Справа № 362/1914/21
Провадження № 1-кп/362/495/21
ВИРОК
Іменем України

08.07.2021 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001700 від 15 жовтня 2020 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Шкнева Поліського району Київської області, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2020 року близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo», модель «Lanos», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухався по дорозі для автомобілів в крайній лівій смузі для руху в напрямку до м. Біла Церква Київської області, а саме: за адресою: Київська обл., Васильківський район, а/д Київ-Одеса, 38 км + 800 м, де в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, порушуючи вимоги п. 12.1 а) ПДР, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не врахував дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, порушуючи вимоги п.п. б) п. 12.9 ПДР, відповідно до якого «водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил», перевищив максимальну швидкість 110 км/год., в результаті чого здійснив зіткнення з металевим відбійником, а пасажир автомобіля марки «Daewoo», модель «Lanos», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження: перелом лівої променевої кістки в типовому місці з незначним зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознаками тривалості розладу здоров`я.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. б) п. 2.3. п. 12.1 та п.п. б) п. 12.9 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе за ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, вказав, що в обвинувальному акті вказані правильно всі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, і пояснив, що 15.10.2020 був за кермом з самого ранку, тому о 00 год. 30 хв., скоріше за все, заснув, і, перевищивши швидкість, їхав більше ніж 100 км за годину, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив зіткнення з металевим відбійником, а його друг ОСОБА_7 , що був пасажиром в автомобілі, отримав тілесні ушкодження. Він, ОСОБА_5 повністю оплатив лікування ОСОБА_7 в лікарні.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що претензій до ОСОБА_5 , скарг матеріального та морального характеру не має, оскільки останній відшкодував завдані збитки, призначення покарання покладає на розсуд суду.

Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також, відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя», у випадку процедури «заява підсудного про визнання вини», при якій від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно: приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, суд має вирішувати: обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував шкоду потерпілому), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується в цілому позитивно.

Відповідно до ст. 67 КК України, судом обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи ОСОБА_5 , який раніше не судимий, наявності обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з огляду на альтернативні покарання, передбачені санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобомв межах розміру і строку, передбачених санкцією інкримінованої статті КК України, адже саме таке покарання буде необхідним та достатнім для ОСОБА_5 з урахуванням всіх обставин справи.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання немає.

Судові витрати, пов`язані із залученням експерта слід стягнути з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1634,50 грн. судових витрат за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-20/50573-ІТ та 1634,50 грн. за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-20/53963-ІТ.

Речові докази: автомобіль марки «Daewoo» модель «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Борисів, провулок Боженка, 23, повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1