Справа № 675/940/19
Провадження № 1-кп/675/3/2021

У Х В А Л А
"29" квітня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглядаючи в м. Ізяслав Хмельницької області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000485 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження №0000485 про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України.
При цьому ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10.03.2021 року було продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави до 08.05.2021 року включно.
У судовому засіданні 29.04.2021 року прокурор подав клопотання про продовження строку обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки зі спливом визначеного строку його дії дане кримінальне провадження не може бути розглянутим, судовий розгляд не можливо розпочати по неявці частини обвинувачених та захисників, однак ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу та його подальшого продовження не зменшилися.
Як вважає прокурор, на даний час відсутні підстави для скасування чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в разі його зміни обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином з метою покращення свого становища, продовжити вчиняти інші злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.
Захисник, позицію якого повністю підтримав обвинувачений, вказувала на відсутність достатніх підстав для продовження строку тримання під вартою, просила змінити запобіжний захід на більш м`який, такий як домашній арешт в нічну пору доби, який забезпечить належну процесуальну поведінку під час судового розгляду кримінального провадження.

На переконання як обвинуваченого, так і його захисника, доводи прокурора є не підтвердженими будь-якими доказами і є повністю надуманими.

Крім цього захисник звертала увагу, що доводи прокурора щодо особи обвинуваченого є не коректними, так як його винуватість в інкримінованому злочині є не доведеною.

З урахуванням непереконливих доводів прокурора, на думку захисника є підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши доводи прокурора в обгрунтування поданого ним клопотання та доводи обвинуваченого і його захисника щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, який не пов`язаний з триманням під вартою, суд встановив наступні обставини та прийшов до такого висновку.
Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як визначає ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Судом враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який хоча і не судимий та в цілому позитивно характеризується, однак обвинувачується у вчиненні грабежу, вчиненому повторно організованою групою, тобто особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, санкцією якої передбачено позбавлення волі на строк до 13 років із конфіскацією майна.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також в контексті доводів учасників судового провадження наголошує, що суть презумпції невинуватості не в тому, що особа є невинуватою, а в тому, що існує припущення щодо її невинуватості. Презумпція невинуватості не може бути виправдана одним лише прагненням полегшити становище обвинуваченого. До такого висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №210/4600/15.
Як вважає суд, санкція інкримінованого злочину та репутація обвинуваченого дають об`єктивні підстави вважати, що він перебуваючи під іншим більш м`яким запобіжним заходом зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою покращення свого становища, продовжити вчиняти інші злочини.
Судом також враховано, що обвинувачений до свого затримання не був працевлаштований, є не одруженим, на утриманні дітей не має, що вказує на його слабкі соціальні зв`язки.
Не спростована і обставина, що обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування даного кримінального провадження ухилявся від явки до останнього, в зв`язку з чим був оголошений в розшук. Категоричне покликання обвинуваченого на протиправність оголошення його в розшук не знайшло свого підтвердження.
Зазначені вище обставини у своїй сукупності безумовно вказують про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу і його продовження та по своїй суті суттєво не змінилася обстановка, що дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Необхідно наголосити і на тому, що наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених ним в судовому засіданні.
До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованим обвинуваченнням у вчиненні особливо тяжкого злочину є підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.
Посилання захисника і обвинуваченого про можливість застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд відхиляє, оскільки обставини, які заявлені в обгрунтування необхідності зміни запобіжного заходу на більш м`який не є визначальними та такими, що б давали можливість обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі і у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.
Як вважає суд, прокурор у судовому засіданні довів, що на момент розгляду кримінального провадження, продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, які не могли зменшитися, що дає підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому строку найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.
З огляду на наведене, доводи захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, суд відхиляє, натомість запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, тобто до 27.06.2021 року.
Частина 3 ст. 183 КПК України визначає, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цією статті.
З огляду, що обвинувачений ОСОБА_6 не має постійного джерела доходів, до затримання був офіційно не працюючим, суд приходить до висновку, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків під час даного кримінального провадження слід залишити попередньо визначеним - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2021 року складає 45400, 00 гривень, з покладенням обов`язків, визначених ухвалами про обрання та подальше продовження запобіжного заходу.
Суд звертає особливу увагу на призначення альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, визначеного в мінімальному розмірі, при виконанні якого перебування обвинуваченого під вартою буде припинено.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183-184, 193-194, 196-197, 201, 369-372, 395 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» до 27.06.2021 року включно.
Визначити ОСОБА_6 розмір застави у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;
- утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності);
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 27.06.2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», вручити у встановленому порядку прокурору, обвинуваченому та його захиснику.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з дня отримання копії даної ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3