490/3573/15-к
н/п 1-кп/490/502/2018
У Х В А Л А
25 липня 2018 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю: прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв кримінальну справу відносно :

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон,

про скоєння злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Херсон,

про скоєння злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України

ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Херсон,

про скоєння злочину, передбаченого ч.5 ст.186 КК України

встановив :

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обгрунтовуючи його тим, що такі обвинувачуються в скоєнні особливо тяжкого злочину, ризики, які існували раніше не змінились та існують на даний час. Зокрема прокурор вказав, що на його думку існує ризик того, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть скритися від суду та таким чином перешкоджати розгляду даної справи. Прокурор вказав, що обвинувачений ОСОБА_14 порушив умови перебування на домашньому арешті, скрився від органів досудового розслідування, знаходився у розшуку. Окрім цього прокурор вказав, що обвинувачені не мають стійких соціальних зв?язків в м.Миколаїів та в Миколаївській області. Обвинувачені до арешту не мали постійної роботи, тобто стабільних доходів, а тому є ризик вчинення обвинуваченими інших правопорушень. Більш м?який запобіжний захід на думку прокурора на забезпечить належної поведінки обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Обвинувачений ОСОБА_13 заперечив проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання його під вартою. Вказав, що в Херсоні проживає його сім?я, під вартою він вже значний строк, рішення по справі не має, його вина прокурором не доводиться.
Обвинувачений ОСОБА_12 заперечив проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання його під вартою. Обвинувачений ОСОБА_12 пояснив суду, що проживає в м.Херсон, вказав, що має сім?ю в м.Херсон, житло де проживають його сім?я належить його батькам, просив змінити запобіжний захід стосовно нього на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_14 заперечив проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання його під вартою.
Захисник ОСОБА_15 заперечила проти продовження тримання її підзахисного ОСОБА_16 під вартою. Захисник ОСОБА_15 вказала, що прокурор в судовому засіданні на її думку не довів наявність ризиків про які він вказує. Під вартою її підзахисний перебуває з січня 2015р., а це більше трьох років, а з врахуванням закону ОСОБА_17 біля шести років. Захисник ОСОБА_15 вказує, що ОСОБА_13 має стійкі соціальні зв?язки у м.Херсон, де у нього проживають мати і брати, у нього є постійне місце проживання. Захисник вказує, що скриватися у її підзахисного наміру не має, клопоче про застосування до ОСОБА_16 більш м?якого запобіжного заходу - цілодобовий домашній арешт.
Захисник ОСОБА_6 заперечила проти продовження строку тримання під вартою її підзахисного ОСОБА_12 . Захисник вказала, що сама по собі тяжкість злочину, який інкримінується її підзахисному ОСОБА_18 не може бути єдиною підставою для тримання обвинуваченого під вартою. Обвинувачений ОСОБА_18 під вартою з січня 2015р., тобто більше трьох років, розгляд справи йде повільно. ОСОБА_18 має міцні соціальні зв?язки за місцем свого проживання в м.Херсон, де в нього проживає мати.Її підзахисний характеризується за місцем проживання добре.Захисник вказує, що скриватися у її підзахисного наміру не має, вважає, що до ОСОБА_18 можливо застосувати більш м?який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.
Захисник ОСОБА_8 заперечив проти продовження строку тримання під вартою його підзахисного ОСОБА_14 . Захисник вказав, що суд триває вже значний час, розгляд справи йде повільно, вважає, що запобіжний захід щодо його підзахисного можливо змінити на особисте зобов?язання.
Вислухавши думку прокурора, захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження, допитавши обвинувачених, суд, враховуючи, що оскільки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна, то ця обставина сама по собі є ризиком того, що обвинувачені можуть скритися від суду.Окрім цього суд враховує, що обвинувачені не мають в м.Миколаїв постійного місця проживання та стабільних соціальних зв?язків, не мають постійної роботи, постійне місце проживання обвинувачених в іншій області, то вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу не має. Суд визнає, що такі ризики як можливість скритися від суду та цим перешкодити розгляду справи, а також ризик впливу на свідка та на потерпілу, які ще не допитані, - існують і не зменшилися.
У сукупності наведені вище обставини вказують на високий ступінь ризику переховування обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від суду, ризику незаконного впливу ними на потерпілу у разі застосування до них іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.
Ці ризики були враховані слідчим суддею під час застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та судом під час продовження строку тримання обвинувачених під вартою і станом на теперішній час не перестали існувати та не зменшилися, а тому подальше тримання обвинувачених під вартою є доцільним.
Таким чином, під час розгляду вказаного питання судом встановлено існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177,178,183, ч.1ст.197, ст.331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на домашній арешт,- відмовити, клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_14 на особисте зобов?язання - відмовити.
Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 25 липня 2018р. по 23 вересня 2018р. (включно).

Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 25 липня 2018р. по 23 вересня 2018р. (включно).

Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 25 липня 2018р. по 23 вересня 2018р. (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді