Провадження 1кп-932/793/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
з участю:
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000267, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого водієм охоронцем ПП «Гуард-Корпорація», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 175 (по стройовій частині) від 23 серпня 2017 року, солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду радіотелеграфіста групи приймальних радіопристроїв відділення приймальних радіопристроїв інформаційно-телекомунікаційного вузла.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 65 (по стройовій частині) від 25 березня 2019 року, солдата ОСОБА_5 призначено на посаду механіка відділення приймальних радіопристроїв взводу приймальних радіопристроїв радіороти батальйону зв`язку та АСУ.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.

01.10.2019 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

12.11.2019 року солдат ОСОБА_5 прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ( АДРЕСА_3 ) та повідомив про себе, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 01.10.2019 року солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 12.11 2019 року.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України.

12 січня 2021 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та винести обвинувальний вирок щодо ОСОБА_5 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.
Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості між ОСОБА_5 та прокурором.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000267, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.
Згідно ст.469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів та внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено в суді ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам, та дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як такі що виразилися у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

ОСОБА_5 в суді свою провину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння викладені в обвинувальному акті, які об`єктивно підтверджуються дослідженими безпосередньо судом у судовому засіданні письмовими доказами кримінального провадження: актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2019 року та витягом з наказу № 314- від 30.10.2019 року за фактом самовільного залишення солдатом ОСОБА_5 військової частини без поважних причин та оголошення останньому суворої догани. ( т.1 а.с. 21-24), контрактом Міністерства оборони України від 28.04.2017 року про проходження громадянином України ОСОБА_5 військової служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу. ( т.1 а.с. 36-37).

Зазначена угода про визнання винуватості підписана добровільно, без насильства та примусу. Форма, зміст та порядок укладення зазначеної угоди відповідають вимогам ст. 469, 472, 473 КПК України.
Узгоджена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , з врахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, а також особистості обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не значиться, відповідає вимогам ст. ст. 65, 75 КК України та буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.
Укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, таким чином підстав для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлених ст.474 КПК України не має.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 12 січня 2021 року між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 угоду.
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 12 січня 2021 року, у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Суддя Бабушкінського районного суду ОСОБА_1
м. Дніпропетровська