Справа № 282/998/20
Провадження № 1-кп/282/67/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000191 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 19.06.2008 року апеляційним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч 3 ст. 289, ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців з конфіскацією майна; 23.06.2009 року Любарським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією майна, звільнений з місць позбавлення волі 05.07.2017 року по відбуттю покарання,-

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2020 року, близько 13 години в с. Новий Любар, Любарського району ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину промислових та продовольчих товарів «Авоська», розташованого по вулиці Гвардійців Кантемирівців, 2, помітив велосипед марки «Віаnchі» вишневого кольору, який був спертий на приміщення магазину та вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю власника велосипеда та інших осіб, діючи з корисливих мотивів, повторно шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Віаnchі» вишневого кольору, належний ОСОБА_6 , з яким з місця вчинення правопорушення зник, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди згідно висновку експерта на суму 3100 грн.

Разом з цим, 29.07.2020 о 08 годині, оперуповноважений сектору кримінальної поліції Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , заступив у добовий наряд у складі слідчо-оперативної групи Любарського ВП, по вул. Максимчука, 7 смт. Любар, де виконував покладені службові обов`язки.

Так, 29.07.2020 о 13 годині 21 хвилині до чергової частини Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області надійшло телефонне повідомлення ОСОБА_6 , громадянки України, пенсіонерки, мешканки АДРЕСА_2 про вчинення крадіжки її велосипеда з-під місцевого магазину.

Дане повідомлення зареєстровано в книзі ЄО Любарського ВП за № 2191 від 29.07.2020. На місце пригоди для перевірки повідомлення виїхала слідчо-оперативна група Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, у складі якої перебував ОСОБА_7 .

Відповідно до наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні» № 575 від 07.07.2017, зокрема після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення працівник оперативного підрозділу на місці події:

- здійснює поквартирний чи подвірний обхід з метою виявлення свідків учиненого кримінального правопорушення, збору відомостей, що можуть бути використані як докази;

- установлює час, місце і обставини вчинення кримінального правопорушення; кількість осіб, які його вчинили, їх прикмети; наявність у них зброї, транспортних засобів, слідів на одязі чи тілі, які могли залишитися через опір потерпілих або при подоланні перешкод; індивідуальні ознаки викрадених речей; напрямок руху осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, інші відомості, необхідні для їх встановлення; використовує наявні джерела оперативної інформації з метою розкриття кримінального правопорушення;

- негайно інформує слідчого про одержані дані щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили, для їх подальшої фіксації шляхом проведення слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій;

- виконує письмові доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій. Під час їх виконання користується повноваженнями слідчого.

Під час перевірки вказаного повідомлення оперуповноважені служби карного розшуку Любарського ВП лейтенант поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , лейтенант поліції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через оперативного чергового отримали інформацію від місцевих мешканців про причетність до вчинення крадіжки раніше судимого місцевого жителя ОСОБА_4 , якого бачили з чужим велосипедом по вул. Лесі Українки.

Встановивши місце перебування ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , діючи в рамках превентивних поліцейських заходів, передбачених ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_7 , викликав ОСОБА_4 , на вулицю за територію указаного подвір`я.

На законну вимогу працівника поліції у смт. Любар по вул. Лесі Українки біля буд. № 1, яка полягала в намірі отримати усні пояснення щодо місцезнаходження викраденого велосипеда, ОСОБА_4 , відповів агресивно. Усвідомлюючи своє викриття працівником поліції, він вирішив уникнути фізичного затримання та відповідальності шляхом залишення місця події, відштовхнувши при цьому від себе ОСОБА_7 , який після падіння на землю покликав на допомогу іншого працівника Любарського ВП - ОСОБА_8 , і разом почали переслідувати правопорушника.

Не бажаючи підкорятись законним вимогам працівників поліції про залишення на місці, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, з метою уникнення фізичного затримання та притягнення в подальшому до встановленої законом відповідальності за крадіжку чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що лейтенант поліції ОСОБА_7 , лейтенант поліції ОСОБА_8 , є працівниками правоохоронного органу, виконують свої службові обов`язки, несподівано витяг з власного одягу кухонного ножа, і погрожуючи їм фізичною розправою, вбивством, почав робити наступальні рухи до них, розмахуючи ножем. При цьому ОСОБА_4 , відмовлявся виконувати законі вимоги працівників поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про припинення протиправної поведінки та обеззброюватись з власної волі.

Намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_4 , усвідомлюючи наявність та реальність погроз своєму життю і здоров`ю, ОСОБА_8 , з ОСОБА_7 , зажадали кинути ніж, який міг бути використаним для умисного заподіяння тілесних ушкоджень та підкоритись законним вимогам, які полягали у припиненні протиправних дій, добровільному позбавленні ножа. При наближення працівників поліції, ОСОБА_4 , проігнорував їх законні вимоги, та усвідомлюючи можливість заподіяння поліцейським серйозної шкоди здоров`ю, продовжував розмахувати ножем, висловивши погрози ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , вбивством, і роблячи при цьому наступальні рухи до них.

З метою обеззброєння правопорушника, припинення його протиправної поведінки, діючи в рамках покладених службових обов`язків, визначених ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» («Застосування фізичної сили»), ст. 45 Закону України «Про Національну поліції («Застосування спеціальних засобів»), ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , застосували до ОСОБА_4 , фізичну силу, спеціальні засоби у вигляді препарату сльозоточивої та дратівливої дії, кайданок, внаслідок чого останній був затриманий і доставлений до Любарського відділення поліції.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 2 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у погрозі вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 1 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково. Зазначив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнає повністю однак вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.345 КК України невизнає. Пояснив, що викрав велосипед однак чому це зробив не знає. В подальшому продав велосипед за 500 гривень, а кошти отримані від продажу витратив на власні потреби. Що стосується інциденту з працівниками поліції ствердив наступне. Того дня, перебуваючи у його знайомого в приміщенні будинку вживали алкогольні напої. Зазначає, що у будинок зайшов ОСОБА_7 , не представившись покликав його на вулицю для розмови. Вони розмовляли на подвір`ї після чого вийшли з подвір`я та перебували біля службового автомобіля. Наголосив, що перебуваючи біля автомобіля курив цигарки та ходив біля автомобіля, тоді як ОСОБА_7 хапав його за руку. Обвинувачений просив ОСОБА_7 не хапати його за руку, однак ОСОБА_7 в черговий раз схопив його за руку, у зв`язку з чим він витягнув ножа із штанів та розвернувся до працівника поліції. У зв`язку з такими діями ОСОБА_7 спотикнувся та упав. Сховавши ніж обвинувачений направився в сторону магазину. Через декілька хвилин його наздогнали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Працівники поліції застосували до нього сльозогінний газ, а тому він знову витягнув ножа, відмахнувся ним та продовжив рух. Запевнив суд, що саме працівники поліції спровокували його витягнути ножа. Працівники поліції використавши брусок збили його з ніг. Після цих дій обвинувачений викинув ножа і працівники поліції його затримали. Додав, коли б Він не витягував ножа, то б і не довели його вину у крадіжці велосипеда.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст.345 КК України, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.1 ст.345 КК за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:
даними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що 29.07.2020 року приїхала на велосипеді до магазину «Авоська», залишивши його біля магазину зайшла всередину. Коли повернулась з магазину виявила відсутність велосипеда. Відразу зателефонувала у поліцію;
даними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що 29.07.2020 року йому повідомили про крадіжку велосипеда. Шляхом отримання оперативної інформації місця перебування, причетного до викрадення велосипеда ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 прибули до домогосподарства за адресою АДРЕСА_3 . Виявивши причетного до викрадення велосипеда ОСОБА_4 , ОСОБА_7 запропонував останньому вийти на вулицю. ОСОБА_8 залишився у домогосподарстві для встановлення обставин. Через деякий час ОСОБА_7 повідомив йому, що ОСОБА_4 дістав ножа та махав перед ним. Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 почали наздоганяти ОСОБА_4 . Наздогнавши ОСОБА_4 висловили вимогу, викинути ножа однак ОСОБА_4 витягнув його знову та відмахнувся висловивши погрози вбивством;
даними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_7 про те, що 29.07.2020 року заступивши на чергування, перебував на робочому місці. Близько обіду надійшло звернення про те, що зник велосипед. Виїхавши на місце, звідки зник велосипед, йому стало відомо про причетного до викрадення велосипеда ОСОБА_4 . ОСОБА_7 було встановлено, що ОСОБА_4 знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прибули до домогосподарства за адресою АДРЕСА_3 , виявивши там ОСОБА_4 , ОСОБА_7 запропонував йому вийти на вулицю, на що останній погодився. Поспілкувавшись на вулиці ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_4 проїхати до відділку поліції у зв`язку з чим вони підійшли до службового автомобіля. ОСОБА_7 запропонував сісти у автомобіль, однак ОСОБА_4 продовжував ходити біля автомобіля. В один момент ОСОБА_4 правою рукою витягнув ножа, а лівою відштовхнув його. Втративши рівновагу ОСОБА_7 впав, а ОСОБА_4 почав втікати. Покликавши ОСОБА_8 почали його наздоганяти. Наздогнавши ОСОБА_4 висловили вимогу, викинути ножа, однак ОСОБА_4 витягнув його знову та відмахнувся висловивши погрози вбивством;
протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.07.2020 року, згідно якого ОСОБА_6 повідомила про крадіжку велосипеда (а.с. 7-8, том 2);

