ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 м. Львів

Галицький районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участі:

прокурора ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, студента Львівського автомобільно-дорожнього коледжу Національного університету «Львівська політехніка», який працює вартовим сервісного центру МВС, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, розведеного, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2019 близько 02 год. 25 хв. неповнолітній ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та невстановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_4 , керуючись хуліганським мотивом протиставлення себе суспільству, самоствердження у спосіб заподіяння шкоди та вчинення насильницьких дій стосовно потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , вияву зневаги до установлених суспільних цінностей, існуючих норм і правил, діючи в групі, умисно нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, неповнолітній ОСОБА_8 наніс ОСОБА_11 удар правою ногою та обома руками в область живота, від якого останній втратив рівновагу та впав на землю, після чого ОСОБА_8 наніс ще два удари правою ногою по нижній частині спини потерпілого. В подальшому неповнолітній ОСОБА_8 надалі перебуваючи біля ОСОБА_11 наніс йому, ще по одному удару правою ногою в область правої сідниці та правої ноги. Після того, до потерпілого підбіг ОСОБА_9 , який наніс один удар лівою ногою по ногам потерпілого, а неповнолітній ОСОБА_8 продовжуючи перебувати біля ОСОБА_11 в черговий раз наніс удар правою ногою в область обличчя останнього.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_9 й надалі перебуваючи біля ОСОБА_11 наніс йому ще два удари правою ногою в область голови, а неповнолітній ОСОБА_8 в цей момент скориставшись безпораднім станом потерпілого, який продовжував перебувати у лежачому положенні відкрито викрав майно потерпілого, а саме: гаманцем марки «Lacoste» вартістю 1200 грн., в якому знаходилось грошові кошти в сумі 1200 грн., паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_11 , банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та побіг у невідомому напрямку.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_9 й надалі перебуваючи біля ОСОБА_11 , наніс останньому, який перебував у лежачому положенні на спині,ще один удар кулаком правої руки в плече та один удар по обличчі потерпілого.

Разом із цим невстановлені слідством особи, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження також нанесли ОСОБА_11 удари ногами в області голови, обличчя, тулуба та нижньої частини спини. В результаті вищевказаних протиправних дій потерпілий ОСОБА_11 зазнав легкого тілесного ушкодження у вигляді синця та садна на лівій руці, та пляму на шкірі спини.

Обвинувачений ОСОБА_8 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явлених обвинувачень у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень. Надав покази про те, що дійсно 12.07.2019 близько 02 год. 25 хв. разом з ОСОБА_9 , неподалік будинку № 24 по пр. Свободи у м. Львові умисно нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_11 . Після чого скориставшись безпорадним станом потерпілого заволодів його гаманцем в якому знаходились грошові кошти у сумі 1200 грн., паспорт громадянина України та банківську карточку.

Обвинувачений ОСОБА_9 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Надав покази про те, що дійсно 12.07.2019 близько 02 год. 25 хв. разом з ОСОБА_8 перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_4 умисно нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_11 .

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні не оспорювали факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.396 ч.2 ст.186 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та їх мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого, оскільки він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю вчинене групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.296 КК України. А також, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого, оскільки він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю вчинене групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.296 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєні обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальні правопорушення:

-за ч.2 ст.296 КК України є нетяжким злочином, відповідно до ст.12 КК України.

-за ч.2 ст.186 КК України є тяжким злочином, відповідно до ст.12 КК України.

ОСОБА_8 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю реєстрації та місцю навчання.

Пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин при вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочинів, дані, які характеризують ОСОБА_8 , враховуючи пом`якшуючу покарання обставину, суд вважає можливим визначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.296, ч.2 ст.186КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість злочинів, дані, які характеризують ОСОБА_8 , враховуючи пом`якшуючу покарання обставину, суд вважає можливим визначити обвинуваченому покарання відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі з можливістю застосування ст.75 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне обвинуваченим ОСОБА_9 кримінальне правопорушення:

-за ч.2 ст.296 КК України є нетяжким злочином, відповідно до ст.12 КК України.

ОСОБА_9 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, утримання двох неповнолітніх дітей, вчинення злочину неповнолітнім.

Обтяжуючих покарання обставин при вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочинів, дані, які характеризують ОСОБА_9 , враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, суд вважає можливим визначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції цієї статті.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі з можливістю застосування ст.75 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді одного року позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_8 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_8 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирати.

Визнати ОСОБА_9 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання у виді одного року позбавлення волі, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирати.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ:

-куртку світлого кольору торгової марки «Adidas» та кофту бордового, які були оглянуті 12.07.2019 протоколом огляду предметів - повернути ОСОБА_8 .

-спортивні штани чорного кольору торгової марки «Adidas», збоку яких є три полоси білого кольору та кросівки чорного кольору з білою підошвою повернути ОСОБА_8 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1