Справа № 128/3305/20
Провадження №11-кп/801/426/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

(в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17 лютого 2021 року, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, жителя АДРЕСА_1 , звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково,

в с т а н о в и в :

Начальник ДУ «Стрижавська ВК №81», за погодженням з головою спостережної комісії, звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 на підставі ст.81 КК України, мотивуючи його тим, що ОСОБА_8 по даній справі засуджений вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26.06.2018 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. Початок строку 18.04.2018; кінець строку 25.03.2022. До Стрижавської ВК №81 прибув 04.10.2018. Застосуванню ст.81 КК України підлягав по відбуттю 2/3 строку 04.11.2020. Рішенням комісії з питань застосування до засуджених ст.ст.81,82 КК України за ст.101 КВК України представлений до умовно-дострокового звільнення, протокол №37 від 19.11.2020. Стан здоров`я засудженого задовільний, засуджений ОСОБА_8 відбув 2/3 строку покарання, сумлінною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, тому адміністрація Стрижавської виправної колонії звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17 лютого 2021 року ОСОБА_8 звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 працевлаштований в майстерні ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)», виконує роботи з благоустрою установи, комісією погоджено застосування до нього положень ст.101 КВК України та ст.82 КК України як особі, що стає на шлях виправлення; засуджений ОСОБА_8 відбув більше 2/3 строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання ДУ «№Стрижавська ВК №81» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , мотивуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції не врахував, що засуджений раніше неодноразово (5 разів) притягувався до кримінальної відповідальності, за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, та до останнього вже було застосовано інститут звільнення від відбування покарання (ст.75, ст.82 КК України), а також застосовувався Закон України «Про амністію у 2014 році», вказане жодним чином не може свідчити про його виправлення, а лише підтверджує його стійку злочинну спрямованість та схильність до вчинення злочинів.
Судом першої інстанції не враховано, що засуджений відбуваючи покарання у ДУ «Стрижавська ВК №81» з 04.10.2018 року по теперішній час не отримував заохочення за другий, третій, четвертий квартал 2019 року та перший другий квартал 2020 року. Крім того, за вказаний час останній залучався до оплачуваної суспільно-корисної праці лише у квітні, травні, вересні та грудні 2020 року.
Крім того, засудженому ОСОБА_8 двічі відмовлялось в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким оскільки він не став на шлях виправлення, а саме ухвалами Вінницького районного суду Вінницької області від 02.01.2020 та 10.09.2020 року, залишеними без змін ухвалами Вінницького апеляційного суду від 12.02.2020 року та 11.11.2020 року.
Засуджений ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора та просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, оскільки клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 до суду подав начальник ДУ «Стрижавської ВК №81» тому не підлягає сумніву надана в клопотанні оцінка поведінки засудженого за період відбування покарання затвердженого колегіальним органом.
Заслухавши прокурора, який підтримав вимоги викладені апеляційній скарзі державного обвинувача; засудженого ОСОБА_8 , та захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає до задоволення.

Статтею 81 КК України визначено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засудженого, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

У відповідності до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 засуджений Новоселицьким районним судом Чернівецької області від 26.06.2018 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
Застосовуючи до засудженого ОСОБА_8 положення ст.81 КК України, суд першої інстанції послався на те, що останній відбув більше 2/3 строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_8 раніше чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини та за кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, та до останнього вже були застосовані інститути звільнення від відбування покарання 2004 (ст.75 КК України), 2008 (ст.82 КК України замінено покарання на 1 рік виправних робіт з утримання 20% заробітку в дохід держави), 2013-2014 рік (Закон України «Про амністію у 2014 році»); комісією установи відмовлено у заміні покарання на підставі ст.82 КК України протокол №28 від 12.09.2019 року, у зв`язку із особистого заявою засудженого.

Враховуючи вищезазначені обставини, поведінка засудженого ОСОБА_8 не свідчить про його виправлення та бажання усунути наслідки кримінального правопорушення.

У відповідності до положень ч.2 ст.81 КК України обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує умовно-достроковому звільненню.

Зазначені вище обставини в сукупності свідчать про те, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, що потягло за собою невірне умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання на думку колегії суддів, є доведеними.

Враховуючи вище наведені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, в задоволенні клопотання Начальника ДУ «Стрижавська ВК №81» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 537 КПК України суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17 лютого 2021 року якою ОСОБА_8 засудженого вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.72 КК України звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання скасувати.
В задоволенні клопотання Державної установи «Стрижавська ВК №81» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4