Справа № 521/6812/20
Номер провадження:1-кп/521/595/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2021 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі колегії суддів:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Встановлені судом обставини та суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається:
Вирішується питання щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Позиції сторін кримінального провадження:
Представник потерпілого про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання сповіщений належним чином в порядку ст. 135 КПК, шляхом особистого сповіщення по телефону, однак до суду не з`явився. Проведення підготовчого судового засідання без участі представника потерпілого не відобразиться на повноті вирішення питань у ньому, у зв`язку з чим, відповідно до ст.325 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутністю представника потерпілого.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити до судового розгляду обвинувальний акт, так як він відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, кримінальне провадження підсудне суду, підстав для закриття немає.
Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України і має бути повернутий прокурору для усунення наявних недоліків. При цьому захисник зазначив, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення є необґрунтованим, тобто є не чітким та не конкретизованим і обвинуваченому не зрозумілим. Досудовим розслідуванням не встановлено час і місце та інші обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень. В обвинувальному акті є посилання на іншу особу, яка заволоділа майном та використовувала підроблене судове рішення, яке відношення має до виготовлення та використання цього документу обвинувачений йому також не зрозуміло. Також, адвокат зазначив, що посилання в обвинувальному акті на наявність іншого кримінального провадження, є порушенням вимог законодавства, оскільки є обставиною яка характеризує особу ОСОБА_7 . Обвинувальний акт не відповідає вимогам закону та порушує права обвинуваченого, оскільки деякі обставини які зазначені в ньому порушують честь та гідність ОСОБА_7 .
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд:
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків .
Щодо доводів сторони захисту проте що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України і має бути повернутий прокурору для усунення наявних недоліків, суд зазначає наступне.
Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.
Питання про конкретизацію викладених в обвинувальному акті, фактичних обставин справи як і правова кваліфікація кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.
Відповідно до ч. 3 ст.314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам КПК України, зокрема ст.291, та чи не містить він положення, що суперечать одне одному. Водночас обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акту, є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті.
Підстава для повернення обвинувального акта прокурору визначена в п.3 ч.3 ст.314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Таким чином вказаною нормою закону визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону. При цьому повернення обвинувального акта прокурору не має наслідком поновлення досудового розслідування та ухвалення у зв`язку з цим слідчим чи прокурором окремих процесуальних рішень.
Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні визначені у статті 91 КПК України. Так, згідно із частиною першою цієї статті у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (частина друга статті 91 КПК України).
Частиною першою статті 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Системний аналіз вказаних положень процесуального закону дозволяє прийти до висновку про те, що на відміну від процесуальних рішень слідчого, прокурора, що оформлюються постановами, і які відповідно до частини п`ятої статті 110 КПК України мають бути вмотивованими, а рішення слідчого судді, відповідно до частини другої статті 110, статті 370 КПК України, до того ж і обґрунтованими, таке важливе процесуальне рішення, як обвинувальний акт відповідно до частини другої статті 291 КПК України не повинно містити ні обґрунтування, ні мотивування. Тобто, серед іншого, в обвинувальному акті лише викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (пункт 5 частини другої 2 статті 291 КПК України). Отже, будь-яких обґрунтувань, мотивування на підтвердження викладених в обвинувальному акті обставин, КПК України не передбачає.
Відтак, посилання в обвинувальному акті на будь-які докази з метою доведеності встановлення певних обставин, викладених в обвинувальному акті, слід визнати порушенням засад верховенства права, змагальності та безпосередності дослідження доказів, оскільки таке фактично ставить вже на цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище через розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті.
Колегія суддів вважає, що посилання захисника на невідповідність складеного обвинувального акту вимогам КПК України є безпідставним, оскільки при вивченні обвинувального акту та додатків до нього, судом встановлено відсутність підстав для його повернення прокурору.
Колегією суддів встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.
В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченими, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
З огляду на це, колегія суддів доходить до висновку про відповідність даного обвинувального акта вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника, не вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України і у своїй більшості зводяться до оспорювання фактичних обставин справи та незгоди із пред`явленим обвинуваченням.
Разом з тим, під час підготовчого засідання не досліджуються будь-які докази на підтвердження, або спростування викладених прокурором фактичних обставин, а тому суд позбавлений можливості на даному етапі перевіряти чи встановлювати їх достовірність.
Суд наголошує на тому, що питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення не підлягають розгляду на підготовчому судовому засіданні і суд на цій стадії лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи при цьому суті обвинувачення.
Суд не може передчасно, без дослідження будь-яких доказів, надавати оцінку обставинам, викладеним в обвинувальному акті та ставити їх існування під сумнів, як того вимагають захисники.
Вирішення питання доведеності вини обвинуваченого не відповідає завданню підготовчого провадження, з огляду на мету вказаної стадії та вичерпний перелік повноважень суду під час її проведення. Обґрунтування стороною обвинувачення належної кваліфікації кримінального правопорушення і, відповідно, її підтвердження чи спростування, має відбуватися виключно в ході судового розгляду на підставі дослідження та оцінки наданих суду доказів.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт підсудний Малиновському районному суду міста Одеси, підстав для закриття кримінального провадження за обвинувальним актом не має, обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК. Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.
Під час підготовчого судового засідання судом з`ясовані питання передбачені ст. 315 КПК України.
Керується вимогами ст. ст. 314, 315, 316, 376 КПК України, -
Висновки суду:
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України на «21» травня 2021 року на 09 годину 30 хвилин у приміщенні Малиновського районного суду міста Одеси у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та захисника.
Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомити прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та захисника.
Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3