Справа № 712/7493/21
Провадження №1-кс/712/3827/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

12 липня 2021 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ CB Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , затверджено прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся старший слідчий СВ CB Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно 05.07.2021 в ході огляду відкритої ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Huawei», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 та двома сім-картами, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001775 від 05.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що 05.07.2021 р. близько 19 год. 07 хв. ОСОБА_5 , з телефонного номеру НОМЕР_3 на лінію "102" здійснив анонімне неправдиве повідомлення про замінювання Київського вокзалу, а саме про те, що в камері № 132 знаходиться валіза, в якій замурована бомба, проведеними слідчими діями було встановлено, що вказана інформація не знайшла свого підтвердження.

05.07.2021 в ході огляду відкритої ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно надав працівникам поліції свій мобільний телефон «Huawei», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 та двома сім-картами.

06.07.2021 даний телефон визнано речовим доказом по справі.

Приймаючи до уваги, вище викладене та враховуючи те, що вилучений мобільний телефон може мати істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, є знаряддям кримінального правопорушення, з метою недопущення втрачання даного речового доказу необхідно накласти арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, скерувала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001775 від 05.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що 05.07.2021 р. близько 19 год. 07 хв. ОСОБА_5 , з телефонного номеру НОМЕР_3 на лінію "102" здійснив анонімне неправдиве повідомлення про замінювання Київського вокзалу, а саме про те, що в камері № 132 знаходиться валіза, в якій замурована бомба, проведеними слідчими діями було встановлено, що вказана інформація не знайшла свого підтвердження.

05.07.2021 в ході огляду відкритої ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно надав працівникам поліції свій мобільний телефон «Huawei», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 та двома сім-картами.

06.07.2021 даний телефон визнано речовим доказом по справі.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими доводи слідчого, що у разі не накладення арешту на мобільний телефон, вказаний речовий доказ може бути пошкоджений, зіпсований, знищений чи прихований від органів досудового розслідування, тому є необхідність в накладенні арешту, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам пошкодження, псування, знищення, перетворення, використання, відчуження цього майна та втраті речових доказів кримінального провадження.

Оцінюючи дотримання права кожної особи на мирне володіння своїм майном, декларованого ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя зважає на те, що накладення арешту у даному кримінальному провадженні становить втручання у право власності, однак таке втручання на даний час є виправданим з огляду на суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку стосується результату розслідування у даному кримінальному провадженні обставин вчинення злочину.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ч.1 ст. 316 КПК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 КПК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.ч.1-6 ст. 319 КПК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заборонено будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійсненим на підставі закону.

З огляду на те, що речі, зазначені в клопотанні, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, являються речовим доказом по справі, яке має істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, з метою недопущення втрачання речових доказів, та з запобіганням в подальшому їх знищення, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора, що у разі не накладення на дане майно арешту воно може бути знищено, тому є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам відчуження цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно було направлено до суду 06.07.2021 року, що підтверджується конвертом та описом вкладення від 06.07.2021 року, слідчий суддя вважає, що слідчим не пропущений строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту.
Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ CB Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , затверджено прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 05.07.2021 в ході огляду відкритої ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «Huawei», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 та двома сім-картами, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1