єдиний унікальний номер справи 546/49/21
номер провадження 1-кп/546/42/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000090 відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Решетилівка Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого неофіційно, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не інваліда, не депутата, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

11 листопада 2020 року у період часу із 11 год. 55 хв. до 11 год. 57 хв., поблизу будівлі Решетилівської міської ради Полтавської області, що розташована у м. Решетилівка по вул. Покровська, 14, Полтавської області, а також у службовому кабінеті № 15 Решетилівської міської ради Полтавської області між потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває на посаді спеціаліста І категорії відділу житлово-комунального господарства, транспорту, зв`язку та з питань охорони праці виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виникла сварка з приводу ревнощів останнього до своєї дружини ОСОБА_8 . Під час конфлікту ОСОБА_5 почав вимагати у потерпілого ОСОБА_7 написання останнім розписки про підтримання близьких відносин із його дружиною ОСОБА_8 , на що потерпілому дав 1 годину, після сплину якої пообіцяв повернутися, та пішов з приміщення Решетилівської міської ради Полтавської області.

Того ж дня, о 13 год. 20 хв., ОСОБА_5 узяв з собою палицю для нанесення тілесних ушкоджень, яку заховав у правий рукав куртки, та повернувся до будівлі Решетилівської міської ради і зайшов до службового кабінету № 15, у якому перебував потерпілий ОСОБА_7 , де між ними знову виник конфлікт. ОСОБА_5 , дізнавшись про те, що потерпілий ОСОБА_7 не написав розписку про підтримання близьких відносин із його дружиною ОСОБА_8 , вирішив нанести тілесні ушкодження ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 11.11.2020 о 13 год. 22 хв. умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з правого рукава куртки дістав металеву трубу, якою один раз наніс удар по поверхні робочого столу ОСОБА_7 , чим пошкодив його, а у подальшому палицею наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар у область лівої руки, якою він, захищаючись, прикрив голову, після чого залишив будівлю Решетилівської міської ради Полтавської області.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1197 від 19.11.2020 ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді садна шкіри середньої третини лівого передпліччя, яке утворилося від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути і металева труба чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, від однократної дії травмуючого фактору та можливо в строк і за обставин, вказаних потерпілим та яке кваліфікується, як легке тілесне ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_7 умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

У судове засідання з`явилися прокурор, представник потерпілого та обвинувачений.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надавши до суду 08.07.2021 власноручно написану заяву, у якій повідомляє суд, що між ним та обвинуваченим 08.07.2021 укладена угода про примирення. Потерпілий не має можливості з`явитися до суду 12.07.2021, оскільки буде перебувати за межами України. Просить затвердити угоду про примирення у його відсутності та за присутності його представника адвоката ОСОБА_4 . Зазначає у заяві, що наслідки укладення угоди йому роз`яснені та зрозумілі, а також запевняє суд, що угода укладена ним добровільно без застосування до нього погроз, тиску або будь-якого іншого впливу (а.с.65).

Під час судового засідання представником потерпілого адвокатом ОСОБА_4 , надано суду угоду про примирення, з якої вбачається, що 08 липня 2021 року між потерпілим ОСОБА_7 за участі його представника адвоката ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладена угода про примирення. Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обставини вчинення кримінального проступку повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, вину у вчиненні якого визнає в повному обсязі та розкаюється у вчиненому. Шкода, завдана вчиненням кримінального правопорушення потерпілому відшкодована у повному обсязі. Сторони узгодили міру покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди сторонам угоди роз`яснені.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 пояснив, що угода про примирення укладалася у його присутності та ним підписана. Дана угода укладена добровільно між обвинуваченим та потерпілим за ініціативою обвинуваченого. Розмір завданої моральної шкоди обвинуваченим відшкодований в повному обсязі в добровільному порядку під час укладення та підписання угоди, про що зазначено в самій угоді. Наслідки укладення угоди в повній мірі були роз`яснені потерпілому та йому зрозумілі. Зазначив, що потерпілий претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає. Просив суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та залишити цивільний позов без розгляду. Про залишення цивільного позову без розгляду подав суду письмове клопотання. Зазначив, що відсутні перешкоди у затвердженні даної угоди та з метою економії процесуального часу просив розглянути дане питання у відсутності потерпілого, який на даний момент перебуває за межами України.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в повному обсязі беззастережно визнає свою провину у вчиненні даного кримінального проступку, підтверджує обставини його вчинення в обсязі визначеному обвинувальним актом та угодою. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену нею міру покарання. Зазначив, що наслідки укладення угоди та її невиконання йому зрозумілі. Вказав, що угода була укладена за його ініціативою, моральна шкода ним відшкодована у повному обсязі, претензій матеріального характеру потерпілий до нього немає. Пояснив, що він працює неофіційно, має стабільний дохід та взмозі сплатити штраф. Запевнив суд, що відсутні будь-які перешкоди у невиконанні ним взятих за угодою зобов`язань.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначив, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши обвинуваченого, представника потерпілого, думку прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та розглянувши питання щодо її затвердження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Якщо дії чи інтереси законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє, за рішенням прокурора, слідчого судді, суду такий законний представник замінюється іншим із числа осіб, визначених статтею 44 цього Кодексу.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим досягнута під час судового провадження за ініціативою обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, не пов`язаного з домашнім насильством, підписана 08.07.2021 та надана суду у судовому засіданні.

Згідно вимог ч. 3 ст. 474 КПК України вбачається, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст.125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального проступку. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Кримінальним проступком потерпілому завдана моральна шкода, яка в повному обсязі відшкодована обвинуваченим під час судового розгляду.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи жодних претензій матеріального характеру щодо відшкодування моральної шкоди потерпілий ОСОБА_7 до обвинуваченого не має, а обвинувачений ОСОБА_5 не несе перед потерпілим зобов`язань щодо будь-якого іншого відшкодування шкоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений, потерпілий, представник потерпілого цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, розлучений, має неповнолітню дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює неофіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативні характеризуючі ознаки відсутні, свою вину в скоєнні кримінального проступку визнав повністю, матеріальні збитки потерпілому відшкодовані у повному обсязі.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Під час судового провадження потерпілим подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, який ухвалою суду від 02.06.2021 прийнятий до розгляду у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні представником потерпілого подано письмове клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку із повним відшкодуванням завданої моральної шкоди, що підтверджується умовами угоди про примирення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Тому суд зобов`язаний залишити заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням до початку розгляду справи по суті.

Залишення позовної заяви без розгляду не порушує права та інтереси сторін або інших осіб.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Постановою дізнавача сектору дізнання Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_11 від 25 листопада 2020 року у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження два відео файли: HCVR_ch6_main_5500_5959.asf

та HCVR_ch6_main_1800_2300.asf, які збережені на диску із маркуванням RISTAR CD-R 700 Mb-80min, 52X speed.

Постановою старшого інспектора сектору дізнання ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_12 від 09 січня 2021 року у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження іграшковий пістолет, який вилучено в ході обшуку місця проживання ОСОБА_5 .

Питання щодо речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 128, 369-371, 373-376, 393, 394, 395, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 08 липня 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 за участі представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази по справі, а саме:

- іграшковий пістолет повернути власнику ОСОБА_5 ;

- два відео файли: HCVR_ch6_main_5500_5959.asf та HCVR_ch6_main_1800_2300.asf, які збережені на диску із маркуванням RISTAR CD-R 700 Mb-80min, 52X speed, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1