Справа № 461/6171/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/870/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 липня 2021 року стосовно ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ),

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

особи, стосовно якої вирішується питання

про тимчасовий арешт ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_11

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту та звільнено з-під варти в залі суду ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ).

Таке своє рішення слідчий суддя мотивувала тим, що ОСОБА_7 , будучи переслідуваним в Російській Федерації з політичних причин, не порушуючи законодавство України, відкрито співпрацюючи з органами державної влади України, перебуваючи в процедурі визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, маючи постійне місце проживання в Україні не може вважатись особою, щодо якої повинен застосовуватись будь-який запобіжний захід.

В апеляційній скарзі керівник Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, ухваленою не на підставі об`єктивно з`ясованих обставин. Зазначає, що на час затримання ОСОБА_7 відсутній запит про його видачу до Російської Федераці, з якого можна було б зробити висновки про те, що в Російчській Федерації особа розшукується лише за участь у політичній партії «Хібз ут Тахрір Іль Ісламі», а не за інші кримінально-карані діяння. Зазначає, що судом не враховано, що положеннями ст. 583 КПК України передбачено мінімальні вимоги до обсягу документів та відомостей, які надаються до клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту, водночас прокурором надано відомості, відповідно до яких підтверджено факт перебування в розшуку ОСОБА_7 каналами Генерального Секретаріату Інтерполу з метою арешту та екстрадиції до Російської Федерації як члена терористичної організації. Також апелянт зазначає, що факт подання заяви про отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, може бути підставою для відмови у прийнятті рішення про видачу за запитом особи, а не при вирішенні питання про застосування тимчасового арешту. Крім того, стверджує, що наказом ГУ ДМС України у Львівській області від 08 липня 2021 року відмовлено в оформлені документів для вирішення питання про визнання громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 буженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, яке на даний час оскаржується в порядку адміністративного судочинства та остаточне рішення за заявою не прийнято. Просить дану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_7 строком до 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

У запереченнях на апеляційну скаргу керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_6 захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, та просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення. Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 , які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із долучених до клопотання прокурора матеріалів, інкримінований ОСОБА_7 злочин за законом України про кримінальну відповідальність кваліфікується за ч.1 ст.258 ? КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає позбавлення волі на строк не менше 1 року, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане діяння не закінчився, вказаний злочин не належить до військових та відповідно до положень ст.477 КПК України не порушується за заявою потерпілого.

В той же час, ОСОБА_7 інкримінується участь в ісламський політичній партії «Хізб ут Тахрір Аль-Ісламі», яка неправомірно заборонена в Російській Федерації як терористична саме з політичних причин. В вину даній особі ставиться участь в мирних зібраннях та спільних молитвах даної організації, що жодним чином не підпадає під поняття терористичної діяльності визначеному в законодавстві України.

Організація Хізб Ут Тахрір є просвітницькою політичною ісламською організацією, яка використовує виключно мирні методи діяльності та не є забороненою в Україні та країнах заходу. Єдина країна в світі де дана організація визнана терористичною є Російська Федерація.

Також мирний характер діяльності вищевказаної організації та політичні переслідування її членів в Російській Федерації підтверджуються рішеннями Львівського окружного адміністративного суду (справа № 813/5453/14, рішення набрало законної сили), в якому вказується: «…Щодо діяльності політичної партії «Хізбут-Тахрір Аль-Ісламі» (інша назва - «Партія ісламського визволення») (далі - ХТІ).ХТІ є міжнародною ісламською партією, діяльність якої ґрунтується на законах Ісламу. Метою цієї партії є відновлення ісламської держави, керівником якої був би обраний мусульманами «халіф». Методою діяльності організації є просвіта із закликом до мусульман повернутися до ісламського засобу життя. Своїм завданням ХТІ вважає виховання моральних та ідейних з точки зору Ісламу людей, без яких неможливо розбудова ісламської держави. Організація декларує виключно мирні засоби роботи серед мусульман. Партія немає військового крила чи озброєних прибічників. Так, речник організації у Великій Британії від імені ХТІ засудив терористичні акти, що були скоєні у 2007 році у Лондоні. Речник організації у Данії також виступив із засудженням цього теракту. Завдяки цьому, ХТІ цілком легально діє у всіх демократичних країнах Європи та Північної Америки, за винятком Німеччини, де партія заборонена через свою антисіоністську риторику та критику Ізраїлю. Але й у Німеччині забороненими є публічні заходи партії, при цьому члени ХТІ не переслідуються правоохоронними органами країни. Провідні правозахисні організації світу, зокрема «Amnesty International», визнавали членів цієї партії, засуджених до ув`язнення у країнах СНД, політичними в`язнями та рішуче засуджували численні факти катувань та позасудових страт членів ХТІ в цих країнах. З вказаним рішенням погодився й Верховний суд у складі колегії Касаційного кримінального суду (справа №813/2172/17), який своєю постановою від 06 березня 2020 року, апеляційну скаргу Державної міграційної служби України залишив без задоволення.

Як було встановлено Верховним судом по вказаній справі, з дослідженої судами попередніх інстанцій особової справи ОСОБА_7 та протоколу співбесіди із ним, причиною виїзду з Російської Федерації стало кримінальне переслідування його за статтею 205.5 (тероризм) КК РФ, а саме: за участь у міжнародній організації "Партія ісламського визволення" ("Хізб ут-Тахрір аль-Ісламі"), яка у Російській Федерації визнана терористичною і діяльність якої на території цієї держави заборонена. У зв`язку з цим за місцем проживання позивача у РФ проходив обшук, а також його оголошено в розшук. Єдиною країною, де Хізб ут-Тахрір аль-Ісламі заборонена як терористична організація є Росія (рішення Верховного Суду РФ від 14.02.2003 р. № ГКПИ 03-116). Водночас, Хізб ут-Тахрір аль-Ісламі та її члени відсутні в оновленому списку санкцій Комітету Ради Безпеки ООН, запровадженому резолюціями № 1267 (1999), № 1989 (2011) та № 2253 (2015), серед організації, по ІДІЛ, Аль-Каїді та пов`язаними з ними особами, групами, підприємствами та організаціями. Хізб ут-Тахрір аль-Ісламі не включено і до оновленого списку іноземних терористичних організацій, що складається Державним департаментом США. Інформація з відкритих незалежних джерел, зокрема, Комітету Ради Безпеки ООН та Державного департаменту США, не відносить діяльність Хізб ут-Тахрір аль-Ісламі до терористичної та/або екстремістської. Наведене дає підстави характеризувати Хізб ут-Тахрір аль-Ісламі як не пов`язану з тероризмом ісламську релігійно-політичну організацію, діяльність членів якої не підпадає під критерії виключення.

Крім того, відповідно до листа сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП у Львівській області №1289/33/V/2021 від 21.07.2021 підтверджено факт перебування в розшуку каналами Генерального Секретаріату Інтерполу з метою арешту та екстрадиції до Російської Федерації як члена терористичної організації громадянина цієї держави ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата оголошення його в розшук 21.08.2018.

Згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 21.07.2021 ОСОБА_7 значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.205.5 КК Російської Федерації.

Постановою органу досудового розслідування компетентного органу Російської Федерації від 26.03.2018 ОСОБА_7 притягнуто як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205.5 КК Російської Федерації та постановою Кіровського районного суду м.Уфи Республіки Башкортостан від 19.04.2018 стосовно нього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці з моменту його екстрадиції в Російську Федерацію чи затримання та території Російської Федерації.

Надаючи правову оцінку матеріалам клопотання, апеляційний суд прийшов до висновку про обґрунтованість висновків слідчого судді та наявність на час розгляду підстав, які вказували на неможливість застосування відносно ОСОБА_7 тимчасового арешту.
Так, відповідно до ч.1 ст.583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Зі змісту п.10 ч.1 ст.541 КПК України вбачається, що тимчасовий арешт - взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений цим Кодексом або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).
Аналіз вищевказаної норми свідчить про те, що тимчасовий арешт фактично є аналогом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто найсуворішого із передбачених Главою 18 КПК України запобіжних заходів.
Водночас згідно з ч.4 ст.590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

Так, як вбачається з матеріалів справи підозрюваний ОСОБА_7 звернувся до ГУ ДМС України у Львівській області сам ініціювавши розгляд його справи, повідомивши про своє первісне місце проживання у АДРЕСА_1 . Розгляд заяви ОСОБА_7 триває і на даний момент, отже він знаходиться в процедурі визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Окрім того ОСОБА_7 звернувся в березні 2021 до Управління Верховного Комісара ООН у справах біженців з проханням про допомогу в проходженні процедури про надання статусу біженця в Україні. Відповідно до виданого 19.04.2021 листа підтримки Представництва УВКБ ООН в Україні дана особа підпадає під захист Управління Верховного Комісара ООН у справах біженців і повинна, зокрема бути захищеною від примусового повернення до країни де існуватиме загроза її життю чи свободі.

При цьому, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_7 постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 . На даний момент ОСОБА_7 знаходиться в процесі зміни місця проживання у м.Львові. Його новою адресою є АДРЕСА_2 , що підтверджується Договором оренди житлового приміщення(копія додається). ОСОБА_7 дав добровільну згоду з`явитись до Сектору Міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП у Львівській області у разі виклику. 21.07.2021 ОСОБА_7 був викликаний до Сектору Міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП у Львівській області за адресою вул.Архипенка 1 на узгоджену годину. Біля входу в приміщення ОСОБА_7 в присутності свого захисника ОСОБА_10 був затриманий працівниками ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області.

Відтак, враховуючи обставин справи, а також те, що ОСОБА_7 , будучи переслідуваним в Російській Федерації з політичних причин, не порушуючи законодавство України, відкрито співпрацюючи з органами державної влади України, перебуваючи в процедурі визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, маючи постійне місце проживання в Україні не може вважатись особою, щодо якої повинен застосовуватись будь-який запобіжний захід.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними, а рішення слідчого судді законним та обгрунтованим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 23 липня 2021 року про відмову в відмовлено в задоволенні клопотання керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 щодо застосування тимчасового арешту до ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу керівника Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23 липня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту та звільнено з-під варти в залі суду ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4