ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2891/21
провадження № 1-в/753/69/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник персоналу

органу пробації ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

у судовому засіданні, розглянувши подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного йому покарання після закінчення іспитового строку,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 11 лютого 2021 року надійшло подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області (далі подання органу пробації) про звільнення ОСОБА_5 від призначеного йому покарання після закінчення іспитового строку. Подання органу пробації мотивовано тим, що іспитовий строк, встановлений вироком суду від 07 лютого 2018 року, закінчився 07 лютого 2021 року. Також вказано, що ОСОБА_5 не прибув до органу пробації за час іспитового строку.

У судове засідання з`явилися представник органу пробації, яка просила подання задовольнити, прокурор, яка просила про задоволення подання, та засуджений, який просив звільнити його від призначеного покарання після закінчення іспитового строку.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши подання та матеріали особової справи, суд дійшов таких висновків.

Процесуальним законом, а саме п. 9 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), передбачено, що суд під час виконання вироку має право вирішити питання про звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

З подання органу пробації та долучених до нього матеріалів особової справи встановлено таке.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року за ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими повноваженнями на строк два роки без конфіскації майна, із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком тривалістю три роки.

Цим же вироком на ОСОБА_5 було покладено виконання обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1; п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Матеріали особової справи містять виклики органу пробації, адресовані ОСОБА_5 , щодо його обов`язку з`явитися до вказаного органу задля виконання розпорядження суду про виконання вироку.

Жодного разу засуджений ОСОБА_5 до органу пробації не з`явився.

Крім того, матеріали особової справи й не містять вимоги управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної або адміністративної відповідальності за час іспитового строку.

Законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 1 ст. 78 КК України, встановлено, що після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного покарання.

Отже, законодавець сформулював цю норму саме так, що значення має виконання покладених на винувату особу обов`язків та невчинення нового кримінального правопорушення як свідчення того, що засуджений, якому дали шанс на виправлення без ізоляції від суспільства, став на цей шлях виправлення.

Сам по собі факт завершення іспитового строку у календарних днях не є безумовною підставою до задоволення подання органу пробації.

Наразі суд також не стверджує, що ОСОБА_5 порушив умови звільнення від відбування покарання з випробуванням або вчинив нове кримінальне правопорушення, однак враховуючи, що суду не надано даних щодо виконання обов`язків засудженим та відсутня інформація щодо притягнення останнього до відповідальності за час іспитового строку, суд вважає подання відділу пробації таким, що є передчасним.

Водночас суд наголошує, що орган пробації або засуджений ОСОБА_5 не позбавлені права повторно звернутися до суду із поданням (клопотанням) про звільнення засудженого від призначеного покарання після закінчення іспитового строку.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного йому покарання після закінчення іспитового строку, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1