ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/351/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія : скарга на бездіяльність
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5

апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на оскарження постанови та повернуто її скаргу на постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 17.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000070 від 12.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на оскарження постанови та повернуто її скаргу на постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 17.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000070 від 12.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року, оскільки несвоєчасно отримала копію оскаржуваного рішення лише 01.02.2021. Також просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року та направити матеріали до суду першої інстанції. В обґрунтування зазначила, що судом не взято до уваги її доводи та не взяв до уваги дату реєстрації в канцелярії Шевченківського ВП ГУНП 10.09.2020 та його відправку лише 19.09.2020, а лише взяв до уваги дату відправки нею без врахування 9 днів. Вважає, що судом необгрунтовано відмовлено їй в поновленні строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження і безпідставно зазначено, що вона не цікавилася розслідуванням кримінального провадження, оскільки в неї є докази листування під час проведення слідства, які є в матеріалах кримінального провадження. Про закриття кримінального провадження їй стало відомо після його закриття, а постанова своєчасно не була їй направлена. Посилаючись на ст. 55 Конституції України та ст. 24 КПК України, зазначала про гарантоване їй право на оскарження процесуального рішення і просила скасувати оскаржувану ухвалу, оскільки нею порушується її законне право на оскарження процесуального рішення слідчого про закриття кримінального провадження, як потерпілої.

Судова колегія вважає можливим поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки доводи заяви про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин не спростовані матеріалами справи.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи (а.с.21), будь-яких заяв від нього не надходило.

Від ОСОБА_6 16.03.2021 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за її відсутністю у зв`язку з зайнятістю в розгляді іншого кримінального провадження.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2020 ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого від 17.01.2021 про закриття кримінального провадження №0000070 від 12.02.2019 року, в якій просила поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови слідчого від 17.01.2021 та скасувати вказану постанову слідчого і повернути матеріали для проведення належного розслідування. Зазначала, що копія оскаржуваної нею постанови слідчого своєчасно їй не була направлена, а лише була направлена 19.09.2020 та отримано нею 24.09.2020, а тому вважала, що строк нею не пропущений і просила врахувати час реєстрації в канцелярії слідчого відділу відправлення їй копії постанови та час відправлення 19.09.2020 поштою їй копії постанови слідчим відділом. Враховуючи, що отримана нею копія постанови 24.09.2020, просила суд поновити їй строк на оскарження постанови слідчого від 17.01.2021 та скасувати оскаржувану постанову.

Повертаючи ОСОБА_6 її скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя мотивував тим, що з матеріалів скарги вбачається, що для ОСОБА_6 початком (початковим моментом) перебігу строку для подання нею скарги про оскарження постанови слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 17.01.2020 року була дата дня отримання нею копії постанови, яка скаржником не підтверджена жодним чином, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості обрахувати вірну дату для подання скарги.

Враховуючи вищевикладене, а також взявши до увагу дату отримання копії постанови, повідомлену ОСОБА_6 без належного підтвердження, а саме - 24.09.2020 року, слідчий суддя вважав, що строк для подання скарги заявником пропущений, оскільки останнім днем вважається дата 05.10.2020 року, в той час як до суду ОСОБА_6 вперше звернулася 06.10.2020 року і доказів поважності такого пропуску не навела, у зв`язку з чим повернув скаргу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою, як зазначено в ч. 1 ст. 304 КПК України, протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_6 оскаржує постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 17.01.2020 року, термін оскарження якої становить 10 днів, з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності або з дня отримання особою її копії. Як зазначено скаржником і не спростовано матеріалами справи, постанову слідчого їй було направлено 19.09.2020 та отримано нею 24.09.2020. До суду ОСОБА_6 звернулась 06.10.2020, тобто на 11 день, враховуючи дату отримання нею постанови 24.09.2020, з пропуском одного дня.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Кримінальне провадження, відповідно до норм ст. 8 КПК України, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Засада верховенства права є загальнообов`язковою нормою кримінального провадження найвищого рівня, оскільки вона охоплює не лише провадження в справах про вчинення кримінальних правопорушень, а й сучасний правопорядок України в цілому, її дія поширюється на всі органи державної влади, їх службових осіб у всіх сферах діяльності - нормотворчій, правоохоронній, правозастосовчій. Частина 1 ст. 8 Конституції України констатує, що в Україні визнається і діє принцип (засада) верховенства права. Тож ця засада має конституційний характер і за своїм змістом охоплює комплекс національних інститутів, правових механізмів та процедур, які є обов`язковими для того, аби особа мала можливість захистити свої права, свободи і законні інтереси від сваволі з боку держави (її органів і службових осіб) та зберегти свою гідність.

Засада верховенства права, яка лежить в основі кримінального провадження, широко використовується при обґрунтуванні своїх рішень Європейським судом з прав людини. Правові позиції, сформульовані у цих рішеннях, які мають обов`язково враховуватися судами України. В результаті тривалого і динамічного ("живого") тлумачення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Євросуд сформулював низку правоположень, які охоплюються верховенством права. Серед них основним є забезпечення права людини на справедливий суд. Це право відповідно до названої Конвенції та інтерпретації його Євросудом включає: а) право на гарантований доступ до суду; б) право на законного компетентного і безстороннього суддю; в) право викласти свою позицію в суді; г) право на ефективні засоби юридичного захисту в суді; г) право на справедливий судовий розгляд; д) право на презумпцію невинуватості у кримінальному провадженні; є) право на розумний строк розгляду справи; є) право на відкритий розгляд справи (за винятком обумовлених випадків).

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Зокрема, вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на справедливий суд, де право бути заслуханим судом є однією з базових гарантій учасника судового спору (рішення у справі Претто проти Італії Pretto and Others v. Italy, 8 December 1983, Series A no. 71)

У справі Голдер (Golder, 21.02.1975, Series A, №4451/70) проти Об`єднаного Королівства суд зазначив: «на думку Суду, було б немислимим, щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій у цивільних справах і не захищала би в першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Обмеження права на доступ до суду не повинні впливати на користування право у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено, як зазначено щодо прийняття заяви в ухвалі ЄСПЛ по справі Скорик проти України (№ 32671/02 рішення від 08.01.2008 р.).

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги норми ст. 7 КПК України, якими закріплені загальні засади кримінального провадження, до яких, серед інших, відносяться: доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, з метою їх дотримання та гарантій, які вони надають учасникам судового провадження, колегія суддів вважає обставини, на які посилається скаржник в обгрунтування доводів з приводу пропущення строку на оскарження постанови такими, що заслуговують на увагу.

Беручи до уваги, що строк на звернення до суду зі скаргою пропущений ОСОБА_6 на один день і є незначним, а також враховуючи передбачений законодавством строк на оскарження вказаного процесуального рішення лише 10 днів і можливу юридичну необізнаність скаржника, внаслідок чого, вона могла припуститися помилки в один день, колегія суддів приймає до уваги доводи заявника, як поважну причину для поновлення строку оскарження та поновлює ОСОБА_6 строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 17.01.2021.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року скасуванню, з направленням матеріалів провадження до суду першої інстанції для розгляду скарги по суті, за відсутності інших процесуальних перешкод.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року

Скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 17.01.2020 року про закриття кримінального провадження №0000070 повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, але в частині поновлення строку на апеляційне оскарження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді