Єдиний унікальний номер справи 185/8304/20
Провадження № 1-кп/185/265/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001521 від 07 листопада 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , позбавлена батьківських прав стосовно трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2020 року о 13 год. 14 хв. ОСОБА_3 прийшла до приміщення магазину одягу та взуття « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованого по АДРЕСА_2 , де побачила на вітринному стелажі жіночий батник «СОВЕ» з капюшоном, який належить ФОП « ОСОБА_8 », і у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна.

06 листопада 2020 року о 13 год. 21 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину одягу та взуття « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованому по АДРЕСА_2 , взяла з вітринного стелажу жіночий батник «СОВЕ» з капюшоном, який належить ФОП « ОСОБА_8 » та направилась до примірочного приміщення, де одягнула вказаний жіночий батник на себе, заховала його під свою куртку, та вийшла з примірочної. Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_3 направилась до виходу з магазину одягу та взуття «37+». В цей момент дії ОСОБА_3 стали явними для працівників магазину одягу та взуття «37+», та останні з метою попередити викрадення майна, почали робити зауваження ОСОБА_3 про необхідність повернення товару.

ОСОБА_3 , зрозумівши, що її дії носять відкритий характер та явні для оточуючих, утримуючи при собі викрадене майно, що належить ФОП « ОСОБА_8 », не зважаючи на вимоги працівників магазину одягу та взуття «37+» повернути товар, залишила вказаний магазин, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ФОП « ОСОБА_8 » майнову шкоду на суму 215, 83 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обвинувачена ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнала повністю, щиро кається у вчиненому, пояснила, що дійсно 06 листопада 2020 року о 13 год. 21 хв., перебуваючи в магазині одягу та взуття « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованому по АДРЕСА_2 , вона взяла з вітринного стелажу жіночий батник, одягнула його на себе, заховавши його під куртку, вийшла з примірочної та направилась до виходу з магазину та взуття. В цей час працівники магазину зробили їй зауваження про необхідність повернення товару, однак вона не зважаючи на вимоги працівників магазину залишила вказаний магазин. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просила подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченої, дійшов висновку, що ОСОБА_9 винна у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченої, чи правильно вона розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої: раніше не судима, вчинила у відповідності до ст. 12 КК України нетяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, позбавлена батьківських прав стосовно трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченої не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті за якою вона обвинувачується у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 раніше не судима, щиро розкаялася у вчиненому злочині, сума матеріальної шкоди, завданої потерпілій, є незначною та відшкодована шляхом повернення викраденого майна, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства. Суд вважає можливим звільнити її від покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 3946/20 від 13 листопада 2020 року в сумі 300 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Цивільний позов заявлено не було.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною за ч.1 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку 1 (один) рік вона не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 300 (триста) грн. на користь держави.

Речові докази:

-DVD-R диск з відеозаписом, датованим 06.11.2020, на якому зафіксований факт відкритого викрадення ОСОБА_3 з приміщення магазину одягу та взуття «37+», розташованого по АДРЕСА_2 , жіночого батника сірого кольору зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-жіночий батник «СОВЕ» з капюшоном, трикотаж, фліс, меланж сірого кольору, переданий на зберігання ОСОБА_8 залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Суддя: ОСОБА_1