Справа № 932/6061/21
Провадження № 1-кс/932/3292/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000770 від 30.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
02.08.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого слідчий просить накласти арешт на майно, а саме: транспортний засіб автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий указує, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000770 від 30.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що 29.07.2021 приблизно о 19 год. 20 хв. водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем AUDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по Амурському мосту від пл. Старомосьової в напрямку пр. Мануйлівського, де в районі електроопори № 139 не впорався з керуванням виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем MERCEDES-BENZ SPPRINTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався біля правого краю проїзної частини у зустрічному для автомобіля AUDI напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 його пасажир ОСОБА_7 , водій ОСОБА_6 та його пасажири ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження.

Відомості про дану подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2021 року з кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого від 30.07.2021 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження та залишено на зберігання на спеціальний майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів.

Сторона обвинувачення вважає, що вказаний транспортний засіб має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, може містити на собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, тому з метою збереження даного речового доказу та досягнення ефективності досудового розслідування, слідчий вважає, що є правові підстави для накладення арешту, тому просить клопотання задовольнити та накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , з позбавленням права на володіння, користування та розпорядження.

У судове засідання слідчий не з`явився. Надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу за його відсутності.

Володілець ОСОБА_6 надав до суду заяву, в якій розглянути справу за його відсутністю. Прохав не позбавляти права користування вищезазначеним транспортним засобом.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абз. другого частини першої ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 30000770 від 30.07.2021 року, яке розпочато за фактом можливого порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 при керуванні автомобілем «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , внаслідок чого були заподіяні тілесні водій ОСОБА_5 його пасажир ОСОБА_7 , водій ОСОБА_6 та його пасажири ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження.

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України.

30.07.2021 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом, долучено до матеріалів кримінального провадження та залишено на тимчасове відповідальне зберігання.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вказаний транспортний засіб може бути використаний як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а також з метою збереження даного речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання. Проте позбавлення власника права користування транспортним засобом, в даному випадку, є надмірним, і потреби досудового розслідування не виправдовують саме такого втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого частково та накласти арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ SPPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження даним транспортним засобом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , з позбавленням права на відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом.

В решті вимог клопотання відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1