Провадження № 1-в/643/362/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

представника заявника лікаря-психіатра ОСОБА_5

хворого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції справу за заявою Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», в особі заступника генерального директора ОСОБА_7 , про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_6 , 1958 року народження,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Судової колегії з кримінальних справ Харківського обласного суду від 12.12.1986 року стосовно ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру та він направлений на примусове лікування до УПЛ з суворим наглядом м. Дніпропетровська, які рішеннями суду були змінені на примусові заходи медичного характеру та він переведений для подальшого примусового лікування в психіатричну лікарню м. Харкова у відділення з посиленим наглядом.

Постановою Московського районного суду м.Харкова від 18.12.1997 р. ОСОБА_6 були змінені примусові заходи медичного характеру та він переведений для подальшого примусового лікування у відділення Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 зі звичайним наглядом, де знаходиться по теперішній час.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.12.2020 р. продовжені примусові заходи медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_6 строком на 6 місяців.

З заяви КНП Харківської обласної ради «ОКПЛ № 3», до якої додано Акт № 51/10 комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру від 04.06.2021 вбачається, що ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми, з безперервним типом перебігу. Незважаючи на проведене лікування, у хворого зберігаються грубі структурно-логічні порушення мислення, емоційне сплощення, періодичні маячні переживання, коливання емоційного стану, невмотивованої дратівливості, дисимуляція хворобливих переживань. Критика до хвороби та скоєного правопорушення відсутня, В даний час хворий уявляє небезпеку для оточуючих та потребує продовження примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду.

Положеннями ч.2 ст. 95 КК України передбачено, що особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу.

Згідно з ч.3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих.
Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Заслухавши представника КНП Харківської обласної ради «ОКПЛ № 3» ОСОБА_5 , яка підтримала заяву у повному обсязі, думку хворого ОСОБА_6 , який не заперечував, що вчинив злочин проти працівників міліції та заперечував проти продовження примусового лікування в лікарні та вважав можливим перевести його на амбулаторне лікування, думку прокурора, який підтримав заяву лікарні, захисника, яка підтримала позицію ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити заяву та продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_6 строком на 6 місяців. Також суд приймає до уваги, що згідно з ч.6 ст. 300 ЦПК України, закінчився строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_6 недієздатним та відповідно повноваження опікуна сестри ОСОБА_6 ОСОБА_8 .

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 видужав та значно покращився стан його здоров`я внаслідок чого відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару, матеріали справи не містять.

Таким чином, підстав для припинення або зміни застосованих відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру суд не вбачає.

Керуючись ст. 95 КК України, ст.ст. 512, 514 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців.

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1