Справа № 464/2520/20
пр.№ 1-кп/464/270/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження № 464/2520/20, внесене 04.05.20. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000781 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з освітою 9 класів, неодруженої, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не працює, судимості не має, -

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ;

захисту обвинувачена ОСОБА_3 ;

учасником провадження потерпіла ОСОБА_5 (подано заяву про розгляд провадження у її відсутності із незапереченням в порядку ч.3 ст.349 КК України), -

з участю сторін кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 04 травня 2020 року о 12.45 год. на вул.Хуторівка,35А в м.Львові, перебуваючи біля входу у пункт прийому металу, на ґрунті особистих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, під час конфлікту з ОСОБА_5 умисно нанесла останній два удари правою рукою у праву сторону обличчя потерпілої, заподіявши останній легкі тілесні ушкодження - садна на правій половині обличчя, що не було небезпечним для життя в момент їх заподіяння.

Таким чином обвинувачена вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнала повністю та дала суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Зазначила, що того дня перебувала у чоловіка на пункті прийому металу по АДРЕСА_3 у вагончику. Побачила потерпілу ОСОБА_5 , яка намагалась викрасти метал. Вона вибігла на вулицю і під час конфлікту з ОСОБА_5 умисно нанесла останній два удари правою рукою у праву сторону обличчя потерпілої, внаслідок чого у останньої утворились садна на правій половині обличчя. Щиро розкаюється у вчиненому, шкодує, що так вчинила і просить вибачення за все. Запевнила суд про неприпустимість подібної поведінки і у майбутньому; обіцяє більше жодних кримінальних правопорушень не вчинить. Ствердила, що на її утриманні перебуває дві доньки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за яку отримує допомогу в розмірі 860 грн, з яких в стані сплатити штраф, просить суворо не карати.

З огляду на те, що обвинувачена свою винуватість у вчиненні кримінального проступку визнала повністю та щиро покаялась, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому суд з урахуванням і заяви потерпілої вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглядає справу в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, так як вона вчинила умисне легке тілесне ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує приписи ч.2 ст.50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, визначаючи такі обвинуваченій на підставі ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого, вчинення обвинуваченою кримінального проступку проти життя та здоров`я особи; особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності; має місце реєстрації та проживання; неодружена, має на утриманні та вихованні дочку 2016 р.н. та новонароджену дочку, у зв`язку з чим не працює, наявність стійких соціальних зв`язків; під наглядом в наркологічному чи психоневрологічному диспансерих не перебуває; позитивно характеризується за місцем реєстрації та проживання; просить вибачення за вчинене; пом`якшуючими вину обставинами є щире каяття, як зазначено в обвинувальному акті, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і належна процесуальна поведінка під час розгляду справи, що знайшли своє підтвердження під час судового провадженя; обтяжуючої вину обставини ні під час дізнання, ні судом не встановлено; - відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, визнає за можливе досягти мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 , призначивши їй з огляду на все це у своїй сукупності покарання за ч.1 ст.125 КК України штраф в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, яке буде в міру гуманне з урахуванням можливості сплати такого за матеріальним становищем і покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченою кримінальних правопорушень у майбутньому й з урахуванням особи останньої та обставин справи, сприятиме її виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь, в мінімальних межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, у мінімальному його розмірі з урахуванням ст.53 КК України.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, вибір заходу примусу та порядок його узгоджується із позицією сторони обвинувачення, висловленої у судових дебатах.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні; цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, в тому числі і запобіжний захід, підстав для його обрання якого з урахуванням відсутності клопотань та визначеного покарання немає.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання - штраф у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1