Номер провадження: 11-кп/813/1157/21
Номер справи місцевого суду: 496/2536/19 1-кп/496/76/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, від 03.03.2021, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0000049, внесеному до ЄРДР 19.01.2019,

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області, від 03.03.2021, продовжений на шістдесят днів строктримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0000049, внесеному до ЄРДР 19.01.2019.
Строк дії запобіжного заходу визначений до 01.05.2021 включно.
Крім того, оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисника ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржене рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим та вказує на такі обставини:

-докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, а також досліджені судом першої інстанції, не підтверджують обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованого злочину;

-судом першої інстанції не враховано відомості про особу обвинуваченого та інші обставини, які враховуються при обранні (продовженні) запобіжного заходу;

-ризики, якими сторона обвинувачення обґрунтовувала застосування запобіжного заходу, на теперішній час зникли.

За таких обставин, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, від 03.03.2021, відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши захисника, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 194 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався визначений у передбаченому законом порядку суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України регламентовано, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з цим та з огляду на те, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 перебуває на стадії судового розгляду судом першої інстанції, недоцільним є розгляд питання щодо обґрунтованості підозри.
При цьому, апеляційний суд визнає неспроможнім доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо того, що докази, які містять в матеріалах кримінального провадження та досліджені судом першої інстанції не підтверджують винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому злочині, оскільки оцінка доказів, а також прийняття рішення по суті пред`явленого обвинувачення є суто прерогативою та виключним правом суду першої інстанції, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження.
Щодо тверджень апеляційної скарги про відсутність ризиків у цьому кримінальному провадженні, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є таким, який застосовується у виключних випадках, тобто, коли застосування більш м`якого запобіжного заходу може завадити виконанню завдання кримінального провадження.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що обставини вчинення злочину мали місце 19.01.2019, проте фактичне затримання обвинуваченого сталось 20.01.2019, що свідчить про те, що обвинувачений не залишився на місці вчинення кримінального правопорушення, самостійно до органу досудового розслідування не звернувся, а був затриманий згодом за місцем свого проживання.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно існування ризику переховування від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим, а також відсутність відомостей щодо добровільної явки до органу досудового розслідування після вчинення кримінального правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника в частині посилань на відсутність ризику тиску на свідків у кримінальному провадженні, оскільки вказаний ризик не враховувався судом першої інстанції під час розгляду клопотання прокурора та вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Що стосується тверджень апеляційної скарги захисника про неврахування судом першої інстанції відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, апеляційний суд зазначеє, що таке твердження захисника не грунтується на матеріалах кримінального провадження.
З оскарженої ухвали вбачається, що суд першої інстанції взяв до уваги: суспільну небезпечність діянні, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 ; відсутність офіційного працевлаштування обвинуваченого; його сімейний стан.
Враховуючи, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризику, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, врахування обставин, передбачених ст. 178 КПК України, Біляївський районний суд Одеської області обґрунтовано дійшов переконання про те, що продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.
Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які унеможливлюють перебування обвинуваченого під вартою.
Відповідно до положень п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника належить залишити без задоволення, ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, від 03.03.2021 - залишити без змін.
Керуючись статями 176, 177, 178, 183, 194, 199, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, від 03.03.2021, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні № 0000049, внесеному до ЄРДР 19.01.2019 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4