Справа № 185/2875/21
Провадження № 1-кп/185/406/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782 від 12 травня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлограді, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, який має на утримані 2 малолітніх дітей, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12 січня 2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 7 років. Звільнився 23 червня 2016 року з Веселовської ВК № 8 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 11 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 05 травня 2020 року приблизно о 12 годині 05 хвилин знаходячись за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , де в останнього виник злочинний умисел, на заволодіння грошовими коштами гр. ОСОБА_7 . Достовірно знаючи, її мобільний телефон та коло її спілкування, ОСОБА_3 взяв пусту сім картку для відновлення номеру мобільного оператора, яку придбав в невстановлений час, для власного користування, та зателефонував до мобільного оператора «Водафон», та повідомивши оператору, що бажає відновити свій номер телефону, назвав номер мобільного оператора «Водафон» яким користується ОСОБА_7 , та назвав два номери мобільних операторів на які остання найчастіше телефонувала, тим самим підтвердив, що він дійсно власник даного номеру мобільного оператора. В подальшому після перезавантаження мобільного телефону, він став користуватися номером мобільного оператора який належить ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_3 за допомогою мобільного додатку «Приват 24», та функцією відновлення забутого паролю, ОСОБА_3 відновив пароль ОСОБА_7 , підтвердження на відновлення паролю прийшло на номер телефону який є прикріплений в системі безпеки ІНФОРМАЦІЯ_4 , та належить ОСОБА_7 та зайшов до її особистого кабінету в додаткі «Приват 24», де відобразилися картки та грошові кошти які були на рахунку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, ОСОБА_3 , керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, та достовірно знаючи пін код від однієї картки НОМЕР_1 яка належить ОСОБА_7 та на якій не було грошових коштів, перевів з кредитного рахунку кредитної картки НОМЕР_2 , на картку НОМЕР_1 . Після чого знаходячись за адресою м. Павлоград, вул. Шевченка, буд. 118, з банкомату «ПриватБанк» за допомогою операції «зняття готівки без картки», зняв з карти НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 4000 грн., чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 4000 грн.

Після чого, ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфікованоза ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що у травні 2020 року він знаходився в с. Привовчанське, де мешкає і вирішив з картки ОСОБА_8 зняти гроші, так як син потерпілої це його вітчим ОСОБА_9 , який вже помер. У нього була пуста картка для встановлення номеру телефону для оператора Водафон. Він зателефонував оператору і сказав, що бажає встановити номер мобільного телефону, назвавши номер потерпілої і 2 телефонних номера, на які були дзвінки, і вказав номер свого рідного брата та сестри чи мами, продиктував оператору ID номер пустої картки, і йому підключили на цю картку номер телефона потерпілої. Він через цю картку зайшов в додаток Приват24 і увійшов до картки, де знав пароль потерпілої. Зайшовши в Приват24, він з однієї картки перевів на картку від якої знав пароль 4000 грн. А потім через банкомат без картки він зняв 4000 грн. Гроші витратив на себе. Це все відбувалося в один день. На даний момент він потерпілій нічого не відшкодував. Офіційного заробітку він не має. Знімав з банкомату кошти він, біля ОСОБА_10 . Цивільний позов визнав повністю. Вибачився перед потерпілою та в скоєному розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що обвинуваченого ОСОБА_11 вона вважала своїм прийомним онуком. 05 травня 2021 року вона проводила навчання зі своїми учнями дистанційно, і біля 12.00 год. у неї зник зв`язок з її мобільного телефону, але так як був дощ і гроза, вона подумала, що це із-за грози. Вона зателефонувала з іншого номеру учню, але він відповів, що його номер працює. Вона зрозуміла, що щось сталося з її телефоном. Вона нажимала на кнопки телефону і їй писало «не читає сім-картку». Гроза і дощ були до 13.30 год., але телефон і потім не включився. Біля 14.00 год. вона підійшла до оператора «Водафон» по вул. Центральній в м. Павлограді. Оператор перевірив телефон і сказав, що телефон працює, а картка була заблокована біля 12.00 год., а потім на новий шаблон картки розблокована через хвилин 7-10. Вона прийшла з документами і оператор запропонувала заблокувати картку, купити новий шаблон і розблокувати картку. Вона так і зробила, і поновила свій номер. Їй сказали, що це якісь шахрайства і попередили перевірити картки. Вона перевірила, і у неї на зарплатній грошей не було, а з кредитної було знято біля 4200 грн., тому, що залишилося біля 20 грн. Вона одразу ж звернулася з документами в центральний офіс «ПриватБанку» в м. Павлограді по вул. Озерній, і роз`яснила всю ситуацію. І їй в службі безпеки показали відео на якому біля Універмага по вул. Центральній в м. Павлограді, якийсь мужчина на вид 25-26 років, знімав ці гроші з картки її онука ОСОБА_12 , 2005 року народження. Їй сказали, що хто знімав гроші, знав пароль від однієї картки, і з кредитної картки були переведені кошти. Вона звернулася потім у поліцію. Гроші їй обвинувачений не відшкодував, відсотки вона платить. Покарання на розсуд суду.

Хоч обвинувачений ОСОБА_3 і визнав вину повністю, його вина доведена дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06 травня 2020 року, від ОСОБА_7 , відповідно до якого, остання повідомила, що 05 травня 2020 року близько 12 години 05 хвилин на її мобільному телефоні зник зв`язок, після чого з її банківської картки зникли грошові кошти в сумі 4 200 грн. /а.к.п. 33/.

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 25 березня 2021 року, відповідно до якого в приміщені головного відділення АТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30 було вилучено CD-R диск з відповідною інформацією /а.к.п. 35-37/.

- анкетою-заявою від 21 вересня 2018 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.к.п. 39/.

- інформаційною довідкою по номеру картки НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_7 , про те, що 05 травня 2020 року о 12 годині 54 хвилин були переведені 4 000 грн. на іншу картку з комісією 160 грн. /а.к.п. 41/.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, передбаченому КПК України.
Враховуючи досліджені протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та тимчасового доступу до речей та документів, анкету-заяву, інформаційну довідку по номеру картки, показання потерпілої та обвинуваченого, в їх сукупності, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не визнає рецидив злочину, так як ця обставина не була зазначена в обвинувальному акті.

За місцем проживання обвинувачений не характеризується, раніше судимий /а.к.п 27/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.к.п 28, 29/.

На підставі ст. 65 КК України, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді обмеження волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, раніше судимий, визнав вину повністю, в скоєному розкаявся, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5 518 грн. 00 коп. та моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_3 заявлений, потерпілою ОСОБА_7 підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За таких умов, цивільний позов ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, так, як є обґрунтованим, сума матеріальної шкоди підтверджується інформаційною довідкою, а також відсотками нарахованими на цю суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За таких обставин суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілої, яка була завдана кримінальним правопорушенням, та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості й вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 2 000 гривень. Саме такий розмір суми на відшкодування моральної шкоди на думку суду є достатнім для відшкодування потерпілій моральних збитків.

У справі процесуальних витрат та речових доказів не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5 518 грн. 00 коп. та моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. 00 коп. з обвинуваченого ОСОБА_3 заявлений, потерпілою ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 5 518 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 2 000 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1