Справа № 573/664/21
Номер провадження 1-кп/573/80/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
06 травня 2021 року м. Білопіля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, у лікарів нарколога, психіатра на обліку не перебуває, не інваліда, раніше несудимого,

за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
09 квітня 2021 року близько 6 години ранку ОСОБА_4 , не маючи спеціального дозволу, лісорубного квитка, без законних підстав, з корисливих мотивів, вирішив викрасти дерево, яке знаходилося на узбіччі дороги в с. Головачі в напрямку с. Вири, Сумського району, Сумської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна дерева породи Клен ясенолистий, заздалегідь приготувавши належну йому бензопилу марки «Shtil MS180» №817929940 помаранчевого кольору, ОСОБА_4 приїхав на автомобілі ВАЗ 2107, реєстр. номер НОМЕР_1 , з причепом «ПВА 1», реєстр. номер НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відповідно. Скориставшись відсутністю стороннніх осіб, діючи таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 розпиляв вказане вище дерево породи Клен ясенолистий, яке лежало на узбіччі дороги в с. Головачі, на колоди загальним об`ємом 0,86 м3, вартістю згідно з висновком експетризи 347 грн., і власноручно погрузив на причеп «ПВА 1», реєстр. номер НОМЕР_2 , який був прикріплений до автомобіля ВАЗ 2107, реєстр. номер НОМЕР_1 , і збирався покинути вказане місце з викраденим майном, але не встиг цього зробити, бо на місце події прибула слідчо-оперативна група Відділення поліції №1 (м. Білопілля), яка завадила йому розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не закінчив його з причин, які не залежали від його волі.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій і бажав їх настання.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27 квітня 2021 року відповідно до ст. 471 КПК України між підозрюваним ОСОБА_4 і представником потерпілого ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, згідно з якою останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести останній у виді 80 годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 і представник потерпілого ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

З огляду на положення п. 1 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого також цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене, з урахуванням особи обвинуваченого, компрометуючими матеріалами відносно якого старостат не володіє, раніше не судимий, обставин, які пом`якшують його покарання щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним кримінальний проступок, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушенню, бо він правдиво повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 і представником потерпілого ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

З обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 490 грн. 35 коп. за проведення експертизи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 20 квітня 2021 року, якою накладено арешт на речові докази, необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 27 квітня 2021 року про примирення, укладену між ОСОБА_4 і представником потерпілого ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 490 грн. 35 коп.

Скасувати арешт автомобіля ВАЗ 2107, реєстр. номер НОМЕР_1 , причіпа «ПВА 1», реєстр. номер НОМЕР_2 , 41 колоди клену, бензопили марки «Shtil MS180» №817929940, трьох пеньків, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 20 квітня 2021 року.

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ 2107, реєстр. номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику зберігання транспортних засобів Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути ОСОБА_6 ;

- причіп «ПВА 1», реєстр. номер НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику зберігання транспортних засобів Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути ОСОБА_7 ;

- 41 колоду клену, 3 пеньки зі свіжими слідами спилювання, які зберігаються на території Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, повернути Річківській сільській раді Білопільського району Сумської області;

- бензопилу марки «Shtil MS180» №817929940, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя