Справа № 180320
Номер провадження 1-кп/438/53/2021
В И Р О К
Іменем України

18 березня 2021 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Бориславі Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 02.02.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, громадянина України, не одружений, безробітний, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адвокатом та депутатом не є, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.297, ч.3 ст.297 КК України -

встановив:
ОСОБА_4 21.01.2021 близько 23 год. 30 хв., перебуваючи на території Бориславського міського кладовища, що розташоване навпроти будинку №18 на вул.Церковній у м.Бориславі, Львівської області, вчинив наругу над могилою а саме, за допомогою молотка зруйнував надмогильні споруди, та незаконно заволодів вертикальними стовпцями діаметром 45 мм., з нержавіючої сталі, горизонтальними частинами труби по 2м., діаметр 24 мм, з нержавіючої сталі, горизонтальними частинами труби по 0,9 м., з нержавіючої сталі а саме частиною металевої огорожі могильного надгробку місця поховання ОСОБА_6 , чим спричинив етичні страждання, які виразилися в горі, неспокої, та інших негативних емоціях та порушенні психічного благополуччя родичу померлого ОСОБА_7 , власнику надмогильної споруди, яка пошкоджена, також заподіяв матеріальну шкоду, на загальну суму 800 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив наругу над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, а саме вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.297 КК України
Крім цього, ОСОБА_4 , 25.01.2021 близько 00 год. 30 хв., перебуваючи на території Бориславського міського кладовища, що розташоване навпроти будинку АДРЕСА_2 , вчинив наругу над могилою а саме, за допомогою молотка зруйнував надмогильні споруди, та незаконно заволодів трубою діаметром 45 см, довжиною 1 м в кількості чотирьох штук загальною вартістю 400 гривень та поперечними трубами діаметром 2 см, довжиною 1,5 м, в кількості 12 штук загальною вартістю 600 гривень а саме частиною металевої огорожі могильного надгробку місця поховання ОСОБА_8 , чим спричинив етичні страждання, які виразилися в горі, неспокої, та інших негативних емоціях та порушенні психічного благополуччя родичу померлого - ОСОБА_9 , власнику надмогильної споруди також заподіявши майнову шкоду на загальну суму 1000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив наругу над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчиненене повторно, а саме вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.297 КК України.
Між підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_10 19 лютого 2021 року укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом вказаної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.297, ч.3 ст.297 КК України.

Сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, за ч.3 ст.297 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки із застосуванням ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, на що останній погодився.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.297, ч.3 ст.297 КК України визнав повністю та беззастережно, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому. Просив суд про затвердження угоди; зазначив, що цілком розуміє вимоги угоди, його рішення є добровільним та не прийнято під примусом чи обіцянок.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє вимоги угоди та її наслідки, угода відповідає вимогам КПК України і може бути затверджена.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості на умовах, викладених у ній. Зазначив, що обвинувачений на виконання вимог угоди активно сприяв у проведенні даного кримінального провадження.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до суду не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, претензій до обвинуваченого не мають, при призначенні покарання покладаються на думку суду.

Заслухавши осіб, які беруть участь у судовому розгляді, вивчивши зміст обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; укладення такої угоди за наявності потерпілого допускається за умови надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення такої угоди.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.297, ч.3 ст.297 КК України, відповідно ст.12 КК України є не тяжким та тяжким злочинами, потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 надано письмові згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості від 19.02.2021, що вбачається із заяв потерпілих від 19.02.2021, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Суд з`ясував обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Суд установив, що обвинувачений цілком розуміє положення ст.474 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє узгоджене покарання за вчинення кримінального правопорушення та погоджується на його призначення.

Згідно зі ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст.314 та ч.1 ст.475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено. Процесуальних витрат у справі немає.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 373 - 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 лютого 2021 року, укладену між прокурором Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 02.02.2021.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.297 КК України та призначити узгоджене сторонами кримінального провадження покарання:

за ч.1 ст.297 КК України- у виді позбавлення волі строком на три роки;

за ч.3 ст.297 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.02.20021 року на майно: три металеві частини труби з нержавіючої сталі та три металеві заглушки з нержавіючої сталі скасувати.

Речові докази: молоток із дерев`яною ручкою, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Дрогобицького ВП ГУПН у Львівській області знищити; п`ять металевих предметів циліндричної форми у вигляді трубок, два металеві вироби округлої форми, сірого кольору, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Дрогобицького ВП ГУПН у Львівській області повернути потерпілій ОСОБА_7 ; три металеві частини труби з нержавіючої сталі та три металеві заглушки з нержавіючої сталі, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №1 Дрогобицького ВП ГУПН у Львівській області повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1