Дата документу 17.02.2021 Справа № 554/6503/20
Справа №554/6503/2020
Провадження №1-кс/554/63/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Полтавської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ,-

в с т а н о в и в :
В провадження слідчого судді перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Полтавської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви. В якій прохав : зобов`язати прокурора прокуратури Полтавської області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 поданої 09.07.2020 в порядку ст.214 КПК України про кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України; зобов`язати прокурора прокуратури Полтавської області вручити потерпілому ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

13.01.2021 канцелярією суду передана скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Полтавської області в порядку ч.1 ст.303 КПК України після розгляду заяви слідчим суддею ОСОБА_5 29.12.2020 заяви від 26.08.2020 ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 . До матеріалів скарги надано клопотання : в якому прохав зобов`язати ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23», доставити ОСОБА_3 у судове засідання Октябрського районного суду м. Полтави щодо розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора прокуратури Полтавської області в порядку ч.1 ст.303 КПК України.
29.12.2020 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ( ОСОБА_5 ) у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 відмовлено (а.с.160, 161).
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та прохав її задовольнити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 скаргу підтримала та прохала задовольнити.

Представник Полтавської обласної прокуратури не з`явився, будучи повідомлені у встановлений КПК України спосіб. Надали суду лист про розгляд скарги без представника відділу Полтавської обласної прокуратури.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність, яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, захисника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Встановлено, що 09.07.2020 ОСОБА_3 направив поштою заяву про вчинення кримінального правопорушення до прокуратури Полтавської області.

На теперішній час відомості за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР не внесено.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину суддею Ленінського районного суду м. Кіровоград ОСОБА_6 .
Так, відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 06.09.2005 право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).
Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.
Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів вчинених суддею.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», відповідно до цього Закону захисту підлягають судді Конституційного Суду України, судді та працівники апаратів судів.

Як слідує із заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України, останній прохає прийняти та зареєструвати його заяву про вчинення кримінального правопорушення відносно судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6 .

Таким чином заява не підслідна Полтавській обласній прокуратурі, оскільки досудове розслідування злочинів вчинених суддями та працівники апаратів судів здійснюють слідчі органів державного бюро розслідувань.

Розгляд порушених у даному зверненні питань не належить до компетенції прокуратури.
Таким чином, оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ.
Згідно ч.1 ст. 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. При цьому відповідно до ст..14 Закону, учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно ст. ст..107, 108 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. При цьому дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному ЗУ «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до ст. 124 та ст.126 Конституції України, положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Судді у своїй діяльності незалежні та недоторканні. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються, зокрема порушення і відкриття спав, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ та прийняття у них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
Разом з тим, ч.1 ст.106 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлюються підстави дисциплінарної відповідальності суддів.
У разі, якщо поведінка суддів може бути приводом для їх дисциплінарної відповідальності, скарга подається у письмовій формі до Вищої ради правосуддя, відповідно до вимог ст. 107 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».
Таким чином, скаржник ОСОБА_3 не позбавлений права звернутися з дисциплінарною скаргою відносно судді до Вищої ради правосуддя.
На підставі викладеного, суд вважає відмовити скаржнику в задоволенні скарги
за необґрунтованістю та безпідставністю.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України , -
у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Полтавської області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви та зобов`язання вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресоюhttp://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання до апеляційного суду Полтавської області.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1