Справа № 761/61/21
Провадження № 1-кс/761/948/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 120 201 051 000 026 43 від 13.12.2020, у якому
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чирчик Ташкентської обл. Республіки Узбекистан, громадянин України, з середньою освітою, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_5 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 14.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до якої останній 13.12.2020, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_3 , повторно таємно намагався викрасти майно, належне ФОП « ОСОБА_7 », на загальну суму 384 грн., однак не довів задумане до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Слідчий вважав, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний не заперечував обґрунтованості підозри, зазначив, що переховуватись від органів досудового розслідування чи перешкоджати іншим чином наміру не має, сприяє слідству, тому просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, та передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування матеріали містять достатні дані про наявність у діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає, такі дії малоймовірними з огляду на те, що підозрюваний вину в інкримінованих йому діях визнає, співпрацює зі слідством, тобто наміру переховуватись не має. Викладене спростовує припущення слідчого в частині існування вказаного ризику.

Водночас не безпідставним є ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на відсутність у останнього офіційного та стабільного джерела доходів, тобто не виключено, що здійснення злочинної діяльності було єдиним способом заробітку підозрюваного

Таким чином, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований лише у разі, якщо особа підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Інкримінований підозрюваному злочин за ч. 2 ст. 185 КК України передбачає застосування такого покарання, оскільки за вчинене вказаного злочину встановлене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

У той же час, прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти передбаченому статтею 177 КПК та доведеному під час розгляду ризику.

Зазначене приводить до висновку, що наведені стороною обвинувачення фактори та обставини не є переконливими та достатніми для задоволення ініційованого клопотання.
Приймаючи до уваги обставини, передбаченіст.178 КПК України, а саме наявність у підозрюваного сім`ї, його належну процесуальну поведінку, слідчий суддя приходить до переконання, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 може забезпечити більш м`який запобіжний захід.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок прибувати до слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яким здійснюється досудове розслідування у вказаному провадженні, за першою вимогою.

Крім того, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця мешкання.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків встановити по 13 лютого 2021 включно.

Підозрюваного письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян.
Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1