Справа № 645/3429/19
Провадження № 1-кп/645/179/21
В И Р О К
05 липня 2021 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Нововодолажського району, с. Новоселівка, громадянина України, ромської національності, не одруженого, без освіти, не працюючого, який не має зареєстрованого місця проживання, до затримання фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.08.1998 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 26.08.1999 року за постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 25.08.1999 року, згідно зі ст. 8 Закону України «Про амністію» від 16.07.1999 року;
- 15.10.2001 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 142, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 18.04.2005 року достроково на 1 місяць 1 день за постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2005 року згідно зі ст. 81 КК України;
- 27.04.2006 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 21 дня позбавлення волі;
- 10.01.2007 року Апеляційним судом Харківської області за ч. 5 ст. 186, п. 12 ч. З ст. 115, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі, звільнений 13.03.2018 року із відбуттям строку покарання,
- 23.01.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 187, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 31.01.2019 року близько 19:00 години знаходився в приміщенні кафе «Рюмочная» по пр. Московському, 218 в м. Харкові, де познайомився з раніше незнайомим ОСОБА_9 . Під час спілкування ОСОБА_3 побачив у ОСОБА_9 мобільний телефон Lenovo Vibe Z2 та грошові кошти в сумі 600 гривень. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний намір на заволодіння мобільним телефоном і грошовими коштами ОСОБА_9 ..
З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_3 31.01.2019 року близько 22:00 години, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, прослідував за потерпілим до будинку АДРЕСА_2 , де діючи відкрито, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, підійшов спереду до потерпілого ОСОБА_9 та штовхнув його на землю. Після чого наніс йому декілька ударів по голові і тулубу, тим самим застосував фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Після чого дістав з кишені надягнених на ОСОБА_9 штанів його мобільний телефон Lenovo Vibe Z2, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №6/428се-19 від 14.02.2019 складає 1400 гривень 00 копійок, та грошові кошти в сумі 600 гривень.
Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим мобільним телефоном та грошовими коштами на власний розсуд,, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2000 гривень 00 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та пояснив суду, що він в січні 2019 року приїхав разом зі своєю дівчиною в кафе, яке знаходиться неподалік від суду, де побачив раніше не знайомого йому чоловіка, що розпивав спиртні напої. В подальшому цей чоловік образливо поставився до його подруги, після цього він відразу підійшов до цього чоловіка, з яким відбулася словесна перепалка та вони вийшли на вулицю, де ОСОБА_3 вдарив його один раз, після чого забрав й нього два мобільні телефони та грошові кошти в сумі 600 гривень, та пішов з місця події.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Судом з`ясовано, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для житія чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає доведеною.
Обставиною, що пом`якшуєь покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово засуджений, останній раз 23.01.2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 187, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» та в КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР не перебуває, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого місця проживання не має.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" зі змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.
Також, враховуючи, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив до постановлення вироку Дзержинським районним судом м. Харкова від 23.01.2020 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 187, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, суд дійшов висновку про призначення остаточного покарання за цим вироком обвинуваченому ОСОБА_3 із застосуванням вимог частини 4 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим і в строк покарання повністю зарахувати йому частину відбутого покарання за попереднім вироком.
У зв`язку з тим, що Фрунзенським районним судом м. Харкова відносно обвинуваченого не обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 травня.2020 року ОСОБА_3 тимчасово залишено у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку із розглядом Фрунзенським районним судом м. Харкова кримінального провадження, тому суд не зазначає у вироку про запобіжний захід.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту початку відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2020 року, а саме з 03.02.2019 року дня його затримання в порядку ст. 208 КПК України.
Зарахувати в строк покарання частково відбуте покарання, призначене за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2020 року.
Згідно зі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 6/428се-19 від 14.02.2019 року в сумі 429 грн..
Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 394, 395 КПК України, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2020 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Зарахувати в строк покарання частково відбуте покарання, призначене за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2020 року.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту початку відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2020 року, а саме з 03.02.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 6/428се-19 від 14.02.2019 року в сумі 429 грн., на користь держави в особі НДЕКЦ МВС України.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається (направляється) обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1