ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1856/21 Справа № 179/573/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за № 0000085 та № 0000084, за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_11 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року
щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковпаківка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Новомосоковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження щодо останнього закрито.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , передбачене ч. 1 ст. 125 КК України (в редакції КК України станом на день вчинення злочину), відносяться до категорії кримінальних проступків, та передбачає основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, встановлено ч. 1 ст. 49 КК України - два роки, який на сьогоднішній день закінчився, так як час вчинення злочину 25 лютого 2019 року. За цих умов, враховуючи те, що на момент винесення ухвали минули передбачені вищезазначеним законом строки, суд дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. При цьому, суд вважав, що процесуально-правовою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення і воно є обов`язковим, за винятком випадків, спеціально передбачених у законі. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави.
Згідно з обставинами, встановленими судом, 25 лютого 2019 року близько16год. ОСОБА_7 , знаходячись на території подвір`я, розташованого по АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки з потерпілим ОСОБА_9 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , перебуваючи в положенні стоячи, кулаком правої руки наніс один удар в область потилиці ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді контузії важкого ступеню гіферми, гемофтальму лівого ока, забиття м`яких тканин потилиці, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.
25 лютого 2019 р. близько16год. ОСОБА_7 , знаходячись на території подвір`я, розташованого по АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки з потерпілою ОСОБА_10 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , перебуваючи в положенні стоячи, кулаком правої руки наніс два удари в область лівого плечового суглобу ОСОБА_10 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забиття лівого плечового суглобу і грудної клітки зліва, синців лівого плеча і лівої лопатки, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_9 просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на незаконність судового рішення. Захисник зазначає, що суд залишив поза увагою те, що обвинувачений постійно ухилявся від суду, не надаючи при цьому доказів поважності причин своєї неявки. На переконання адвоката, за цих умов, суд безпідставно посилався у рішення на ненадання доказів на підтвердження зупинення перебігу строку давності. Поряд із цим, поза увагою суду було залишено й те, що стан здоров`я ОСОБА_9 погіршився, останні почав втрачати зір, око почало всихати та на даний час лікарі пропонують його видалення. Таким чином, завдані тілесні ушкодження спричинили каліцтво, однак у зв`язку з ухиленням обвинуваченого від суду не було можливості у його відсутність розпочати судовий розгляд та призначити експертизу. На переконання апелянта, суд порушив права потерпілого, позбавив його можливості ініціювати призначення експертизи та не врахував при цьому його думку щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника потерпілого ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які апеляційну скаргу підтримали, обвинуваченого та захисника та прокурора, які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що наведених вимог закону судом дотримано не було.
Так, згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відповідно до частини третьої статті 285 КПК України , підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадку обов`язкової згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також в разі дотримання певних умов, зокрема, якщо особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Як вбачається з матеріалів провадження, наведених вимог закону судом дотримано не було та обставина вчинення обвинуваченим іншого злочину залишилась неперевіреною.
Разом із цим, перевіркою технічного запису судового засідання встановлено, що заслухавши клопотання обвинуваченого про звільнення від відповідальності судом не було роз`яснено останньому підставу звільнення від кримінальної відповідальності, в тому числі й те, що вона не є реабілітуючою.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно зі ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Отже, перевіривши матеріали кримінального провадження та надавши їм належну оцінку, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального закону, а ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_11 задовольнити.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4