Провадження №: 1-в/755/360/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої тимчасово в готелі «Верховина», то розташований за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 24, засудженої 25.05.2020 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, та направлення звільненої з випробуванням для відбування призначеного покарання за вироком суду,

встановив:

Старший інспектор Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 подала до суду дане клопотання про скасування звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_4 та направлення звільненого з випробуванням для відбування покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року.

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 25.05.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

03.11.2020 року до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшла па виконання по територіальності особова справа відносно ОСОБА_4 та розпорядження № 1 -кп/234/107/20 від 31.08.2020 року про виконання вироку Краматорського міського суду Донецької області від 25.05.2020 року.

Відповідно до вироку покладено обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

17.11.2020 року ОСОБА_4 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, попереджена про відповідальність за систематичне скоєння адміністративних правопорушень, нових злочинів, засудженій роз`яснено правові наслідки за невиконання покладених на неї судом обов`язків, які передбачені ст.76 КК України. Також була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме: 1-ий та 3-ій понеділок кожного місяця, яка була оголошена засудженій під підпис (арк. о/с № 49).

Проте, 18.01.2021 року, 01.02.2021 року, ОСОБА_4 не з`явилась па чергову реєстрацію. 15.02.2021 року засуджена надала письмове пояснення з приводу своєї неявки на реєстрацію, свою відсутність пояснила поганим самопочуттям. Повідомила, шо зверталася до лікаря, але відповідну довідку із собою до органу пробації не принесла.

Відповідно до п. 2 глави 3 розділу ІХ Наказу Міністерства юстиції України №272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Оскільки ОСОБА_4 жодних документів, які могли б підтвердити наявність об`єктивних обставин, що унеможливили прибуття на чергову реєстрацію не надала, останній 15.02.2021 року було винесено попередження (арк. справи №66-67).

Під час бесіди ОСОБА_4 було повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, та правові наслідки за невиконання покладених па неї судом обов`язків, які передбачені ст. 76 КК України.

Однак, ОСОБА_4 продовжила допускати порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, та 05.05.2021 року (03-04.05.2021 року - вихідний), 17.05.2021 року знову не з`явилась на чергову реєстрацію. Зі слів засудженої, не прибула тому, що змінила місце проживання (арк. справи №72-73, 79).

Дійсно, 19.04.2021 року ОСОБА_4 в телефонному режимі повідомила, що змінила місце проживання, та тепер мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . З метою перевірки факту проживання засудженої, 20.04.2021 року до Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області направлено запит.

26.05.2021 року зі Святошинського районного відділу з питань пробації надійшла відповідь, згідно якої факт проживання засудженої за вищевказаною адресою не підтвердився. 07.06.2021 року із даного приводу ОСОБА_4 надала письмове пояснення, в якому зазначила, що зі Святошинського районного відділу з питань пробації їй насправді телефонували та викликали щоб підтвердити факт проживання. І вона мала з`явитися за адресою: АДРЕСА_3 . Проте, ОСОБА_4 до органу пробації не прибула, так як в неї в цей день нібито викрали телефон і вона забула точну адресу, куди мала прибути за телефонним викликом. Крім того, Святошинським районним відділом з питань пробації було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 . Під час виходу із мешканцями даної квартири поспілкуватися не вдалося. Проте, із бесіди із мешканцями під`їзду, в якому знаходиться кв. АДРЕСА_4 , було з`ясовано, що ОСОБА_4 вони не знають. Враховуючи раніше викладене, оскільки факт проживання засудженої підтверджено не було, засуджена винаймала кімнату за усною домовленістю, та будь які документи, які б підтверджували її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні та дану інформацію підтверджує лише словесно сама засуджена, підстав для зарахування поважності причин відсутності на черговій реєстрації 05.05.2021 року та 17.05.2021 року уповноважений орган з питань пробації не має.

В судове засідання прокурор, інспектор та особа, в інтересах якої подано клопотання/засуджений, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак суд, враховуючи положення абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність.

Дослідивши матеріали особової справи №237/2020 суд приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст.9 КВК України, засуджений зобов`язаний виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно до ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Так, ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Статтею 138 КПК України передбачено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти (ст. 136 КПК України).

Такі ж вимоги ставляться і при встановленні факту того чи є належним підтвердженням отримання особою виклику до заявника.

Проте, матеріали особової справ не містять жодного зворотного повідомлення УДППЗ "УКРПОШТА" з причинами повернення без виконання викликів, які б були адресовані засудженій за адресою її проживання, або ж останні вказували про те, що такі виклики вона отримувала своєчасно.

Так, матеріали особової справи містять запит до Святошинського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області з приводу перевірки інформації стосовно зміни місця проживання засудженої ОСОБА_4 . Проте, відповідно довідки інспектора Святошинського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 під час перевірки двері квартири АДРЕСА_5 ніхто не відчинив двері. В ході спілкування з мешканцями під`їзду стало відомо, що ОСОБА_4 вони не знають, і де вона може бути їм не відомо.

Судом здійснено виклик в судове засідання засудженої ОСОБА_4 , проте, засуджена в судове засідання не з`явилась.

Також не забезпечено явку засудженої ОСОБА_4 в судове засідання і органом пробації.

За таких умов, на думку суду, на цей час, це клопотання заявника є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», а тому воно не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої тимчасово в готелі «Верховина», то розташований за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 24, засудженої 25.05.2020 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, та направлення звільненої з випробуванням для відбування призначеного покарання за вироком суду - відмовити.

Матеріали контрольної (особової) справи засудженої №237/2020 повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя