Справа № 577/380/21
Провадження № 1-кс/577/144/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" лютого 2021 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 26 січня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буринь Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, учасника бойових дій, приймав участь у антитерористичній операції, Указом Президента України від 17 лютого 2016 року № 53/2016 нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 343 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

02 лютого 2021 року старший слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що 25 січня 2021 року близько 23 год. 58 хв. ОСОБА_8 , який був у стані алкогольного сп`яніння, разом із своїми товаришами - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебували у громадському місці, а саме у приміщенні магазину ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Буринь Сумської області, вул. Ринкова, 4/1.

ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підійшли до каси та, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, ОСОБА_11 відштовхнув ОСОБА_12 , після чого разом з ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_13 , який стояв біля каси та, нічого не пояснюючи останньому, ОСОБА_11 виштовхав його в бік шухляд для зберігання речей, а ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_13 та безпричинно наніс останньому удар по лівій нозі.

Від отриманого удару ОСОБА_13 не втримався на ногах та впав на підлогу лицем догори. ОСОБА_9 , продовжуючи свої протиправні дії, проявляючи особливу зухвалість, кулаками рук став наносити удари ОСОБА_13 у різні частини голови та тулубу.

ОСОБА_14 , намагаючись припинити протиправні дії відносно свого товариша та його безпідставне побиття, підійшов до ОСОБА_13 . В цей час ОСОБА_8 , який стояв осторонь, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно, проявляючи особливу зухвалість, схопив ОСОБА_14 ззаду за шию, повалив його на підлогу та став наносити йому удари кулаками рук у ділянку обличчя.

В цей час ОСОБА_9 продовжував наносити удари ОСОБА_13 , але останній вирвався та став бігти до зали магазину, намагаючись таким чином втекти та захистити себе від нападників. Проте ОСОБА_10 , наздогнавши ОСОБА_13 , почав наносити йому удари кулаками рук у ділянку голови та тулубу. При цьому до побиття ОСОБА_13 приєднався і ОСОБА_9 , а в подальшому і ОСОБА_8 , наносячи ОСОБА_13 численні удари у ділянку голови та тулубу.

Потім ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_12 , який стояв осторонь, та, продовжуючи свої протиправні дії, проявляючи особливу зухвалість, наніс ОСОБА_12 чотири удари кулаками рук у ділянку обличчя та один удар ногою у ділянку спини.

Вже 26 січня 2021 року в 00 год. 05 хв. ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 , продовжуючи свої протиправні дії, підійшли до ОСОБА_13 , який прямував на вихід із зали до кас та ОСОБА_9 потягнув його ззаду за воріт куртки, тим самим поваливши його на підлогу. ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одночасно втрьох обступили ОСОБА_13 , який вже піднявся, чим не давали йому змоги покинути приміщення магазину.

Вказані дії ОСОБА_8 , вчинені у групі із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , супроводжувалися особливою зухвалістю, мали тривалий характер, призвели до отримання потерпілими тілесних ушкоджень та пошкодження майна магазину на загальну суму 1 748 грн 80 коп, а також тимчасово припинили нормальну діяльність магазину ТОВ «АТБ-маркет» (м. Буринь Сумської області).

27 січня 2021 року ОСОБА_8 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 343 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий для обґрунтування підстав застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилається на п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, а саме, що під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про існування зазначених ризиків свідчать наступні обставини: ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, він не має постійного місця роботи або навчання, вчинив інкримінований йому злочин у стані алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на те, що ОСОБА_8 є таким, що не притягувався до кримінальної відповідальності та раніше не судимий, він раніше вже завдавав тілесні ушкодження іншим особам (кримінальне провадження за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_15 ; заява ОСОБА_16 до Путивльського ВП ГУНП в Сумській області про заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ).

Крім того ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, а також у 2019 та 2020 роках був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП (без поважних причин не з`явився на службу, в умовах особливого періоду) та ч. 2 ст. 172-10 КУпАП (відмовився від виконання законних вимог командира в умовах особливого періоду);

За таких обставин, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, а тому у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали і прохають його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_8 не заперечує обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст 343 КК України. Однак заперечує проти задоволення клопотання слідчого про застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 проти застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, посилаючись на те, що прокурором не доведені зазначені у клопотання ризики, а також обставини, за наявності яких до раніше не судимої особи, який інкримінується вчинення злочину, за яким можливо призначити покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, можливо застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прохає врахувати, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має родину, позитивно характеризується за місцем свого проживання. У разі наявності для того підстав прохає застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`яязання, який забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 на час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_6 клопотання про застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримує

Представник потерпілого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_7 також вважає, що клопотання про застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, приходить висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що 27 січня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 343 КК України.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, та за скоєння якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_11 підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, в тому числі показаннями самого підозрюваного, який не заперечує своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, показаннями потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 ОСОБА_14 , представника потерпілого ОСОБА_17 , протоколом огляду місця події від 26 січня 2021 року, показаннями свідка ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та іншими доказами.

Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_4 також не заперечують обгрунтованість пред`явленою ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 343 КК України.

Слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, є обґрунтованим заявлений у клопотанні слідчого ризик того, що ОСОБА_8 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання йому винним у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а врахування тяжкості злочину при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду, тобто існує певна ймовірність того, що ОСОБА_8 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

Відповідно до показань ОСОБА_8 він має тітку, яка проживає в м. Симферополь Автономної Республіки Крим, який є тимчасово окупованою територією України.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю інформації про матеріальний, соціальний стан особи та інше. Так у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування».

Крім того є ризик того, що ОСОБА_8 може впливати на інших потерпілих, оскільки вони проживають в одному населеному пункті.

В той же час ризики, передбачені п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення нічим не підтверджений, а тому не заслуговує на увагу слідчого судді.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (див. також справу «Буткевічюс проти Литви»).

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_8 раніше не судимий.

Слідчим не надано доказів, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Частинами 1, 2, 4 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В той же час слідчий суддя приймає до уваги обставини вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, відноситься до злочинів проти громадського порядку та моральності, а також, що ОСОБА_8 вчинив інкримінований йому злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, групою осіб.

Слідчий суддя вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, даними про особу підозрюваного та практикою Європейського суду з прав людини, не встановлено достатніх підстав, які виправдовують застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а запобігти встановленим ризикам можливо у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід на думку суду буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та виконання покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків.

ОСОБА_8 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за вказаною адресою з 23 квітня 1999 року.

В той же час слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, тобто така заборона не передбачає примусової ізоляції підозрюваного від суспільства, а тому ОСОБА_8 слід заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 343 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 електронний засіб контролю шляхом закріплення на тілі пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки:

1) носити електронний засіб контролю;

2) прибувати до слідчого, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

3) у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби не відлучатися з місця постійного проживання за адресою : АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 .

Строк дії ухвали встановити до 27 березня 2021 року до 24 год. 00 хв.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що покладені на нього обов`язки застосовуються до 27 березня 2021 року до 24 год. 00 хв. У разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію та обов`язки скасовуються.

Підозрюваному ОСОБА_8 під підпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ОСОБА_8 обов`язків, покладених на нього у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покласти на Конотопський РВП ГУНП в Сумській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала у повному обсязі оголошена 10 лютого 2021 року.

СуддяОСОБА_1