Справа № 308/6254/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах BAT ENERGY TRADE Kft на постанову слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді)Територіального управління ДБР у м. Львові ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000626 про відмову в задоволенні клопотання про повернення вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який діє в інтересах BAT ENERGY TRADE Kft звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді)Територіального управління ДБР у м. Львові ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000626 про відмову в задоволенні клопотання про повернення вилученого майна.
Дослідивши матеріали поданої скарги, слідчий суддя дійшов висновку про повернення з наступних підстав.
У відповідності до п. 18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, -суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хтов чинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності вміру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано ст.ст. 303-308 КПК України.

Виходячи з п.1ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;;

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ КПК України.
Частиною першою статті 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою 26 розділу ІІІ КПК України невизначено.
Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року №223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», оскільки законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав ,свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100,частина друга статті132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України), з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань,територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, частина перша статті 306, частина третя статті 234КПК України тощо). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у таких випадках неможна керуватися положеннями частини першої статті 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган,що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.
Водночас у більшості випадків КПК України визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132,частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201,частина третястатті244,частинадесята статті290 КПК України). Таким чином, зазначене правило має застосовуватись й до розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.
Згідно положень ст. 38 КПК органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Так, з матеріалів скарги встановлено, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, вказане зазначено у постанові слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 12.04.2021 року .
Згідно Організаційної структури Державного бюро розслідувань, затвердженого Указом Президента України від 05 лютого 2020 року № 41/2020, до складу Державного бюро розслідувань між іншим входить Територіальне управління, розташоване у місті Львові, що поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області. При цьому зазначена організаційна структура не містить відомостей про П`ятий слідчий відділ (із дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.
Згідно інформації наявної у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, є вул. Кривоноса, 6, м. Львів, 79008.
Відомостей про реєстрацію п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгород) Територіального управління ДБР розташованого у м. Львові в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з місцезнаходженням в м. Ужгород, до матеріалів скарги не надано. Положення про створення відповідного структурного підрозділу, зареєстрованого у встановленому законом порядку, до матеріалів не надано.
Таким чином, слідче управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як орган досудового розслідування, перебуває в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова та поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області.
Аналогічна правова позиція викладена колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду ВС у постанові від 13.05.2021 рроку у справві № 308/5417/21.
Частиною 6 ст. 9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Однією із засад, що є спільними для процесуальних галузей права, є рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України), яка забезпечується, в тому числі, за допомогою правил про підсудність. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законний склад суду, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.
Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 22.04.2020 у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20) та в ухвалі від 13.05.2020 у справі № 643/7208/20 (пр. № 51-2272впс20).
Положеннями статті 34 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.
З наведеного слідує, що розгляд поданої ОСОБА_2 в інтересах BAT ENERGY TRADE Kft скарги не відноситься до юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду, а така повинна розглядатися слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, тобто Личаківським районним судом м.Львів.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо така не підлягає розгляду у цьому суді.
З огляду на викладене, здійснивши аналіз норм права та дослідивши зміст поданої скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що подана ОСОБА_2 в інтересах BAT ENERGY TRADE Kft скарга, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 304 КПК України, підлягає поверненню заявнику, оскільки така не підлягає розгляду в Ужгородському міськрайонному суді, так як оскаржується постанова п`ятого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Львові, який не перебуває в межах територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду.
Відповідно до ч.7 ст. 304КПК України повернення скарги непозбавляє права повторного звернення до слідчого судді,суду в порядку,передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Керуючись ст.ст.303,304,307 КПК України,слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах BAT ENERGY TRADE Kft на постанову слідчого п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді)Територіального управління ДБР у ОСОБА_3 м. Львові у кримінальному провадженні №0000626 про відмову в задоволенні клопотання про повернення вилученого майна - повернути заявникам.
Роз`яснити ОСОБА_2 його право на звернення з подібною скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова.
Копія ухвали про повернення скарги не відкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала, може бути оскаржена до Закарпатського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1