Справа № 357/130/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з повною технічною фіксацією кримінальне провадження №0003691, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань - 02.12.2020 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, має професійно-технічну освіту, не одруженого, в силу статті 89 КК України раніше не судимий, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

27.11.2020 близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП « ОСОБА_5 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав з полиці вітрини шампунь-кондиціонер для волосся «Palmolive» живлення та легкість, об`ємом 380 мл, вартістю 56 грн.35 коп., шампунь для волосся чоловічий «Shauma» проти перхоті, об`ємом 400 мл, вартістю 53 грн.37 коп., дезодорант-стік «Rexona» чоловічий антибактеріальний ефект, об`ємом 50 мл, вартістю 49 грн. 13 коп., замок Extra 70 мм «Rolinson», вартістю 79 грн., 2 замки Extra/Solix 50 мм, вартістю 110 грн. 36 коп., ніж кухонний широке лезо «Кістяна ручка» к1178Д China (к.53884), вартістю 43 грн. 13 коп., на загальну суму 382 грн. 34 коп., які помістив до внутрішнього карману куртки, в яку був одягнутий. У подальшому, залишаючи приміщення магазину ОСОБА_4 був помічений продавцем магазину ОСОБА_6 , яка намагалась зупинити останнього. Однак, ОСОБА_4 , незважаючи на зауваження продавця магазину, ігноруючи вимогу припинити протиправні дії, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій та їх очевидність для інших осіб, з метою відкритого заволодіння майном, продовжив свої дії, розпочаті, як крадіжка, але виявлені продавцем, та незважаючи на своє викриття з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ФОП « ОСОБА_5 » майнової шкоди на загальну суму 382 гривні 32 копійки.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме час, місце, мотив та спосіб вчинення ним інкримінованого злочину, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

2.2. Обсяг доказів.

Судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави уважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

2.3. Показання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав пояснення, відповідно до яких 27.11.2020 близько 14 год. 20 хв. знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Аврора 553» викрав з полиці вітрини шампунь-кондиціонер, шампунь для волосся чоловічий, дезодорант-стік, замки, ніж кухонний, які поклав до внутрішнього карману куртки, в яку був одягнутий. У подальшому, залишаючи приміщення магазину був помічений продавцем магазину, яка намагалась його зупинити. Однак, незважаючи на зауваження продавця магазину, ігноруючи вимогу, припинити свої дії, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викрадене майно згодом в частині шампуня та дезодоранта повернув до магазину, де подів іншу частину викраденого майна не пам`ятає. З потерпілою намагався зв`язатися, однак ніхто із представників магазину не надавав засобів зв`язку із власником, тому шкоду не компенсував, вибачення не мав можливості попросити, зазначив, що має на утриманні неповнолітніх дітей цивільної дружини.

2.4. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

До матеріалів справи надано документи, які свідчать, що обвинувачений характеризується посередньо, до виконкому сільської ради скарги про порушення громадського порядку не надходили, на військовому обліку військовозобов`язаних не перебуває, до лікаря-нарколога за медичною допомогою не звертався, має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , де проживає однією сім`єю з матір`ю ОСОБА_7 1955 року народження, співмешканкою ОСОБА_8 1986 року народження, та неповнолітніми дітьми його співмешканки: ОСОБА_9 2008 року народження (дитина-інвалід) та ОСОБА_10 2011 року народження. Судом враховано, що обвинувачений має професійно-технічну освіту, офіційно не працює, також враховано, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності на підставі вироків Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2017 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та від 16.11.2017 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в силу статті 89 КК України раніше не судимий.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежу).

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 винуватість визнав, у вчиненому покаявся, надавав викривальні щодо себе показання як на стадії досудового розслідування так і в суді, а потерпіла не має до ОСОБА_4 претензій морального та матеріального характеру.

Наведене свідчить, що обставинами, передбаченими п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та сприяння судовому розслідуванню кримінального правопорушення.

Суд ураховує, що в обвинувальному акті стороною обвинувачення не було визначено всіх обставини, які пом`якшують покарання. Однак суд не зв`язаний лише позицією обвинувачення, яку викладено в обвинувальному акті, оскільки визначення обставин, які пом`якшують покарання, відноситься саме до дискреції суду.

В обвинувальному акті зазначено, що обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у ході досудового розслідування не встановлено. Ураховуючи приписи ст. 337 КПК України, суд позбавлений права самостійно встановлювати такі обставини, оскільки це є виходом за межі висунутого обвинувачення та призведе до погіршення становища особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1. Позиції учасників провадження щодо покарання.

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді арешту строком на 2 місяці. Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання після набранням вироку законної сили.

Потерпіла ОСОБА_5 у письмовій заяві просила притягнути обвинуваченого до кримінальної відповідальності згідно з чинним законодавством України на розсуд суду.

5.2. Висновки суду щодо покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій нетяжких відповідно до ст. 12 КК України, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про притягнення до кримінальної відповідальності на підставі вироків Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2017 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та від 16.11.2017 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням, передбаченого ст. 75 КК України, не встановлено, як і підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Ураховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто при призначенні покарання, у виді арешту строком на 2 місяці.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

6. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов не заявлено.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

7.1. Вирішення питання щодо запобіжного заходу та початку строку відбуття покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 будь-який захід забезпечення кримінального провадження не обирався. За таких обставин, початок строку відбуття покарання необхідно рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 після набранням вироку законної сили.

7.2. Процесуальні витрати

Процесуальниі витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

7.3. Речові докази

Як свідчать надані матеріали кримінального провадження, речовими доказами є дезодорант-стік «Rexona» чоловічий антибактеріальний ефект, об`ємом 50 мл, ніж кухонний широке лезо «Кістяна ручка» к1178Д China (к.53884), які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ФОП « ОСОБА_5 » - ОСОБА_11 , курточка чоловіча сірого кольору «Zara Man», джинси чоловічі темно-сірого кольору «Xedoss Jeans 30», які передано на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 . Відповідно до ст. 100 КПК України вказані речові докази необхідно залишити у володінні останніх. Речовий доказ - диск DVD-R «Verbatim 4.7 GB 16x 120 man», із наявним написом на ньому «Аврора 27.11.2020», відповідно до ст.100 КПК України необхідно залишити при матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

Речові докази: дезодорант-стік «Rexona» чоловічий антибактеріальний ефект, об`ємом 50 мл, ніж кухонний широке лезо «Кістяна ручка» к1178Д China (к.53884), які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ФОП « ОСОБА_5 » - ОСОБА_11 , курточка чоловіча сірого кольору «Zara Man», джинси чоловічі темно-сірого кольору «Xedoss Jeans 30», які передано на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 залишити у володінні останніх. Диск DVD-R «Verbatim 4.7 GB 16x 120 man», із наявним написом на ньому «Аврора 27.11.2020» залишити при матеріалах кримінального провадження № 0003691 від 02.12.2020.

На вирок суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1