Справа № 761/7776/20
Провадження № 1-кс/761/5046/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу виконуючого обов`язки голови Верховного Суду України ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 19 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0002680, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 365-2 КК України,
в с т а н о в и в:
11 березня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшла скарга виконуючого обов`язки голови Верховного Суду України ОСОБА_3 , в якій, посилаючись на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, просив скасувати постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 19 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0002680, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 365-2 КК України та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою виконуючий обов`язки голови Верховного Суду України ОСОБА_3 посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 19 лютого 2020 року, кримінальне провадження № 0002680, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 365-2 КК України, було закрито у зв`язку з закінченням встановленого строку досудового розслідування. При цьому, скаржник зазначає, що оскаржувана постанова є передчасною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Так, з часу внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 365-2 КК України, слідчим, усупереч вимогам КПК України, не було проведено всього необхідного обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Також, акцентував увагу слідчого судді на те, що слідчий закрив кримінальне провадження на підставі абзацу частини першої статті 284 КПК України, проте ним не зазначено в резолютивній частині постанови на підставі якого саме абзацу та пункту частини першої статті 284 КПК України ним було прийнято рішення.

У судове засідання скаржник не з`явився, однак з огляду на стислі строки розгляду даної категорії справ, а також з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність скаржника чи його представника.

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилась та не повідомила суд про причини свого неприбуття. Разом з тим, неявка слідчого у відповідності до ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виходячи з вимог ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 9 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, Головним управління Національної поліції у м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0002680, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 365-2 КК України, а саме за фактом можливих неправомірних дій Ради суддів України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації України, спрямованих на самовільне присвоєння владних повноважень та зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 19 лютого 2020 року кримінальне провадження № 0002680, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 365-2 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 365-2 КК України відносяться до нетяжких злочинів.
Відповідно до вимог ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:
1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;
2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Протягом строку досудового розслідування, визначеного ч. 1 ст. 219 КПК України, у кримінальному провадженні № 0002680 від 29 жовтня 2018 року жодній особі не було повідомлено про підозру.
Відповідно до вимог ст. 284 КПК України слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Вказана норма кримінального процесуального закону носить імперативний характер, а тому за наявності умов зазначених у ній, слідчий чи прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження.
Згідно до ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
З огляду на вищевикладене, оскільки відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань, по даному кримінальному провадженню, внесені 29 жовтня 2018 року, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 365-2 КК України відноситься до нетяжких злочинів та жодній особі не повідомлено про підозру протягом 12 місяців з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя вважає, що слідчий дійшов до обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Доводи скаржника щодо неповноти проведеного досудового розслідування, не можуть бути взятими до уваги з огляду на вказану підставу закриття кримінального провадження.
Так, у зв`язку із закриттям кримінального провадження за закінченням строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України, виключається можливість проведення будь-яких процесуальних чи слідчих дій, оскільки проведення таких дій поза строками досудового розслідування є неприпустимим та таким, що може привести до визнання недопустимими доказів, зібраних поза строками досудового розслідування.
Щодо доводів скаржника про те, що слідчий закрив кримінальне провадження на підставі абзацу частини першої статті 284 КПК України, проте ним не зазначено в резолютивній частині постанови на підставі якого саме абзацу та пункту частини першої статті 284 КПК України ним було прийнято рішення, то вказана обставина до уваги слідчим суддею не приймається, оскільки в обґрунтуванні оскаржуваної постанови міститься посилання слідчого на те, що строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, що визначено положенням ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки в кримінальному провадженні № 0002680 від 29 жовтня 2018 року строк досудового розслідування закінчився і жодній особі не було повідомлено про підозру, слідчийвідділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , у відповідності до вимог КПК України, 19 лютого 2020 року прийняла законне рішення про закриття кримінального провадження,у зв`язку з чим у задоволенні скарги виконуючого обов`язки голови Верховного Суду України ОСОБА_3 , слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Скаргу виконуючого обов`язки голови Верховного Суду України ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 19 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження № 0002680, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 365-2 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1