Справа № 201/4915/21
Провадження № 1-кс/201/1586/2021
УХВАЛА
Іменем України

21 травня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю дізнавача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження № 0000108 від 03.02.2020р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2021р. на майно,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_5 (діє на підставі договору від 17.05.2021р. і ордеру від 18.05.2021р.), з клопотанням, в якому просить скасувати арешт з належного ОСОБА_5 автомобіля Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, які було вилученого 02.02.2021р. за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, в рамках кримінального провадження № 0000108 від 03.02.2021р. за ознаками ст. 290 КК України, накладний ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2021р. по справі № 201/1320/21 та зобов`язати орган досудового розслідування повернути його власнику, з огляду на те, що вилучення і арешт є необґрунтованими. Зазначив, що під час огляду вилучений також технічний паспорт на автомобіль Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , однак до протоколу огляду не вписаний. Прокурором не було доведено, що автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди. До цього часу ані ОСОБА_5 , ані будь-якій особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України, при тому що минуло вже три місяці з початку досудового розслідування. Жодних слідчих дій за участю ОСОБА_5 не проводилося, до дізнавача він не викликався, відносно нього не приймалось рішень щодо його процесуального статусу.

Адвокат надав до суду заяву, в якій просив клопотання розглядати без його участі, клопотання підтримав.

Дізнавач ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 в судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити, надав матеріали кримінального провадження для розгляду клопотання про скасування арешту.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та надані дізнаачем матеріали кримінального провадження (в межах необхідних для розгляду клопотання), приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № № 0000108 від 03.02.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

(Наказом Національної поліції України від 23.12.2020 № 1019р. «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області» Соборний ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області реорганізовано, разом із цим затверджено штатним розкладом Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2021р. по справі № 201/1320/21 накладений арешт на вилучене під час огляду майно, а саме: автомобіль Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від вищевказаного автомобіля - шляхом позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження і визначено місце зберігання речового доказу на майданчику Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Як видно зі змісту ухвали слідчого судді, 02.02.2021р. до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від УПП в Дніпропетровській області про те, що 02.02.2021 року приблизно о 17:15 год. під час патрулювання за адресою: м. Дніпро, вул. Тітова, зупинений автомобіль Mersedez Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , при огляді якого виявлено пошкодження.

02.02.2021р. під час огляду виявлені пошкодження в VIN-коді номеру кузову, дублюючий номер VIN-коду відсутній. Водій для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не надав. Вказаний автомобіль та ключ від нього були вилучені до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

03.02.2021р. відомості за даним фактом зареєстровано до ЄРДР за №0000108 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Постановою від 03.02.2021р. автомобіль та ключ від нього визнані речовими доказами.

Листом від 17.03.2021р. за № 19/104-9/1/9559 Дніпропетровського НДІСЕ повідомлено про неможливість проведення експертизи у зв`язку із ненаданням експерту за його клопотанням об`єкта для дослідження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008р., де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як установлено під час розгляду клопотання, кримінальне провадження за ознаками ст. 290 КК України розпочате 03.02.2021р., у березня 2021 року дізнавача повідомлено про неможливість проведення експертизи, і станом не сьогодні, тобто зі спливом майже двох місяців жодних слідчих дій у кримінальному провадженні не проводилося, жодній особі про підозру не повідомлено.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Стаття 290 КК України передбачає кримінальну відповідальність за знищення, підробка або заміну ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008р., де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, жодних слідчих дій, спрямованих на пошук осіб, які причетні до підробки або заміни ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова не проведено. Доказів доцільності подальшого арешту майна матеріали кримінального провадження також не містять.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для подальшого утримання майна, оскільки сама по собі тривалість досудового розслідування без проведення необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини, не виправдовує втручання у права та інтереси власника майна. Тому клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 169 ЦПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження № 0000108 від 03.02.2020р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2021р. на майно задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2021р. по справі № 201/1320/21 (провадження № 1-кс/201/420/2021) в межах кримінального провадження № 0000108 від 03.02.2020р. за ознаками ст. 290 КК України на вилучене під час огляду 02.02.2021 року майно:

-автомобіль Mersedez Benz, д.н.з. НОМЕР_1 ;

-ключ від вищевказаного автомобіля.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути ОСОБА_5 автомобіль Mersedez Benz д.н.з. НОМЕР_1 , ключ від вищевказаного автомобіля.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 26 травня 2021 року о 09 год. 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1