження, просили не кричати, поводитись спокійно, оскільки він, повертаючись додому пізно та не маючи ключів від домофону, дзвонив у інші квартири, будив мешканців. Вона вийшла на вулицю,щоб зробити йому зауваження, він відповів нецензурною лайкою. В цей момент підійшов її син ОСОБА_7 , між ним та ОСОБА_10 відбулась словесна перепалка на підвищеному тоні і вони зайшли до під`їзду. Першим йшов ОСОБА_10 , потім син, потім вона. Коли ОСОБА_10 піднявся на перший поверх, він накинувся на сина, той відбив удар і вибив з рук ОСОБА_10 відкрутку. Після цього син декілька разів вдарив ОСОБА_10 по тулубу, але вона його забрала і вони піднялись до себе додому на другий поверх. Коли піднімались, вона побачила, що ОСОБА_10 підійшов до ліфту, щоб піднятись на свій поверх. Вдома син прийняв душ, після цього з`ясував, що немає його мобільного телефону. Вони пішли шукати його на вулицю та на перший поверх. Подивились, нічого не знайшли. Тоді вони піднялись на четвертий поверх до ОСОБА_10 , оскільки підозрювали, що він міг забрати телефон, коли він випав під час конфлікту на першому поверсі. Син йшов перший, вона за ним. На четвертому поверсі ОСОБА_10 вже стояв біля дверей своєї квартири і чекав їх. Можливо він побачив чи почув, як вони на вулиці шукали телефон. Син спитав у ОСОБА_10 де телефон, той сказав, що здав в ломбард. Але він не міг цього зробити за цей час. Коли син хотів підійти до нього ближче, той вилив з графину у формі рибки синьо-білого кольору, який тримав у руці, якусь речовину на підлогу і син не втримався, присів на одне коліно, схватився за ноги ОСОБА_10 , щоб утриматись і не впасти остаточно. В цей момент ОСОБА_10 наніс сину удар графином по голові, графин розбився, в руці ОСОБА_10 залишився його уламок. Син став підніматись та перекинув ОСОБА_10 через себе на підлогу. В цей момент ОСОБА_10 наніс ще один удар сину в область спини. Після того, як ОСОБА_10 впав на підлогу, син декілька разів вдарив його по обличчю. Весь цей час син питав у ОСОБА_10 , де телефон. Спочатку він сказав, що в ломбарді, потім, що розбив та викинув. В коридорі біля квартири ОСОБА_10 вона побачила пакет з якимось речами, викинула їх, телефону не було. Потім вона забрала сина і вони пішли додому. На його спині вона побачила кров, спочатку подумала, що це кров з голови, але вдома побачила рану, з якої йшла кров, сину стало погано, вона викликала швидку медичну допомогу та поліцію.
Згідно з протоколом огляду місця події від 05.07.2020р. в цей день в 07.10-07.50год за участю понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 дізнавач СД Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 провів огляд місця події тамбурного приміщення на 4 поверсі будинку АДРЕСА_2 , в якому розташовані квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Під час огляду виявлено та вилучено рожеву сорочку в рожеву смугу з нашаруванням РБК, дві складені одна в одну сорочки з нашаруванням РБК, рушник світлого кольору з нашаруванням РБК, 7 фрагментів порцелянового графину біло-синього кольору у формі риби з нашаруванням РБК, змив з нашаруванням РБК та контроль до нього з підлоги біля квартири АДРЕСА_3 , аркуш паперу з рукописним текстом та нашаруванням РБК. Вилучені речі упаковано. До протоколу додано фототаблицю (арк..96-107).
Згідно з протоколом слідчого експерименту від 31.07.2020р. за участю потерпілого ОСОБА_7 останній на місці події 2 під`їзд будинку АДРЕСА_2 показав, при яких обставинах 05.07.2020р. йому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження (арк..108-109)
Згідно з протоколом слідчого експерименту від 08.09.2020р. за участю свідка ОСОБА_8 остання на місці події 2 під`їзд будинку АДРЕСА_2 показала, при яких обставинах 05.07.2020р. її сину ОСОБА_7 . ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження (арк..110-111)
Відеозапис слідчих експериментів, який долучений до зазначених протоколів, було відтворено під час судового розгляду (арк..112).
