Справа № 182/5112/21
Провадження № 1-кп/0182/985/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження № 000020 за обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рашків Хотинського району Чернівецької області, громадянина України, не одруженого, з базовою загально середньою освітою, військовослужбовця строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 , на посаді контролера контрольно пропускного пункту № 2 роти охорони у військовому звані «солдат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
17 червня 2020 року ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на строкову військову службу до лав Збройних Сил України, яку згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №143 від 28.07.2020 (по стройовій частині) став проходити у цій військовій частині за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді контролера контрольно пропускного пункту №2 роти охорони у військовому званні солдата.
У цій же військовій частині на посаді діловода обліково-операційного відділення проходить строкову військову службу, згідно наказу командира частини № НОМЕР_2 від 07.09.2020 (по стройовій частині) ОСОБА_7 у військовому званні старшого солдата, призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 22 липня 2020 року.
За військовим званням і посадою ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у відносинах підлеглості не перебувають.
Згідно ст.24 ч.1 п.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 з 14 липня 2020 року ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
15 липня 2021 року ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та інші військовослужбовці перебували в приміщенні їдальні військової частини НОМЕР_1 згідно розпорядку відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
15 липня 2021 близько 07 год. 00 хв. під час прийому їжі особового складу, між солдатами ОСОБА_7 та ОСОБА_3 виник конфлікт, оскільки останній був незадоволений солдатом ОСОБА_7 , який нібито намагався отримати їжу в їдальні без черги, висловившись нецензурною лайкою в бік ОСОБА_7 .
У подальшому, в цей же день, близько 07 год. 15 хв. перебуваючи на подвір`ї біля казарменого приміщення роти охорони в місці для паління, між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з даного приводу, тобто у зв`язку з проходження ними військової служби, виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_3 , в порушення зазначених вимог Статутів Збройних Сил України, у присутності інших військовослужбовців, діючи з метою продемонструвати свою уявну перевагу та завдати фізичний біль останньому, знаходячись на відстані приблизно одного метра від ОСОБА_7 та супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою на адресу останнього, завдав відкритою долонею правої руки одного удару в обличчя ОСОБА_7 .
Своїми незаконними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді садна, крововиливу від ударно-ковзаючої дії тупого твердого предмета.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 406 КК України порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.
Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та в.о. керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 28 липня 2021 року.

Згідно угоди, сторони погодилися на повне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення та на призначення йому покарання, із застосуванням ч. 2 ст. 60, ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 406 КК України, у вигляді арешту із відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на 1 місяць.
Також в угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження сторонами кримінального провадження, з яким вони погодилися.
В підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження вважають за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд. Потерпілий не заперечував проти затвердження угоди судом.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав.

Обвинувачений повністю визнав свою вину та цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують. При цьому він має ряд прав, передбачених ч.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, відповідає вимогам КПК і КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 406 КК України порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 475 КПК України, ч. 2 ст. 60, ч. 1 ст. 69 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 липня 2021 року між в.о. керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000020.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України, призначивши йому узгоджену сторонами угоди міру покарання, із застосуванням положення ст.69 КК України , у вигляді арешту із відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на 1 (один) місяць.

Цивільний позов не заявлено.
Міра запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 не обиралася. Заходи забезпечення не застосовувалися.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч.4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1