Справа №: 398/3647/21
провадження №: 1-кс/398/772/21
УХВАЛА
Іменем України

"10" серпня 2021 р.

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрія клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №80000762 від 12.07.2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №80000762 від 12.07.2021 року, а саме на мобільний телефон марки "Meizu" моделі "М5", IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , без СІМ-карти, чорного кольору, у чошлі жовтуватого кольору, з пошкодженим склом дисплею у лівому верхньому куті та нижній частині дисплею посередині, оскільки вищезазначене майно є речовим доказом та майном, яке вилучене з метою забезпчеення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), що мають суттєве значення для кримінального провадження.

Клопотання мотивовано тим, що 11.07.2021 року близько 14 годин 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи по вул. Пролетарській в стані алкогольного сп`яніння вступив в конфлікт з невстановленими особами, в ході якого відбулася штовханина, після якої виявив відсутність мобільного телефону марки «Meizu»моделі «М5», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з СІМ-карткою на номер: НОМЕР_3 , чорного кольору, у чохлі жовтуватого кольору, з пошкодженим склом дисплею у лівому верхньому куту та нижній частині дисплею посередині.
02 серпня 2021 року було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого він повідомив, що 11 липня 2021 року до нього за адресою проживання: АДРЕСА_1 прийшов раніше йому відомий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який запропонував йому придбати сенсорний мобільний телефон марки «Meizu» моделі «М5», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , без СІМ-картки, чорного кольору, у чохлі жовтуватого кольору, з пошкодженим склом дисплею у лівому верхньому куту та нижній частині дисплею посередині.
02 серпня 2021 року було проведено огляд місця події на подвір`ї, за адресою: АДРЕСА_2 , навпроти третього під`їзду, біля лавки для відпочинку, в ході якого ОСОБА_5 добровільно видавмобільний телефон марки «Meizu» моделі «М5», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , без СІМ-картки, чорного кольору, у чохлі жовтуватого кольору, з пошкодженим склом дисплею у лівому верхньому куту та нижній частині дисплею посередині, якиййому продав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який було вилучено та упаковано до спеціалізованого пакету «Експертна служба МВС України» № 0997880 і скріплено підписами учасників огляду місця події.
Олександрійським РВП ГУГП в Кіровоградській області розпочате розслідування по кримінальному провадженню №80000762 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України по факту таємного викрадення майна.

З метою збереження речових доказів, які тимчасово вилучені слідчим під час огляду місця події від 12.07.2021 року, дізнавач СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області просить накласти на них арешт.

Дізнавач у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши дізнавача, дослідивши клопотання слідчого, встановив наступне.

Володілець вилученого майна, в судове засідання не з`явився.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Норми п. 1-3 ч. 1 ст. 171 КПК України вказують, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №80000762 від 12.07.2021 року здійснюється за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка)).

З фабули кримінального правопорушення, що зазначене у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань, було вчинене кримінальне правопорушення 11.07.2021 року близько 14 годин 30 хвилин, де ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи по вул. Пролетарській в стані алкогольного сп`яніння вступив в конфлікт з невстановленими особами, в ході якого відбулася штовханина, після якої виявив відсутність мобільного телефону марки «Meizu» моделі «М5».
Дізнавач в клопотанні зазначає, що вилучений мобільний телефон марки «Meizu»моделі «М5», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з СІМ-карткою на номер: НОМЕР_3 ,є майном яке вилучене з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), однак у судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що вищезазначене майно належить потерпілому ОСОБА_4 , тобто особі, яка є потерпілим у кримінальному провадженні, та саме за його зверненням було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необгрунтованість, невмотивованість поданого клопотання та відсутність підстав для вжиття заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 161,162,163,164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №80000762 від 12.07.2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_7 НЕРОДА