Справа № 626/433/21
Провадження № 1-кп/626/91/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2021 року за № 0000020 відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Харків, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Красноградського районного суду від 06.08.2020 за ч.1 ст.185 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільненого з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 приблизно о 08-й годині 26 січня 2021 року, перебуваючи в лісопосадці поруч з вул.Будівельників с. Наталине Красноградського району Харківської області, керуючись умислом спрямованим на незаконне виготовлення наркотичного засобу, виготовив наркотичний засіб концентрат з макової соломи для особистого вживання без мети збуту, який зберігав у шприці за місцем свого проживання. Під час обшуку 26 січня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено тампони, миску з нашаруваннями коричневого кольору, шприц з рідиною коричневого кольору. Згідно висновку експерта № СЕ-19/121-21/2782-НЗПРАП від 11.02.2021, нашарування, рідина містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований. Загальна маса опію ацетильованого у перерахунку на суху речовину складає 0,6851 грам.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.
Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом. ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненному. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив.

Враховуючи обставини справи, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, зокрема те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 міру покарання в межах, встановлених в санкції статті у виді обмеження волі. Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання необхідно призначити ОСОБА_3 на підставі положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, що підкреслено також в постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 187/1354/15 та від 24 січня 2019 року у справі № 552/1201/17.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання за попереднім вироком, враховуючи дані про його особу, при застосуванні ст. 71 КК України та призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України, є необґрунтованим.

Суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише у разі тримання особи в кримінально-виконавчій установій відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч.1 ст.309 КК України в розмірі наближеному до мінімального, що за своїм видом та розміром буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України. Вартість витрат на залучення експертів суд рахує вірним стягнути із обвинуваченого відповідно до ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Красноградським районним судом Харківської області від 06 серпня 2020 року та остаточно за сукупністю вироків ОСОБА_3 визначити покарання у виді обмеженняволі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обчислювати з дня з дня прибуття засудженого ОСОБА_3 до виправного центру.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1307,60 грн. судових витрат.

Речові докази по справі, передані на зберігання до УЛМЗ ГУНП в Харківській області - знищити.

Вирок може бути оскаржени до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча ОСОБА_1