протоколом огляду місця події від 29.07.2020 року з доданими фото таблицями згідно якої оглядом місця події являється прилегла територія до магазину «Авоська» (а.с. 9-11, том 2);

протоколом огляду місця події від 29.07.2020 року згідно якої оглядом місця події являється прилегла територія до магазину «Авоська» (а.с. 12-13, том 2);

протоколом огляду місця події від 29.07.2020 року з доданими фото таблицями згідно якого під час огляду виявлено велосипед (а.с. 14-16, том 2);

протоколом огляду місця події від 29.07.2020 року згідно якого під час огляду виявлено велосипед (а.с. 17-18, том 2);

протоколом огляду речового доказу від 15.09.2020 року згідно якого ОСОБА_6 впізнала свій велосипед (а.с. 22, том 2);

довідкою ФОП ОСОБА_9 , від 30.07.2020 року стосовно вартості велосипеда (а.с. 23, том 2);

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.07.2020 року (а.с. 28-29, том 2);

рапортом оперуповноваженого СКП Любарського ВП ОСОБА_10 , від 29.07.2020 року (а.с. 30, том 2);

рапортом оперуповноваженого СКП Любарського ВП ОСОБА_11 , від 29.07.2020 року (а.с. 31, том 2);

протоколом огляду місця події від 29.07.2020 року з доданими фото таблицями під час якого виявлено та вилучено кухонний ніж (а.с. 32-34, том 2);

протоколом огляду місця події від 29.07.2020 року під час якого виявлено та вилучено кухонний ніж (а.с. 35-36, том 2);

випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 759 від 29.07.2020 року (а.с. 56, том 2);

висновком експерта Чуднівського міжрайонного відділення бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Житомирської обласної ради № 307 від 30.07.2020 року згідно якої у ОСОБА_7 було виявлено садно задньої поверхні правого предпліччя (а.с. 72 том 2);

протоколом огляду предмету від 14.08.2020 року з доданою фото таблицею згідно якого оглянутий велосипед марки «Bianchi» (а.с. 100-105, том 2);

висновком експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 6/2-265-6/4-287 від 08.09.2020 року згідно якого ніж із ручкою червоно-чорного кольору не являється холодною зброєю (а.с. 106-111, том 2);

висновком експерта Житомирського відділення Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України № 2553/20-25 від 16.09.2020 року яким встановлено вартість велосипеда (а.с. 114-118, том 2);

диском DVD-R із відеозаписом із камери відеоспостереження магазину «мінімаркет» (а.с. 157, том 2);

протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2020 року з ілюстративною таблицею (а.с. 158-162, том 2);

протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2020 року з ілюстративною таблицею (а.с. 173-179, том 2);

протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2020 року з доданим відеозаписом (а.с. 181-185, том 2);

дослідженими у судовому засіданні речовими доказами.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочинів, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.
Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.
У відповідності до ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи .
Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явлених обвинувачень безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Правова природа кваліфікації злочинів пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення та доказування у визначений кримінальним процесуальним законом спосіб двох важливих обставин: факту вчинення суб`єктом злочину суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту поведінки у формі дії чи бездіяльності; точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України характеризується погрозою вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків
Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет, а додатковим обов`язковим об`єктом - психічна недоторканність працівників правоохоронних органів або їх близьких родичів, їх здоров`я.
Потерпілими від цього кримінального правопорушення можуть бути працівник правоохоронного органу, його близькі родичі.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення може бути виражена у: погрозі заподіянні побоїв, а також тілесних ушкоджень - легких, середньої тяжкості або тяжких. Відповідальність за ч. 1 ст. 345 настає, коли мала місце погроза вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна. Така погроза має бути дійсною і реальною. Погроза може виражатися у висловлюванні (усно, письмово, із застосуванням технічних засобів), у жестах, а також у інших діях, за допомогою яких винний залякує потерпілого вчиненням вбивства, застосуванням до нього насильства чи знищенням його майна.
Для кваліфікації дій винного за ч. 1 ст. 345 наявність реальних підстав побоювання потерпілим виконання погрози не є обов`язковою.
Обов`язковою ознакою погрози у складі цього кримінального правопорушення є те, що, вона вчиняється у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків.
Суд не бере до уваги показання обвинуваченого про те, що він захищався від дій працівників поліції та не винен у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні передбаченого ч.1 ст.345 КК України та вважає, що такі спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.345 КК України, що виразилось у погрозі вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. А також, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна, вчиненим повторно.
Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_4 повністю доведена в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч.2 ст.185 та ч.1 ст.345 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статями Кримінального кодексу, або іншими частинами статті суд не вбачає.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає доведеним:
факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна, вчиненим повторно; факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, що виразилось у погрозі вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Обставиною, якя згідно ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні передбаченому ч.1 ст.345 КК України не визнав, визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України а також дані про особу обвинуваченого, який не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, по місцю проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, раніше судимого.
Тому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , слід призначити покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, у зв`язку з ухваленням обвинувального вироку із обвинуваченого в дохід держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

Саме тому, у відповідності до ст. 124 КПК України, із обвинуваченого підлягають стягненню в дохід держави витрати на залучення експертів.
Речовими доказами розпорядитись у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Прокурор у судових дебатах заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд, з урахуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України: вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, переховування від суду з метою уникнення покарання, а також, враховуючи обставини передбачені ст. 178 КПК України, тяжкість покарання та наявність судимостей в ОСОБА_4 , вважає, що відносно обвинуваченого необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 177, 178, 349, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді:

-за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;

-за ч. 1 ст. 345 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 , у строк призначеного остаточного покарання попереднє ув`язнення з 29 липня 2020 року по 24 листопада 2020 року у співвідношенні день за день.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 (шістдесят) копійок (висновок експерта № 6/2-265-6/4-287 від 08.09.2020 року), в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки (висновок експерта № 2553/20-25 від 16.09.2020 року).

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, негайно в залі суду, до набрання вироком суду законної сили.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття його під варту на підставі даного вироку суду, а саме з 31 березня 2021 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2020 року по справі № 282/813/20 на кухонний ніж з руків`ям червоно-чорного кольору; грошові кошти в сумі 161 грн., володільцем яких є ОСОБА_4 скасувати.

Речові докази по справі після набрання вироком суду законної сили, а саме: велосипед марки «Bianchi» - повернути власнику ОСОБА_6 ; кухонний ніж з руків`ям червоно-чорного кольору знищити, грошові кошти в сумі 161 (сто шістдесят одна) гривня повернути власнику ОСОБА_4 ; два відеозаписи, які знаходяться на DVD-R диску, а саме камер відеоспостереження магазину «мінімаркет продукти» - залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1