Згідно з висновком судово-медичного експерта №789 від 20.07.2020р. у потерпілого ОСОБА_7 виявлені проникаюче поранення грудної клітини зліва з локалізацією рани в 8-му міжребірьї з ушкодженням міжреберних судин, скупчення крові в лівій плевральній порожнині, які кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя; рани в потиличній ділянці в центральній частині та в правій потиличній ділянці, слідом загоєння яких стали виявлені при огляді 20.07.2020р. рубці, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. За даними медичної документації виявлене поранення в ділянці грудної клітини ліворуч є колото-різаним, тобто утворилось від дії предмета, що володіє колючо-ріжучими властивостями, на що вказує проникаючий характер ушкодження з ушкодженням міжреберних судин. Ушкодження в ділянці голови є різаними, тобто утворилось від дії предмета, що має ріжучі властивості, на що вказує опис тілесних ушкоджень у вигляді лінійних порізів. На момент проведення судово-медичної експертизи, об`єктивних морфологічних даних, які б дозволяли встановити характер травмуючого предмета виявлено не було через хірургічну обробку та природні процеси загоєння тілесних ушкоджень. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в фабулі постанови слідчого, в наданій медичній документації та зі слів освідуваного. Виявлені тілесні ушкодження утворились від не менше ніж трьох травматичних впливів. Об`єктивно висловитись про кількість нанесених ударів потерпілому за наданими даними не є можливим. Для визначення можливості утворення тілесних ушкоджень за певним механізмом, необхідне надання в розпорядження експерта матеріалів, де зафіксовані досліджуваний механізм травмування (протокол слідчого експерименту, допити, пояснення, тощо). Можливість визначення обставин травмування потерпілої особи до компетенції судово-медичного експерта не належить (арк..113-115)
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №454/к від 15.09.2020р. у потерпілого ОСОБА_7 згідно наданих даних (висновок експерта №789 з опрацьованою медичною документацією від 20.07.2020р.) виявлені такі тілесні ушкодження: -проникаюче поранення грудної клітини зліва з локалізацією рани в 8-му міжребірьї з ушкодженням міжреберних судин, скупчення крові в лівій плевральній порожнині (200мл.), -рана в потиличній ділянці в центральній частині, -рана в правій потиличній ділянці. За даними з медичної документації виявлене поранення в ділянці грудної клітини ліворуч є колото-різаним, тобто утворилось від дії предмета, що володіє колючо-ріжучими властивостями, на що вказує проникаючий характер ушкодження з ушкодженням міжреберних судин. Ушкодження в ділянці голови є різаними, тобто утворилось від дії предмета, що має ріжучі властивості, на що вказує опис тілесних ушкоджень у вигляді лінійних порізів. На момент проведення судово-медичної експертизи, об`єктивних морфологічних даних, які б дозволяли встановити характер травмуючого предмета виявлено не було через хірургічну обробку та природні процеси загоєння тілесних ушкоджень. Співставляючи локалізацію (ділянки голови та грудної клітки ліворуч), кількість травматичних впливів і характер ушкоджень (колючо-ріжучий та ріжучий) у ОСОБА_7 , можливість утворення ушкоджень в ділянках голови та грудної клітини ліворуч за механізмом, на який вказує сідок ОСОБА_8 в протоколі допиту від 08.08.2020р. та протоколі проведення слідчого експерименту від 08.09.2020р. не виключається (арк..116-124).
Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №2015 від 10.07.2020р. рідка кров ОСОБА_4 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (арк..126).
Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №2163 від 22.07.2020р. рідка кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В ізосерологічної системи АВ0 (арк..128).
Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи №2152 від 11.08.2020р. кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВ0. В його крові, висушеній на марлі, виявлений супутний антиген Н. Кров ОСОБА_4 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При судово-цитологічному дослідженні чоловічої сорочки ІІ (об`єкти 7-11), чоловічої сорочки ІІІ (об`єкти №12-15) та рушника (об`єкти №16-19) виявлена кров людини, при встановленні групової приналежності якої виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти-В в об`єктах №7-12,15,17-19, що не виключає походження крові від осіб групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВ0, з супутним антигеном Н, в т.ч. від потерпілого ОСОБА_7 .. Домішка крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, у т.ч. від ОСОБА_4 , не виключається. Висловитись про статеву належність крові неможливо через відсутність необхідних клітинних елементів, придатних для дослідження. Знайдена кров може бути використана для подальшого ДНК-дослідження. При судово-цитологічному дослідженні чоловічої сорочки І (об`єкти №1-6) виявлена кров людини, при встановленні групової приналежності якої виявлені антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В в об`єктах №2-4. Такий результат міг бути отриманий за рахунок крові особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в т.ч. крові ОСОБА_4 . Походження крові у вищеописаних слідах від потерпілого ОСОБА_7 виключається. Висловитися про статеву належність крові неможливо через відсутність необхідних клітинних елементів, придатних для дослідження. Знайдена кров може бути використана для подальшого ДНК-дослідження (арк..130-134).
Згідно з протоколом огляду від 08.09.2020р. ст.слідчим СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 проведено огляд 7 фрагментів графину, які були вилучені в ході огляду місця події 05.07.2020р. на 4 поверсі 2 під`їзду будинку АДРЕСА_2 , зокрема, фрагмент 1 циліндричної форми з фрагментом риби без черевця з нерівними кінцями його відламу, загальні розміри 25,0х17,0х0,4см, вся зовнішня поверхня вкрита переривчатими накладеннями речовини сіро-коричневого кольору; фрагмент 2 неправильної трикутної форми, який має випуклу та ввігнуту поверхні та нерівні сліди відламу, загальні розміри 9,5х7,0х0,4см, практично вся його випукла поверхня вкрита переривчастими накладеннями речовини сіро-коричневого кольору із чіткими та нечіткими контурами; фрагмент 3 неправильної чотирикутної форми із об`ємним утворенням, який має випуклу та ввігнуту поверхні та нерівні сліди відламу, загальні розміри 10,0x9,5x0,4см., випукла поверхня практично вся вкрита переривчастими накладеннями речовини сіро-коричневого кольору із чіткими та нечіткими контурами; фрагмент 4 неправильної трикутної форми, одна поверхня випукла, інша ввігнута, з нерівними слідами відламу, загальні розміри 7,5х4,0х0,4см, на його випуклій поверхні розташовані переривчасті накладення речовини сіро-коричневого кольору із чіткими та нечіткими контурами; фрагмент 5 неправильної чотирикутної форми із об`ємним утворенням, який також має випуклу та ввігнуту поверхні та нерівні сліди відламу, загальні розміри 6,0х4,0x0,4см, на його випуклій поверхні розташовані переривчасті викладення речовини сіро-коричневого кольору із чіткими та нечіткими контурами; фрагмент 6 неправильної чотирикутної форми, одна поверхня випукла, інша ввігнута, з нерівними слідами відламу, загальні розміри 5,0x4,0x0,4см, на його випуклій поверхні розташовані переривчасті накладення речовини сіро-коричневого кольору із чіткими та нечіткими контурами; фрагмент 7 неправильної чотирикутної форми, одна поверхня випукла, інша - ввігнута, з нерівними слідами відламу, загальні розміри 2,5x2,0x0,4см, на його випуклій поверхні розташовані переривчасті накладення речовини сіро-коричневого кольору із чіткими та нечіткими контурами (арк..135-141).
Згідно з постановою слідчого від 25.08.2020р. визнано речовими доказами паперовий конверт зі змивом нашарування РБК, паперовий конверт з аркушем паперу з рукописним текстом та нашаруванням РБК, картонну коробку з фрагментами графину блакитно-синього кольору у формі риби з нашаруванням РБК, картонну коробку з чорними шортами «Adidas», картонну коробку з парою сірих чоловічих капців, картонну коробку з сорочкою білого кольору в рожеву смугу з нашаруванням РБК, картонну коробку з 2 сорочками білого кольору складеними одна в одну з нашаруванням РБК, картонну коробку з рушником з нашаруванням РБК (арк..155-156).
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №747 від 09.07.2020р. рана над лівою бровою, синці навколо лівої очниці, біля нижньої гуди зліва, на лобі зліва, в області грудної клітки на передній та задній поверхнях, садна на задній поверхні грудної клітини, лівого плечового суглоба, синець навколо правої очниці з крововиливом під білкову оболонку лівого ока, синці з саднами на боковій поверхні грудної клітки зліва, в області лівого плеча ОСОБА_15 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворились від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному освідуваним та в постанові слідчого. Для визначення можливості утворення тілесних ушкоджень при конкретних обставинах та умовах, на які він вказав, необхідно надати у прийнятному для судово-медичного аналізу вигляді покази останнього, що відображають механізм його травмування (пояснення, протокол допиту чи слідчого експерименту). Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворились не менше, ніж від 13 травматичних впливів (арк..153-154).
Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №389 від 23.09.2020р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення зазначеного діяння виявляв та виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у вигляді органічного шизофреноподібного розладу, не міг і не може за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи із суворим наглядом (арк..142-152).
Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши надані суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, судвважає встановленим та доведеним, що ОСОБА_4 в стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження).

Так, факт вчинення ОСОБА_4 зазначеного суспільно небезпечного діяння підтверджується поясненнями в суді потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , які є логічними, послідовними та повністю узгоджуються з відомостями, що містяться в письмових доказах протоколі огляду місця події від 05.07.2020р., протоколі огляду предметів від 08.09.2020р., протоколах слідчого експерименту за їх участю, висновках судово-медичних експертиз №789 від 20.07.2020р. та №454/к від 15.09.2020р., висновку судово-імунологічної експертизи №2152 від 11.08.2020р., в т.ч. щодо локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_7 , знаряддя їх спричинення.
Суд вважає вказані докази належними і допустимими, вони зібрані в установленому процесуальним законом порядку, містять фактичні дані щодо істотних для даної справи обставин, ці дані узгоджуються між собою. Підстав сумніватися в правдивості, достовірності та об`єктивності вказаних доказів у суду немає, тому він приймає їх за основу при ухваленні цього судового рішення.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 перебував в стані необхідної оборони, суд відхиляє через таке.

По-перше, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння. Умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи. Стан неосудності пов`язаний із відсутністю у особи інтелектуальної та вольової ознак, із ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридичну оцінку суспільно небезпечного діяння в такому випадку слід надавати, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали. Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій.

Виходячи із фактичних обставин подій, які мали місце 05.07.2020р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 словесний конфлікт та бійка на ґрунті особистих неприязних відносин, та їх наслідків - спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , суд вважає, що в даному випадку дії ОСОБА_4 однозначно підпадають під ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Жодних обставин, які б вказували на те, що під час цих подій потерпілий ОСОБА_7 вчинив відносно ОСОБА_4 суспільно небезпечне посягання у вигляді активної дії і останній завдав йому удари графином в область голови та грудної клітини, спричинивши в т.ч. тяжкі тілесні ушкодження, саме з метою захисту від протиправних дій потерпілого, судом не встановлено. Будь-які об`єктивні дані про перебування ОСОБА_4 у стані необхідної оборони в безпосередньо досліджених судом доказах відсутні.

Той факт, що у ОСОБА_4 за висновком судово-медичної експертизи виявлені легкі тілесні ушкодження синці, садна в області обличчя, тулуба, сам по собі не свідчить про наявність реального суспільно небезпечного посягання відносно нього з боку ОСОБА_7 і виникнення у ОСОБА_4 негайної необхідності відвернення чи припинення цього посягання шляхом спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.
При цьому, факт спричинення цих тілесних ушкоджень за обставин, вказаних потерпілим ОСОБА_7 під час слідчого експерименту та судового розгляду, належними та допустимими доказами не спростований.
Крім того, зважаючи на психічний стан ОСОБА_4 , в силу якого він на момент подій не міг і на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, до його показань щодо обставин подій та мотивів його дій необхідно ставитись критично. До того ж ціпояснення є непослідовними, нелогічними і, як вже зазначалось, об`єктивно спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів.
Враховуючи, що за висновком судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 є неосудною особою, він не підлягає кримінальній відповідальності на загальних підставах, а потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, оскільки він вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя іншої особи.

Таким чином, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 слід задовольнити.
Підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання цієї ухвалою законної сили суд не вбачає.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.19,92- 94 КК України, ст.369-372,503,512,513 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР 05.07.2020р. за №0001140 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання цією ухвалою законної сили залишити тим самим поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.
Речові докази - паперовий конверт зі змивом нашарування РБК, паперовий конверт з аркушем паперу з рукописним текстом та нашаруванням РБК, картонну коробку з фрагментами графину блакитно-синього кольору у формі риби з нашаруванням РБК, картонну коробку з чорними шортами «Adidas», картонну коробку з парою сірих чоловічих капців, картонну коробку з сорочкою білого кольору в рожеву смугу з нашаруванням РБК, картонну коробку з 2 сорочками білого кольору складеними одна в одну з нашаруванням РБК, картонну коробку з рушником з нашаруванням РБК, які знаходяться в камері схову речових доказів Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, знищити.
Ухвала суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її постановлення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1

29.03.2021