Ухвала

Іменем України
17 червня 2021 року

м. Київ
справа № 522/10944/16-к
провадження № 51-3011 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 березня 2021 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
встановив:
За вироком Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2020 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК України) та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Одеським апеляційним судом ухвалою від 12 березня 2021 року в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2020 року відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали Одеського апеляційного суду від 12 березня 2021 року та призначення нового судового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що апеляційний суд безпідставно відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин. Посилається на те, що 28 січня 2021 року через негоду було порушено рух громадського транспорту у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості протягом часу роботи канцелярії Київського районного суду м. Одеси своєчасно подати апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається з копії оскаржуваної ухвали, апеляційним судом прийнято рішення про відмову прокурору у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2020 року та повернення апеляційної скарги.
Так, у постановленій за наслідками апеляційного розгляду ухвалі, апеляційним судом було зазначено, що оскаржуваний вирок було проголошено 29 грудня 2020 року. Прокурор ОСОБА_4 була присутня під час оголошення вироку суду та його копію отримала того ж дня. Апеляційну скаргу на вказаний вирок суду прокурор подала 29 січня 2021 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження. При цьому, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду від 29 грудня 2020 року прокурором подано лише 02 лютого 2021 року. Водночас апеляційний суд, розглянувши клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження, дійшов висновку, що визначений процесуальним законом строк на оскарження вказаного вироку було пропущено та підстав, що свідчили б про поважність причин пропуску прокурором строку на оскарження судового рішення, апеляційним судом встановлено не було.
Суд погоджується з висновком апеляційного суду, який визнав, що наведені у клопотанні прокурора причини пропуску строку не є поважними. Як правильно було зазначено судом, строк подання апеляційної скарги на вирок становить 30 днів з моменту його оголошення. При цьому прокурор отримала копію вказаного вироку в день його оголошення, тобто не була обмежена в часі та мала можливість на подання апеляційної скарги протягом 30 днів.
Крім того, апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що відповідно до наказу ДСА України від 01 червня 2020 року № 247 «Про запровадження в дослідну експлуатацію підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет», прокурор не була позбавлена можливості, у разі неможливості дістатись до Київського районного суду м. Одеси з метою подання апеляційної скарги, через власний кваліфікований електронний підпис подати апеляційну скаргу на електронну адресу суду.
Таким чином, викладені в ухвалі Одеського апеляційного суду мотиви повернення апеляційної скарги є обґрунтованими. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 399 КПК України.

Оскільки з касаційної скарги прокурора, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 12 березня 2021 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3