ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1392/21 Справа № 192/201/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2021 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Як встановлено судом, 25 вересня 2017 року вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2017 року відносно засудженого набрав законної сили.

19 жовтня 2017 року засуджений був затриманий на виконання вироку і 20 жовтня 2017 року та був поміщений до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

З огляду на встановлені обставини, а саме, те, що засуджений був поміщений в слідчий ізолятор в порядку виконання вироку суду, який набрав законної сили, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України, мотивуючи такі вимоги тим, що після затримання його працівниками поліції 19 жовтня 2017 року засудженого було направлено в ДУ Дніпровська установа виконання покарань (№4), де останній пробув до 02 листопада 2017 року, після чого був направлений до ДУ Солонянська виправна колонія (№21), де згодом 27 грудня 2018 року знову був направлений до ДУ Дніпровська установа виконання покарань (№4) і тримався там до 05 грудня 2019 року, тобто загалом засуджений пробув у ДУ Дніпровська установа виконання покарань (№4) 1 місяць 23 дні і вважає, що саме цей строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України повинен бути йому зарахований у строк відбування покарання.

Позиції учасників судового провадження.
Засуджений в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Так, положеннями ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції після змін внесених Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, 25 вересня 2017 року вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2017 року відносно засудженого набрав законної сили.

19 жовтня 2017 року засуджений був затриманий на виконання вироку і 20 жовтня 2017 року та був поміщений до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Тобто, від початку судового провадження по кримінальним провадженням №0000024, №0000057, №00000477, №0000078 відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та до моменту ухвалення Васильківським районним судом Дніпропетровської області вироку від 23 серпня 2017 року, та до набрання ним законної сили 25 вересня 2017 року ОСОБА_7 під вартою не перебував і був вже затриманий співробітниками поліції після набрання вказаним вироком законної сили та в безпосередньо в порядку виконання вказаного вироку.

Нормами ч. 5 ст. 72 КК України не передбачено включення в строк попереднього ув`язнення, перебування в установах попереднього ув`язнення в порядку виконання вироку суду, а тому доводи засудженого в апеляційній скарзі про те, ще він декілька разів переправлявся із однієї виправної установи в іншу та загалом пробув в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» 1 місяць 23 дні не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки таке тримання засудженого було тимчасовим, і не за ухвалою суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах відповідного кримінального провадження, а в порядку виконання вироку суду.

Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2021 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4