Справа № 468/363/21-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

19.03.2021 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню №0000037, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000037, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом незаконного заволодіння невідомою особою в ніч з 15.03.2021 року на 16.03.2021 року належним ОСОБА_4 автомобілем ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля домоволодіння по АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про арешт автомобіля марки «ВАЗ 21063» н.з. НОМЕР_1 .

В клопотанні прокурор вказав, що 16.03.2021 року проведений огляд вказаного автомобіля, в ході якого автомобіль був вилучений та поміщений на територію Баштанського РВП ГУНП в Миколаївської області.

Прокурор вважає, що з метою збереження даного автомобіля як речового доказу та слідів на ньому необхідно накласти на нього арешт.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Володілець тимчасово вилученого майна Нанівська до суду не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлялася за наявним в матеріалах клопотання телефоном з врахуванням скорочених строків розгляду вказаної категорії справ, її неприбуття відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали клопотання (копію витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000037; копію постанови про призначення групи слідчих; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; копії протоколів допиту потерпілої та свідків; копію заяви ОСОБА_4 ; копію протоколу огляду транспортного засобу; копію постанови про визнання речових доказів; копію протоколу допиту підозрюваного; копію довіреності), слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Вказаний в клопотанні автомобіль відповідає визначеним ст. 98 КПК України критеріям речових доказів, як предмет, що був об`єктом кримінально протиправних дій.

Аналіз положень ч.1 ст. 170 КПК України вказує, що арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, полягає в ряді самостійних заходів: позбавлення права на відчуження, позбавлення права на розпорядження, позбавлення права на користування майном.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

При цьому, одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Крім того, відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також з врахуванням визначеної ст. 3 КПК України ролі слідчого судді в кримінальному провадженні щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та врахуванням визначених ст. 173 КПК України обставин, які мають враховуватись слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя має оцінити чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні про арешт майна, та чи розумні і співрозмірні запропоновані в клопотанні обмеження прав власника завданням кримінального провадження.

Натомість з матеріалів клопотання слідує, що прокурор просить накласти арешт на майно, яке було об`єктом кримінально протиправних дій та до вчинення кримінального правопорушення перебувало у володінні потерпілої та в клопотанні не заявлені обставини і слідчому судді не надані відповідні докази того, що залишення визнаного речовим доказом в даному кримінальному провадженні автомобіля у володінні потерпілої призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, отже такий речовий доказ може перебувати на відповідальному зберіганні у його володільця.

При цьому, з долученої до клопотання копії протоколу огляду транспортного засобу від 16.03.2021 року слідує, що автомобіль з дозволу власника оглядався слідчим із застосуванням відеофіксації та були вилучені необхідні для слідства сліди (сліди папілярних узорів пальців рук, ручка з коробки передач), крім того слідчий має змогу повторно оглянути речовий доказ (автомобіль) та зафіксувати, в тому числі на фото чи відео носіях пошкодження замку запалювання для фіксації способу запуску підозрюваним двигуна автомобіля.

Як наслідок цього, відсутні виключні відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України підстави для заборони або обмеження власнику володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном.

Поряд з тим, оскільки досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не закінчене, автомобіль марки «ВАЗ 21063» н.з. НОМЕР_1 дійсно є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, тому необхідно забезпечити його збереження для розслідування та закінчення даного провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність часткового задоволення клопотання.

З метою забезпечення балансу між інтересами власника речового доказу та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що слід накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21063» н.з. НОМЕР_1 шляхом заборони відчужувати арештований автомобіль, що забезпечить реалізацію прав власника на користування та володіння майном та забезпечить збереження вказаного майна в якості речового доказу по вказаному кримінальному провадженню.

За такого клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню №0000037 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню №0000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 та перебував у володінні ОСОБА_4 , шляхом заборони відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: