Справа № 496/4543/17
Провадження № 1-кп/496/170/21
У Х В А Л А
24 червня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
Судді-доповідача ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням: ОСОБА_7 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 п. 9 ст. 115, ч. 1 ст. 152 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Біляївський районний суд Одеської області розглядає зазначене кримінальне провадження. 23 липня 2021 року спливає двомісячний термін раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.
З 29 червня 2021 року, член колегїї суддя ОСОБА_2 знаходиться у щорічної відпустці, з 14 липня 2021 р., доповідач по справі суддя ОСОБА_1 також буде перебувати у відпустці.
Прокурором до суду було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.
В судовому засіданні прокурор подане клопотання про обрання запобіжного заходу підтримав, просив його задовольнити, так як ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачений не виконував свої процесуальні обов`язки, тривалий час до суду не з`являвся, у зв`язку з чим 23.04.2021 року судом ОСОБА_7 оголошено у розшук, крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, за місцем реєстрації не мешкає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зав`язків.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та вказав, що від суду не переховувався, знаходився в лікарні, просив обрати йому домашній арешт.
Захисник обвинуваченого заперечувала проти клопотання прокурора.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Приймаючи рішення про можливість продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою суд приймає до уваги, що у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller проти Austria/;
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller проти Austria/;
ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter проти Austria/;
ризик, що особа порушить громадський порядок / справа Letellier проти France/.
Доцільність продовження строку перебування під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, з огляду на особу обвинуваченого, визначає вірогідність переховування від суду.
Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи сукупність зазначених ризиків та аргументів, які на даний час не відпали суд вважає клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Суд не вбачає підстав для визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_7 так як обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що інші характеризуючі данні ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, обвинуваченим не надані, а також те, що ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину та ризики, які на даний час не перестали існувати, суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, та вважає необхідним продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання даної особи під вартою.
Щодо усного клопотання обвинуваченого про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає необхідним відмовити у задоволені вказаного клопотання, враховуючи вищевказане та виходячи з того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 331, 376, 395 КПК України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме з 24 червня 2021 року до 22 серпня 2021 року включно.
Утримання обвинуваченого проводити в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 24 червня 2021 року о 17:45 годині.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3