Справа № 159/3210/20
Провадження № 1-кп/159/70/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 190 301 100 023 32 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ескі Каунчі Янгіюльського району Ташкентської області Республіки Узбекистан, мешканця АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , гр. України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , із середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, відповідно до ст. 89 КК України, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 о 01 год. 15.12.19 р., перебуваючи поблизу приміщення АТ «ОщадБанк», що розташоване у м. Ковелі Волинської області, по вул. Незалежності, 132, керуючись метою таємного викрадення майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_3 , 84 р. н., перебуває у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, таємно викрав з лівої внутрішньої кишені куртки потерпілого телефон мобільний марки «Xiaomi» моделі «Redmi 8А 2/32 Midnight» вартістю 2 944 грн, 05 коп., обладнаний чохлом вартістю 200 грн і склом захисним вартістю 149 грн та з правої внутрішньої кишені куртки грошові кошти в сумі 2 000 польських злотих, що, згідно з офіційним курсом Нацбанку України, становило за станом на 15.12.19 р. 12 240 грн, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 15 533 грн, 05 коп.
Тим самим обвинувачений ОСОБА_4 вчинив своїми умисними діями, що полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), кримінальне правопорушення (проступок), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку) визнав повністю, суду показав, що він познайомився із потерпілим тоді ж на привокзальній площі та вони спільно відпочивали у клубі «Кіно», вживали спиртне, а о 01 год. 15.12.19 р., перебуваючи поблизу приміщення АТ «ОщадБанк», між ними виникла шарпанина, в ході такої у потерпілого на землю впав телефон. Він, скориставшись тим, що потерпілий перебуває у стані алкогольного сп`яніння, умисно таємно викрав з кишені потерпілого вказані у обвинувальному акті грошові кошти та підняв телефон останнього. Те, що у обвинуваченого є при собі кошти, він помітив тоді, коли той розраховувався у клубі. Через декілька днів телефон мобільний інша особа здала у ломбард. На даний час він негативно ставиться до вчиненого ним. Зазначає, що у вчиненому щиро розкаюється. Шкоду потерпілому ним відшкодовано частково засобом придбання нового телефону мобільного такого ж. Кошти зобов`язується повернути потерпілому найближчим часом, так як до цього протягом 2020 р. він не мав доходу та гроші повернути не міг у зв`язку з протикарантинними обмеженнями. Просить його суворо не карати, запевняє, що більше подібного не вчинить.

Крім того винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у повному обсязі пред`явленого йому обвинувачення, підтверджується іншими доказами, що зібрані органом досудового розслідування, а саме: показаннями потерпілого, письмовими та речовими доказами.

Так потерпілий у судовому засіданні 22.02.21 р. показав, що 01 год. 15.12.19 р. поблизу приміщення АТ «ОщадБанк», що по вул. Незалежності, 132, по дорозі із клубу «Кіно», де він з обвинуваченим відпочивав спільно, додому, між ними виникла шарпанина, в ході якої якимось чином із внутрішніх кишень його куртки було викрадено гроші та телефон мобільний. Деталей він не пригадує у зв`язку із станом сп`яніння, однак, під час шарпанини у нього верхній одяг розщібнутий не був, а телефон та гроші знаходились у внутрішніх кишенях. Мобільний телефон йому відкуплено обвинуваченим та останній пообіцяв повернути грошові кошти. В даний час він обвинуваченого простив та просить останнього суворо не карати.

Крім того винуватість обвинуваченого доводиться:

- витягом з ЄРДР від 03.07.20 р. та заявою потерпілого про кримінальтне правопорушення;

- протоколом добровільної видачі та огляду речей від 17.01.20 р.;

- даним про заставу телефону у ломбард 19.12.20 р.;

- протоколом огляду документа від 16.01.20 р. - договору з ломбардом;

- викновкгом експерта № 70 від 19.02.20 р. щодо вартості викраденого майна;

Суд повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органом досудового розслідування.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що з 01.07.20 р. належить до категорії проступків, та особу винуватого у їх сукупності.

Так суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, що за станом на 15.12.19 р. належав до злочинів середньої тяжкості, а з 01.07.20 р. є проступком.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить добровільне часткове відшкодування завданого кримінальним правопорушенням збитку. Суд не вбачає підстав для висновку про наявність інших пом`якшуючих відповідальність особи обставин, так як обвинувачений у суді показав, що не з внутрішньої кишені потерпілого викрадав телефон, однак, ця обставина була спростована у судовому засіданні показаннями потерпілого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Судом також враховується те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю фактичного свого проживання, та посередньо по місцю іншого свого фактичного проживання ДОП, не працює та не має доходу, не має утриманців, раніше він неодноразово, а саме: 16.05.06 р., 28.10.09 р., 18.11.14 р. притягався до кримінальної відповідальності за умисні злочини проти власності, у т. ч. тяжкі, та належних висновків не зробив і по спливу незначного строку після звільнення від відбування покарання за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 18.11.14 р., знову став на злочинний шлях, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень; однак, відповідно до ст. 89 КК України, на даний час він є таким, що є судимим; стан його здоров`я, склад сім`ї. Суд враховує також позицію потерпілого, який обвинуваченого простив та не настоює на його суворому покаранні.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із застосуванням такого виду покарання як громадські роботи, так як обвинувачений не працює та не має доходу, хоча є працездатним, не має утриманців.

Процесуальні витрати у справі слід у повному обсязі покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст. 5 КК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на доход держави 942 (дев`ятсот сорок дві) грн, 06 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок № 70 від 19.02.20 р.).

Речові докази у справі:

- картку пам`яті формату мікроSD ємскістю 16 GB, що передана на зберігання потерпілому за постановою слідчого від 16.01.20 р., - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_3 ;

договір закладу майна у ломбард № 463 19 037 859 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий:ОСОБА_1