СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-і/759/5/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді : ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000990 від 30.03.2021 року стосовно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зі слів перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше засудженому, останній раз 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 3, ст. 289 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців без конфіскації майна, та який 27.09.2018 звільнений від відбування покарання із умовно достроковим терміном 1рік 9 місяців 7 днів;який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-
встановив:
У провадженні Святошинського районного суду м. Києва ( головуючий суддя ОСОБА_6 ) перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою суду від 27.05.2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі вісімдесят розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 181 600 грн., термін дії якого спливає 25.07.2021 року.
19.07.2021р. прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання прокурор послалась на існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчините інше кримінальне правопорушення, а більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого.
Відповідно до постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», продовжено всеукраїнський карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 р. до 31 серпня 2021 р.
Пунктом 20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Розгляд питань, які віднесено до повноважень слідчого судді (крім розгляду клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій і скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування), та окремих питань під час судового провадження здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.
У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Оскільки суддя ОСОБА_6 не може взяти участь у розгляді справи, розгляд клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою проводиться іншим суддею Святошинського районного суду м. Києва визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, що відповідає положенням п.20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини.
Обвинувачений та його захисник заперечували щодо продовження строку тримання під вартою. Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, так як стороною обвинувачення не доведено жодного зазначеного у клопотанні ризику. Обвинувачений просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочинну діяльність.
Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, який класифікується, як нетяжкий злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.
Враховуючи те, що з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не одружений, не працевлаштований, є особою раніше судимою, інкримінований йому злочин вчинено ним під час умовно дострокового звільнення, а також характер та обставини кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що вищенаведене у своєму взаємозв`язку дає підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Отже, встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
У зв`язку з наведеним, суд вважає, що наявна необхідність у збереженні стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , а клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.5 ст. 182 КПК України).
Враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, його вік, майновий стан та процесуальну поведінку, суд вважає за доцільне визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47 580 грн. (Сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят гривень) та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
На думку суду даний розмір застави, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» від 8 січня 2009 року), буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися чи будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, та буде гарантією виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177, 178, 183, 331, 369, 376 КПК України, п.20-5 Розділу XІ Перехідні положення КПК України, суд -
постановив :
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 18 вересня 2021 року включно, та утримувати його в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47 580 грн. (Сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят гривень), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059 ;банк отримувача ДКСУ, м.Київ ;код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;
3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утриматися від спілкування в поза процесуальний спосіб зі свідками в межах даного кримінального провадження.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 26.07.2021р.
Суддя ОСОБА_1