ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН № 661/3551/20 Головуюча у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/537/21 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: продовження запобіжного заходу
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря: - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 квітня 2021 року, якою відносно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гарбані, республіки Грузія, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених,ч.1 ст. 135, ч. 3 ст. 286 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 13 червня 2021 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000253 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.1 ст. 135, ч.3 ст. 286 КК України.

Вищевказаною ухвалою суду, задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду захисник ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту з покладення певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. а в разі відмовити визначити розмір застави.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, як зазначає захисник, прокурор обґрунтовує продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 тим, що останній обвинувачуються у вчиненні тяжкого необережного кримінального правопорушення, перебуваючи на волі, може ухилятись від суду, перешкоджатимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на потерпілих, свідків, а також перешкоджатимуть кримінальному провадженню в інший спосіб. Разом з тим, зазначені ризики прокурором не обґрунтовані.

Також, апелянт зазначає про те, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде не достатнім для запобіганню наявним ризикам, а судом під час розгляду клопотання не надано належну оцінку тому, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується за місцем роботи, має дружину та двох малолітніх дітей, разом з якими проживає.

Крім того, з посилання на практику ЕСПЛ, захисник зазначає про не забезпечення судом розумності строків розгляду кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 та необґрунтованість його тривалого перебування під вартою тривалий час.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не закінчено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання та оскаржуваної ухвали суду підставами для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 стали: його обвинувачення у вчиненні двох злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, продовження розгляду кримінального провадження, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від суду, впливу на потерпілих, свідків, перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим чином, тобто зазначені ризики не перестали існувати та не зменшились, а тому саме продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 може забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти існуючим ризикам.

Підозра обвинуваченому ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, визначена на стадії досудового розслідування.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких, наслідком вчинення яких стала смерть декількох осіб.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які не становлять небезпеки для суспільства, вчинених з необережності, має постійне місце реєстрації та проживання, проживає разом з дружиною та дітьми, що вказує на наявність у нього міцних соціальних зв`язків, за місце проживання характеризується виключно позитивно , будь яких відомостей, які б свідчили про порушення ним умов утримання в СІЗО матеріали провадження не містять, має заробіток за рахунок сільськогосподарських робіт, що вказує на отримання ним легального джерела прибутку.

Будь -яких даних, які б свідчили, що обвинувачений ОСОБА_7 може ухилитися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих чи перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, матеріали провадження не містять, не наведено таких даних і в клопотання прокурора і в оскаржуваній ухвалі суду.

На думку колегії суддів, вищевказані обставини в їх сукупності, разом з наявністю у обвинуваченого ОСОБА_7 , вказують на існування лише одного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду, який за час проведення досудового розслідування та перебування кримінального провадження в суді першої інстанції істотно зменшився.

Крім того, вищевказані обставини, як і обставини про неможливість запобігання існуючому ризику, шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про те в апеляційній скарзі зазначає захисник, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, як клопотання, так і оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містять.

За практикою Європейського суду з прав людини, обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції (п.85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»),

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» (п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України».

Зазначене кореспондується і з рішенням ЄСПЛ у справі «Мамедова проти Росії», в якому зазначається наступне: «Суд повторює, що збереження обґрунтованої підозри стосовно того, що заарештована особа вчинила злочин, є умовою sine qua non законності подовження строку її тримання під вартою. Проте через певний час однієї цієї умови вже недостатньо. У таких випадках Суд повинен встановити, чи подальше позбавлення волі було вмотивоване іншими підставами, наведеними судовими органами. Якщо такі підстави були «істотними» і «достатніми».
«Розглядаючи законність і обґрунтованість подальшого тримання заявниці під вартою, районний і обласний суди увесь час посилалися на серйозність висунутого обвинувачення як на головний чинник для оцінки можливості того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме відправленню правосуддя або вчинятиме нові злочинні дії. Однак, як не раз зазначав Суд, хоч суворість покарання, що загрожує заявникові, має значення для оцінки небезпеки його зникнення або вчинення нових злочинів, потребу подовжити строк тримання під вартою не можна оцінювати з чисто абстрактної точки погляду, зважаючи лише на тяжкість злочину. Так само і подовження строку тримання під вартою не може застосовуватися через те, що вироком може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі (див. рішення у справі «Летельє проти Франції» (Letellier v. France) від 26 черв% ня 1991 року, Серія A, № 207, п. 51; також див. справи «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) від 8 лютого 2005 року, № 45100/98, п. 102; «Гораль проти Польщі» (Goral v. Poland) від 30 жовтня 2003 року, № 38654/97, п. 68; «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v. Bulgaria) від 26 липня 2001 року, № 33977/96, п. 81).».
Крім того, «суд підкреслює, що пункт 3 статті 5 Конвенції зобов`язує органи влади при вирішенні питання про звільнення обвинуваченого з-під варти або подовження строку тримання під вартою розглянути можливість застосування альтернативних заходів забезпечення участі обвинувачуваного в судовому розгляді».
Особливість рішення про тримання під вартою (як і будь-якого рішення про застосування тимчасових заходів) полягає в тому, що з часом його легітимність зменшується і наближається до нуля, що вимагає періодичного перегляду обґрунтованості тимчасового заходу.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 на момент розгляду клопотання про продовження строку його тримання під вартою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які не становлять суспільної небезпеки для оточуючих, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тривалий час, а саме на протязі майже року тримається під вартою, недоведеність прокурором того, що подальше тримання під вартою обвинуваченого є виправдним, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе запобігти існуючому ризику, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а в подальшому і виконання ухваленого за результатами розгляду кримінального провадження процесуального рішення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з ухваленням нової.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 квітня 2021 року, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 13 червня 2020 року, включно скасувати.

Постановити нову ухвалу.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286 України відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.135, ч. 3 ст. 286 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:
-не покидати місце свого проживання: за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
-прибувати до суду за кожним викликом;
-не спілкуватися з потерпілими, їх представниками та свідками у даному кримінальному провадженні з приводу кримінальних правопорушень, окрім як під час проведення судових засідань;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
-здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

-носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали, в частині покладених обов`язків, до 13 червня 2021 року, включно,
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженню ОСОБА_10 , а її виконання на орган Національної поліції за місцем перебування обвинуваченого ОСОБА_11 під домашнім арештом.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: