Справа № 642/1064/21
Провадження № 1-кп/642/436/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001823 від 11.10.2020 р. за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2020 близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_3 знаходився у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_4 .

Перебуваючи у квартирі ОСОБА_5 побачив що ОСОБА_4 , поклала на поличку шафи у кімнаті свою банківську картку та у нього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення вказаної банківської картки, яка є офіційним документом, на рахунку якої знаходилось 9 370 грн 92 копійки.
Так, ОСОБА_3 діючи таємно, з прямим умислом, із корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, підійшов до вказаної шафи та правою рукою взяв з полиці банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , якою користувалася ОСОБА_4 , після чого заховав її до кишені, та з місця вчинення кримінального правопорушення втік.

Крім того, 03 жовтня 2020 близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_3 знаходився у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_4 .

Перебуваючи у квартирі ОСОБА_3 побачив що ОСОБА_4 , поклала на поличку шафи у кімнаті свою банківську картку та у нього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів шляхом використання даної картки.

Так, ОСОБА_3 діючи таємно, з прямим умислом, із корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, підійшов до вказаної шафи та правою рукою взяв з полиці банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , якою користувалася ОСОБА_4 , після чого заховав її до кишені, та з місця вчинення кримінального правопорушення втік, заволодівши грошовими коштами у сумі 9 370 грн. 92 копійки, які знаходились на вказаній картці, в подальшому використавши на власний розсуд грошові кошти на загальну суму 4942 гривні, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених: ч.1 ст.357 КК України, а саме викрадення, офіційного документу та ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , представлений захисником адвокатом ОСОБА_6 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку, потерпіла ОСОБА_4 , надала заяву, в якій не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні. А тому суд, за клопотанням прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , що регламентоване ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357 КК України, а саме: викрадення, офіційного документу та ч.1 ст.185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - доведена у повному обсязі.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, відомості про інвалідність обвинуваченого відсутні.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання відповідно до ст.ст.61, 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України є кримінальними проступками, пом`якшуючі обставини, відсутність обставин які його обтяжують, наведені вище дані про особу обвинуваченого, те що він раніше не судимий, щиро розкаюється у вчинені кримінальних правопорушень, посередньо характеризується за місцем проживання.

З врахуванням всіх даних, їх сукупності, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі за кожне кримінальне правопорушення, і за їх сукупністю згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки у відповідності до вимог ст.76 КК України, оскільки дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Запобіжний захід застосований ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2021 р. стосовно ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.
Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 302, 373-374, 382, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання

за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк один рік,
за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. Згідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміни місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази по кримінальному провадженню: два аркуші паперу з інформацією по рахунку картки банку «ПриватБанк» та оптичний диск СD-R з записами з камер відеоспостереження ТОВ «ПОСАД РІТЕЙД» за 03.10.2020р., які знаходяться в матеріалах провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1