ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2557/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2381/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалуЖовтневого районного суду м.Харкова області від 25 травня 2021 року у відношенні ОСОБА_7 про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Адміністрація ДУ «Холодногірська виправна колонія №18»звернулася до суду першої інстанції з поданням про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_7 .
Початок строку відбування покарання рахується з 08.04.2015 року, кінець строку відбування покарання 25.11.2021 року.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлені судовим розглядом дані щодо обставин відбування ОСОБА_7 покарання не містять достатніх підстав для висновку щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, адже відсутні факти, які б свідчили, що його поведінка та ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення, а період зміни його поведінки на кращу має нетривалий характер.
Засуджений, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та звільнити його на підставі ст. 81 КК України від подальшого відбування покарання. Зазначає, що всі стягнення були отримані ним до липня 2018 року, оскільки йому було важко адаптуватися до нових умов, що пов`язано зі смертю брата. Під впливом заходів виховного впливу змінив свою поведінку. Три рази заохочувався адміністрацією установи. 26.03.2020 року був переведений до дільниці соціальної реабілітації. Працевлаштований підсобним робітником. Позов відшкодовано із заробітної плати. У разі його звільнення буде працевлаштований в Чугуївські теплові мережі слюсарем.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, думку прокурора, якмй заперечував проти їх задоволення, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

При цьому, застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду. При вирішенні питання щодо можливості застосування до особи ст. 81 КК України слід враховувати також тяжкість призначеного покарання, за що особа була засуджена та чи довела з урахуванням цих обставин своє виправлення.
Встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 22.07.2015 року Чугуївським міським судом за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.04.2015року по 21.08.2015 року. Згідно наданої характеристики, ОСОБА_7 з 03.09.2015 року відбуває покарання в державній установі «Холодногірська виправна колонія (№ 18)».За час відбування покарання в установі характеризується позитивно. За допущені порушення встановленого порядку відбування покарання 13 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Під впливом заходів виховного характеру засуджений зробив правильні висновки і змінив свою поведінку на кращу, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. На даний час стягнення погашені та зняті у встановленому законодавством порядку.
За сумлінну поведінку та ставлення до праці та за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 3 рази заохочувався адміністрацією установи. Відповідно до статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України працевлаштований водієм автонавантажувача. До праці ставиться добре. Згідно з постановою начальника державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» від 26.03.2020 року відповідно до ст.101 КВК України переведений до дільниці соціальної реабілітації «Холодногірська виправна колонія (№18)».За час відбування покарання у дільниці соціальної реабілітації «Холодногірська виправна колонія (№18)» характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та внутрішнього розпорядку дня дільниці соціальної реабілітації, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, відповідно до статті 130 КВК України, заохочений 3 рази адміністрацією установи, стягнень не має.
Відповідно до ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу України, працевлаштований підсобним робітником. До праці ставиться сумлінно, поставлені адміністрацією завдання виконує якісно та вчасно. Не дивлячись на те, що стягнення зняті та погашені, їх отримання за порушення правил відбування покарання та кількість характеризують поведінку засудженого як таку, що не мала сталих змін протягом тривалого часу. Крім того, згідно характеристики на засудженого від 21.08.2019 року останній характеризувався посередньо, зазначено, що по відношенню до персоналу ввічливий, але потребує контролю за своєю поведінкою. В застосування ст.ст. 100, 101 КВК України відмовлено. Раніше ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України. З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарань процес його виправлення не був стабільним та послідовним, що не може свідчити про те, що на даний час засуджений свою сумлінною поведінкою довів своє виправлення. Посилання останнього на те, що це пов`язано зі смертю брата та адаптацією до нових умов, не спростовують висновків суду першої інстанції. З урахуванням всіх обставин у сукупності апеляційний суд приходить до висновку, що питання умовно - дострокового звільнення від покарання є на даний час передчасними з точки зору дотримання вимог загальної та особистої превенції, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова області від 25 травня 2021 року у відношенні ОСОБА_7 про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: