Справа № 357/3187/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Цмівка Шепетівського району Хмельницької області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, військовослужбовцю військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , який проходить військову службу в розпорядженні командира військової частини, не одруженого, не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшої слідчої СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , погоджене з прокуроромБілоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться розслідування кримінального провадження №0000097 від 01 жовтня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» визначено, що особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» визначено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

- від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII;

- від 06 травня 2014 року № 454/2014, затвердженого Законом України від 06 травня 2014 року № 1240-VII;

- від 21 липня 2014 року № 607/2014, затвердженого Законом України від 22 липня 2014 року № 1595-VII;

- від 14 січня 2015 року № 15/2015, затвердженого Законом України від 15 січня 2015 року № 113-VIII, з 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

05 серпня 2016 року командиром військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом терміном на три роки та того ж дня, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № НОМЕР_3 , його призначено на посаду водія автомобільного відділення взводу матеріально технічного забезпечення технічної роти технічного батальйону цієї ж військової частини, яка дислокується поблизу АДРЕСА_2 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27 грудня 2016 року № 31 РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія - слюсара ремонтної майстерні інженерного озброєння ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти ремонтного батальйону цієї ж військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Згідно із затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 розпорядком дня, солдат ОСОБА_4 повинен з`являтися на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується поблизу АДРЕСА_2 о 8 годині 00 хвилин кожного робочого дня з понеділка по п`ятницю.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентують проходження ним служби, солдат ОСОБА_4 , бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників о 8 годині 00 хвилин 17 вересня 2018 року в умовах особливого періоду не з`явився вчасно без поважних причин на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується поблизу АДРЕСА_2 , та до 03 серпня 2021 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

03 серпня 2021 солдат ОСОБА_4 з`явився до військової частини НОМЕР_1 , дислоковану поблизу АДРЕСА_2 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами: протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких.

У зв`язку з чим, 3 серпня 2021 року слідчим повідомлено, ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри від 23 березня 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Підставою застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність наступних ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити наступні дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом порушення покладених на нього процесуальних обов`язків та своєчасного прибуття за викликом до органу досудового розслідування, оскільки в період з 17 вересня 2018 року по 3 серпня 2021 року ОСОБА_4 за місцем проходження військової служби та за місцем реєстрації не перебував, та не повідомляв слідчому, прокурору про місце його перебування;
- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 немає постійного житла в Білоцерківському районі Київської області, у шлюбі не перебуває, дітей на утриманні не має, тобто не має жодних перешкод для продовження самовільного залишення військової частини та переховування від органів слідства та суду.
З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок вчинення неправомірних дій ОСОБА_4 , слідчий вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло з метою забезпечення належної поведінки останнього та не унеможливлення подальшого вчинення ним кримінального правопорушення.
Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту містяться в наступних матеріалах провадження: протоколах допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та інших матеріалах кримінального провадження.
Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного, захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання, просять обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, дослідивши клопотання та приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п. 4, 5 КПК України, на які вказує слідчий, а саме: перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашніми арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнімарештомпід час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У відповідності до ст. 194 ч. 5 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).
Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, наявність ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені слідчим суддею.
Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід домашній арешт, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.
При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_1 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у вчинені злочину передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України (позбавлення волі до 7 років), не має міцних соціальних зв`язків, а ті які є, не являються стримуючим фактором його поведінки.
Слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 може запобігти ризикам, передбачених п.п. 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України .
Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніждомашній арешт, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п. п. 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України .
У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, необхідно також врахувати наявність вагомих доказів ОСОБА_4 у вчиненні злочину, тяжкість покарання що загрожує останньому у випадку засудження, розмір заподіяної шкоди.

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
За вказаних обставин суд вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, покласти на підозрюваного наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні або суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за їх викликом .
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 186, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цмівка Шепетівського району Хмельницької області, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , який проходить військову службу в розпорядженні командира військової частини, не одруженого, не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до двох місяців, тобто до 04 жовтня 2021 року, включно.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії домашнього арешту залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Вважати, що термін дії ухвали - до 04 жовтня 2021 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступніобов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні або суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за їх викликом
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків покласти на прокурораБілоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 ..

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1