Справа № 451/1183/20
Провадження № 1-кп/451/67/21
ВИРОК
іменем України

29 квітня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000126 від 16 травня 2020 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадяна України, українця, освіта неповна середня, неодруженого, учня 11 класу Нововитківської середньої школи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

- потерпілий ОСОБА_5

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

- законний представник ОСОБА_6

- захисник ОСОБА_7

за участю прокурора, потерпілого, обвинуваченого, законного представника, захисника

в с т а н о в и в:

за обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 15.05.2020 року, близько 22:45 години, перебуваючи в приміщеі будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотив діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, впевнившись що за його діями ніхто із сторонніх осіб спостерігає та скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_5 , таємно та з корисливих мотивів, вчинив крадіжку мобільного телефону, марки «Samsung Galaxу А50», бувшого у користуванні, вартістю 2800 гривень, який належить ОСОБА_5 , чим завдав матеріальну шкоду потерпілому на вказану вище суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у таємно викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він дійсно 5.05.2020 року ввечері біля 21-22 години, перебуваючи в приміщені будинку ОСОБА_8 , що знаходиться в с.Йосипівка Радехівського району Львівської області, переконавшись, щоб присутні не бачили, у відсутності ОСОБА_5 , вчинив крадіжку його мобільного телефону, залишивши лише чохол телефону. Тоді вийняв та викинув сім карту, телефон сховав, який був вилучений працівниками поліції. Щиро розкаявся у вчиненому, пообіцяв, що такий випадок ним більше не повториться, шкода відшкодована потерпілому шляхом повернення викраденого.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_9 в ході розгляду справи вказала про те, що не знала про те, що її син ОСОБА_3 вчинив крадіжку мобільного телефону. Однак, зазначила що на протязі останнього часу її син усвідомив те, що вчинив та виправився, вона буде прожовувати його контролювати.

Захисник ОСОБА_7 звертав увагу суду на вік неповнолітнього, який не в повній мірі розумів, що вчиняв, просив це врахувати при визначенні міри покарання. Також звертав увагу суду, що обвинувачений сприяв розкриттю правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив показання обвинуваченого, телефон йому повернуто, претензії до обвинуваченого відсутні.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 65-67,103 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України, який на даний час є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який являється неповнолітнім, досудову доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого, позитивну характеристику за місцем проживання, та позитивну характеристику за місцем навчання, не одружений, має постійне місце проживання, не судимий, щиро розкаюється у вчиненому та відшкодував шкоду потерпілому шляхом повернення викраденого.

Отже, враховуючи характер вчиненого та його суспільну небезпеку, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінального правопорушень визнав, щиро розкаявся, що є обставиною, що пом`якшує його відповідальність, соціальні зв"язки, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії - за ч.1 ст. 185КК України, у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Водночас, такий вид покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч.1 ст.185 КК України в редакції чинній на момент вчинення ним кримінального правопорушення ( травень 2019 року).

Так, відповідно до ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Беручи до уваги те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за №2617-VІІІ, який набрав чинності 01.07.2020 року, була посилена кримінальна відповідальність санкції ч.1 ст.185 КК України, тому в силу положень ч.2 ст.5 КК України вказаний Закон не має зворотної дії в часі, а тому застосуванню підлягає закон про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення кримінального проступку обвинуваченим ОСОБА_3 .

Суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 та враховує встановлені органом пробації низькі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик його небезпеки для суспільства, а також на можливість виправлення обвинуваченого без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Також враховує дані досудової доповіді органу пробації, за якою неповнолітній не схильний до протиправної поведінки, в повній мірі не усвідомлює всю повноту вчиненого злочину і можливих наслідків за вчинене діяння, мінімізує наслідки своєї поведінки.

Враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження у виді запобіжних заходів в ході судового розгляду до ОСОБА_3 не застосовувались, відсутність відповідних клопотань та поведінку останнього під час розгляду справи, призначення покарання без реального його відбування, підстави для обрання йому запобіжного заходу відсутні.

Цивільні позови не заявлялись.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в розмірі 1307 гривень 60 копійок.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100,103,124,373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та обрати йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: мобільний телефон, марки «Samsung Galaxу А50», який переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити у його користуванні.

Стягнути з законного представник ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1

Вирок суду виготовлений в нарадчій кімнаті 29 квітня 2021 року.