Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000210, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000210 від 18 липня 2019 року за фактом вчинення шахрайських дій щодо продажу вказаної квартири, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , у зв`язку з чим наявні підстави вважати, що таке майно є об`єктом кримінально-правових дій, а тому з метою його збереження наявні підстави для накладення на нього арешту.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 06 травня 2019 року між ОСОБА_6 , в інтересах якого за довіреністю діяла його дочка ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири загальною площею 127 кв.м., шо за адресою АДРЕСА_2 , який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_8 , що зареєстрований в реєстрі за № 655.

11 липня 2019 року стало відомо, що Солом`янським районним судом м. Києва розглядається цивільна справа № 760/16992/19 за позовом ОСОБА_9 про визнання вказаного договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Ознайомившись із позовними вимогами ОСОБА_9 , та відомостями з офіційного веб-сайту «Судова влада України» і Єдиного державного реєстру судових рішень, були встановлені обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , шахрайським шляхом, достовірно знаючи про заборону розпорядження майном відповідно до рішення суду та те, що квартира заборонена в цивільному обороті і відносно неї тривають судові спори, ввели в оману ОСОБА_5 щодо відсутності осіб, прав чи інтересів яких може стосуватись укладення договору купівлі-продажу квартири, внаслідок чого здійснили продаж квартири АДРЕСА_1 та заволоділи грошовими коштами потерпілого на суму близько 1 023 000 гривень.

З огляду на викладене, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , із встановленням заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

В судове засідання слідчий не з`явилася, подала заяву, в якій просить розглянути клопотання без її участі та задовольнити його із наведених у ньому підстав.

Власник майна, щодо якого подане клопотання, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі та задовольнити таке клопотання.

Враховуючи положення ч.4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання за відсутності учасників процесу та без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000210, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий, зокрема, вказує на необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення продовження здійснення злочинних дій, направлених на протиправне заволодіння нерухомим майном, а також з метою захисту прав та законних інтересів потерпілого у кримінальному провадженні.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З доданих до клопотання документів вбачається те, що майно на, яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази та беручи до уваги те, що потерпілим ОСОБА_5 , який є власником майна, щодо якого подане клопотання, також подано до суду заяву, у якій він просить накласти арешт на належне йому майно, слідчий суддя вважає за можливе застосування вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлені докази за матеріалами клопотання в їх сукупності, враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки його для інших осіб, слідчий суддя вбачає достатні та обґрунтовані підстави для задоволення поданого клопотання.

При цьому слідчий суддя вважає вірним застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який суттєво не позначиться на інтересах власника вказаного майна та інтересах інших осіб, із встановленням заборони розпоряджатись та відчужувати таке майно, що надасть можливість органам досудового розслідування провести необхідний комплекс розшукових, слідчих та процесуальних дій з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000210, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , із встановленням заборони відчуження та розпорядження вказаним майном, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частин 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1