Справа № 751/555/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/257/21
Категорія - про приведення вироку у відповідність. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

засудженого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Чернігівським слідчим ізолятором матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про приведення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16.11.2012 у відповідність до національного законодавства та міжнародних норм, шляхом заміни призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, повернуте захиснику, як таке, що підлягає розгляду за місцем відбування покарання, тоді як у слідчому ізоляторі м. Чернігова засуджений не відбуває покарання, а знаходиться тимчасово.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, як незаконну та необґрунтовану, через допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, ухвалити нову, якою призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції для розгляду її клопотання по суті.

Аргументує тим, що ОСОБА_6 16 листопада 2012 року був засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області до довічного позбавлення волі. Вирок суду набрав чинності 21 жовтня 2014 року. При цьому, з 04 грудня 2009 року ОСОБА_6 перебуває під вартою, а фактично відбуває покарання в умовах Чернігівського слідчого ізолятору, де він утримується до цього часу.

04 листопада 2020 року Новозаводський районний суд вказував на те, що клопотання про приведення вироку у відповідність до національного законодавства повинно розглядатися за місцем відбування покарання засудженого, так як відповідно до наряду Центрального міжрегіонального управління Департаменту з питань виконання покарань від 16 травня 2019 року засудженому ОСОБА_6 для подальшого відбування покарання визначено ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8».

Однак, 12 грудня 2020 року Богунським районним судом м. Житомира клопотання про приведення вироку суду щодо ОСОБА_6 було повернуто захиснику з тих підстав, що засуджений не відбуває покарання у даній установі. Така позиція суду є вірною, адже відповідно до повідомлення з Чернігівського слідчого ізолятору ОСОБА_6 утримується в слідчому ізоляторі в рамках іншого кримінального провадження, у якому на даний час триває судовий розгляд. Тобто, строки вирішення питання етапування засудженого до визначеного місця відбування покарання є невизначеними.

На думку апелянта, її клопотання підлягає розгляду за місцем фактичного відбування покарання засудженим, а саме Новозаводським районним судом м. Чернігова, в межах територіальної юрисдикції якого розташована Державна установа «Чернігівський слідчий ізолятор».

На апеляційний розгляд захисник адвокат ОСОБА_8 не прибула, дистанційно з судом на зв`язок не змогла вийти через технічні причини, у зв`язку з чим ОСОБА_6 просив не гаяти час та розглянути апеляційну скаргу його адвоката без неї, з чим погодилася і сторона обвинувачення, з огляду на стадію процесу повернення клопотання без розгляду.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, вказуючи, що він перебуває в Чернігівському СІЗО з 04 грудня 2009 року і ніколи до ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» він не доставлявся, прокурора ОСОБА_7 , яка просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника адвоката задовольнити.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 листопада 2012 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, п. «а, ж, і» ст. 93, ч. 2 ст. 17, п. «а, з, і» ст. 93, п. «а, ж, з, і» ст. 93, ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), ч. 2 ст. 15, п. 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, п. 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, п. 6, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, п. 1, 6, 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 та ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалами апеляційного суду Чернігівської області від 21 жовтня 2014 року та Вищого спеціалізованого суду України від 10 грудня 2015 року вирок суду щодо ОСОБА_6 частині призначення покарання у виді довічного позбавлення волі був залишений без змін.

21 жовтня 2014 року вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 листопада 2012 року щодо ОСОБА_6 набрав законної сили. Строк перебування засудженого в місцях позбавлення волі рахується з 04 грудня 2009 року.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 січня 2015 року, в порядку ст. 537, 539 КПК України, ОСОБА_6 тимчасово залишений в Чернігівському слідчому ізоляторі на час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 14 грудня 2012 року.

Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. «а», «з», «і» ст. 93, ч. 1 ст. 17 п.п. «а», «з», «і» ст. 93, п.п. «а», «з», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року), ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 15 п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, п.п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263 ч. 2 ст. 263 КК України перебувають на розгляді Менського районного суду Чернігівської області.

У той же час, відповідно до наряду Центрального міжрегіонального управління Департаменту з питань виконання кримінальних покарань № 2.3-1032 від 16 травня 2019 року засудженому ОСОБА_6 було визначено для подальшого відбування покарання Державна установа «Житомирська установа виконання покарань №8».

При цьому, ОСОБА_6 з 18 грудня 2009 року і по теперішній час утримується в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7, 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Законодавець пов`язує територіальну підсудність справ, які вирішуються в порядку виконання вироку, з фізичним знаходженням (перебуванням) засуджених, а не з розпорядження Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, яке більше ніж півтора роки, не виконується.

Отже, повертаючи клопотання захисника про приведення вироку у відповідність до діючого законодавства, місцевий суд припустився помилки у визначенні підсудності клопотання, яке підсудне саме Новозаводському районному суду м. Чернігова, на території якого в умовах СІЗО відбуває покарання ОСОБА_6 протягом 11 років.

Якщо засуджений, який відбуває покарання за вироком суду і залишений у СІЗО на час розгляду іншого кримінального провадження і цей час вимірюється значним проміжком часу, місцем його відбування покарання належить вважати місце, де він фактично відбуває покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 537- 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 лютого 2021 року скасувати, призначити новий судовий розгляд клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про приведення вироку у відповідність до вимог національного законодавства та міжнародних норм - у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11