Справа № 569/9237/21
УХВАЛА

12 травня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 яке погоджено із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна , -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.
В обґрунтування клопотання зазначає, що У провадженні слідчого відділу Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001184 від 01.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.358 КК України.
Так, до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що в березні 2021 року ОСОБА_6 , шляхом обману, здійснила підробку підпису в довіреності.
Допитана ОСОБА_5 пояснила, що з 1966 року по даний час проживає за адресою АДРЕСА_1 . Дана квартира належить останній на праві приватної власності вже багато років. В квартирі на даний час проживає сама.
Приблизно на початку березня 2021 року вирішила продати свою квартиру. Про дану обставину повідомила своїй подрузі ОСОБА_7 із якою товаришує уже багато років. В свою чергу ОСОБА_7 порадила свого знайомого ріелтора, а саме ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_7 попросила ОСОБА_9 , щоб та прийшла до ОСОБА_5 додому щоб усе обговорити.
На початку березня 2021 року до ОСОБА_5 прийшла ОСОБА_8 , оглянула квартиру та повідомила, що її можна буде продати приблизно за 25-26 тисяч доларів США. Наступного дня ОСОБА_9 ще раз прийшла до останньої разом з невідомим чоловіком, та ОСОБА_5 подумала що це є її громадський чоловік.
Також цього дня ОСОБА_9 повідомила, що моя квартира їй дуже сподобалась, та вона хотіла б її придбати у мене, після чого також запитала, за скільки остання готова буде продати свою квартиру для неї, на що ОСОБА_5 довго не думаючи повідомила, що її влаштує якщо вона купить дану квартиру за 21 тисячу доларів США, однак ще раз зазначила що квартиру буде продавати лише після приїзду сина ОСОБА_10 до України, оскільки на даний час він знаходиться за кордоном.
Приблизно через декілька днів до ОСОБА_5 додому прийшла невістка ОСОБА_7 ОСОБА_6 та попросила щоб остання їй віддала документи, які необхідні будуть для продажу квартири. Після цього ОСОБА_5 відділа для ОСОБА_6 документи оскільки думала, що вони як давні друзі допоможуть з продажем квартири. Серед документів, які ОСОБА_5 віддала були: свідоцтво про право власності на квартиру, витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно квартири, оригінал свого паспорту та ідентифікаційного коду.
18 березня 2021 року ОСОБА_5 захворіла і почала себе погано почувати, та вже 22 березня 2021 року у останньої виявили коронавірус, та у зв`язку з погіршенням стану здоров`я рекомендували лягти до лікарні. Тоді ОСОБА_5 попросила ОСОБА_7 , щоб та попросила свою невістку ОСОБА_6 бути представником останньої за довіреністю (для продажу квартири), та щоб у подальшому могла оформити на неї довіреність у нотаріуса, на що останні погодились.
22.03.2021 ОСОБА_11 прийшла до ОСОБА_5 з невідомим чоловіком на ім`я ОСОБА_12 та повернула ОСОБА_5 її паспорт громадянина України та ідентифікаційний код.
23.03.2021 приблизно о 13:00 год. ОСОБА_5 поклали до ЦМЛ у м. Рівне. Того ж дня через деякий час, коли остання лежала в лікарняному ліжку під кисневою маскою, до неї зателефонувала ріелтор ОСОБА_8 із мобільного номеру телефону НОМЕР_1 та повідомила, що «зараз ми будемо займатись ділом». ОСОБА_5 подумала, що остання говорить про виготовлення довіреності. Через деякий час приблизно через годину-півтори ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_7 , яка повідомила, що її квартира вже продана, на що ОСОБА_5 відповіла що вона вчинила підло, оскільки не виконані зазначені вище домовленості.
Після того як ОСОБА_5 одужала та реабілітувалась, приблизно в перших числах квітня, остання запитала ОСОБА_13 як же вона здійснила продаж квартири, якщо ОСОБА_5 не уповноважила її документально, а саме не укладала жодної довіреності про уповноваження її на продаж, про який просила. На запитання ОСОБА_5 , ОСОБА_14 відповіла, що бачила як 22.03.2021 біля моєї квартири знаходився приватний нотаріус та запевняла останню про те, що вона підписувала довіреність.
На вище сказане ОСОБА_5 відповіла, що 22.03.2021 до її додому не приходив нотаріус для підписання довіреності, жодних документів ОСОБА_5 не підписувала та навіть не зверталась і не розмовляла з нотаріусом, оскільки такого взагалі не було, та ОСОБА_5 зрозуміла, що ОСОБА_14 намагається ввести її в оману.
Також ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_13 , що хоче розірвати договір купівлі-продажу квартири, оскільки по-перше довіреністю ОСОБА_5 нікого не уповноважувала продати квартиру та по-друге не хотіла її продавати до приїзду сина.
Через деякий час ОСОБА_11 прийшла додому до ОСОБА_5 та повернула останній документи серед яких були: оригінал довіреності №422 від 22.03.2021 року (яку ОСОБА_5 не підписувала), та копію договору купівлі-продажу моєї квартири.
Через декілька днів ОСОБА_5 зустрілась з ОСОБА_15 , ріелтором ОСОБА_16 та чоловіком ОСОБА_8 ОСОБА_12 у себе вдома, оскільки вони до неї прийшли.
Під час розмови ОСОБА_5 знову ж повідомила що хоче розірвати договір оскільки її син не приїхав до України та вони домовлялись, що продаж буде тільки після того як син приїде до України.
Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_9 почали рахувати вартість яку мені потрібно буде заплатити за розірвання договору, а також їх підтримувала ОСОБА_14 .
ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_5 , що збере усі її речі, довезе до нейтральної території, та таким чином остання зможе потрапити за кордон до свого сина, який на даний час проживає у Росії.
Під тридцяти хвилинним тиском ОСОБА_12 ОСОБА_5 не мала жодного вибору як погодитись, та сказала, що згідна на це.
Наступного дня ОСОБА_5 усе обдумала, коли на мене вже ніхто не тиснув знову ж зателефонувала до ОСОБА_17 , однак слухавку підняв ОСОБА_12 та запитав що остання хоче, після чого ОСОБА_5 зрозуміла що він не ріелтор та поклала слухавку.
2 травня до ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що якщо остання дійсно хоче розірвати договір купівлі продажу то буде так як вона хоче, і все зробиться після святкових вихідних.
05.05.2021 ОСОБА_5 зателефонувала до ОСОБА_18 та запитала коли вона зможе прийти до нотаріуса щоб розірвати договір, а також подзвонила до ОСОБА_19 , яка не піднімала слухавку, та з третього разу слухавку підняв ОСОБА_12 і назвавши останню аферисткою сказав, що дає тиждень на те, щоб ОСОБА_5 вибралась з квартири.
На даний час ОСОБА_5 відомо, що її квартира незаконно відчужена та за її незаконний продаж жодних грошових коштів останній ніхто не передавав.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира , об`єкт житлової нерухомості що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43.3кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, номер запису про право власності 41132820, належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу №433 від 23.03.2021 посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального окружу ОСОБА_20 .
Постановою дізнавача СД Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 07.05.2021 року, об`єкт житлової нерухомості квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, номер запису про право власності 41132820, та яка на даний час на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , була визнана речовими доказом в кримінальному провадженні.
Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.
Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задоволити.
Накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43.3кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, номер запису про право власності 41132820, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , та встановити заборону суб`єктами реєстраційних дій здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаного майна (реєстрацію, перереєстрацію), здійснювати будь-які дії щодо відчуження вказаного нерухомого майна до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1