Справа № 357/2086/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0000211, внесеного 02.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, розлученого, із середньою освітою, працюючого охоронцем ТОВ «Атдан», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

потерпілий: ОСОБА_5 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , а під час судового провадження до суду надійшла угода про визнання винуватості.

Так судом встановлено, що 02.02.2021 приблизно о 13.00 год. ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин із його сином ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, тримаючи у правій руці кухонний ніж, умисно наніс один удар ножем у задню поверхню грудної клітки ліворуч потерпілому ОСОБА_5 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді рани задньої поверхні грудної клітини ліворуч, від рани йде рановий канал, що має свій хід зверху вниз, ззаду наперед, зліва направо, довжиною 7 см., проникає в плевральну порожнину, лівобічний пневмоторакс, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

24.02.2021 відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 24.02.2021 укладена між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника подана до суду під час підготовчого судового засідання, суд відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 474 КПК України невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Обвинувачений в судовому засіданні просив затвердити дану угоду, оскільки повністю визнав вину в інкримінованому злочині та повністю згоден з встановленими фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Крім цього в судовому засіданні показав, що 02.02.2021 приблизно о 13.00 год. він перебував у себе в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , куди також прийшов його син ОСОБА_5 та попередив, що прийшов за приставкою та телевізором, які є намір продати, оскільки він їде з міста та йому потрібні гроші, на що ОСОБА_3 став заперечувати, в наслідок чого між останніми виник конфлікт під час якого ОСОБА_5 взяв пуф і кинувся на батько ОСОБА_3 . Після того, як останній відбив вказаний пуф, ОСОБА_5 повалив з ніг ОСОБА_3 та сівши на нього став руками наносити удари, а ОСОБА_3 лежачи на підлозі, правою рукою з журнального столику взяв ніж та наніс один удар в спину сину ОСОБА_5 . Від отриманого удару ОСОБА_5 крикнув та піднявся з ОСОБА_3 , який побіг викликати швидку допомогу та затискав рану до приїзду лікарів. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 розкаювався, просив затвердити угоду та призначити покарання, передбачене вказаною угодою, також зазначив, що з ранку 02.02.2021 вжив 100 гр. горілки.

Прокурор у судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілий ОСОБА_5 також просив затвердити угоду.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 121 КК України у зазначеному діянні. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки, з покладанням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноважним органом з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, обставин, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини ОСОБА_3 та враховуючи обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки враховуючи викладену правову позицію Верховного Суду у справі № 643/2047/15к, яку суд виклав у своїй постанові від 11.02.2020, в якій наголосив, що норми кримінального процесуального законодавства не передбачають, необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК України.

Таким чином, факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується показаннями останнього, які ОСОБА_3 підтвердив у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження.

Також при призначенні покарання сторонами угоди враховані дані про особу обвинуваченого, а саме, що останній у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, розлучений, не має утриманців, має місце реєстрації, яке не співпадає з місцем фактичного проживання, де обвинувачений характеризується позитивно, офіційно працевлаштований охоронцем ТОВ «Атдан», тобто має стабільний щомісячний матеріальний дохід, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Процесуальні витрати в справі відсутні. Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 24.02.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.02.2021 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодженням з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8 від 04.02.2021 по справі № 357/1010/21; 1-кс/357/250/21 на майно, яке було вилучено під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_3 , а саме кухонний ніж з написом «Національна поліція України Головне слідче управління», кухонний ніж з рукояткою чорно-білого кольору, скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8 від 04.02.2021 по справі № 357/1010/21; 1-кс/357/246/21 на майно, яке було вилучено із санітарної кімнати КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Семашко, буд. 9, яке належить ОСОБА_5 , а саме: кросівки чорного кольору «Staff», джинси синього кольору з ременем, на яких виявлено плями речовини бурого кольору, кофту сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, штани чорного кольору з плямами речовини бурого кольору, футболку синього кольору з плямами речовини бурого кольору, труси шорти синього кольору з плямами речовини бурого кольору, куртку чорного кольору з плямами бурого кольору з пошкодженнями, скасувати.

Речові докази по справі, а саме: фрагмент (клаптик) бинту з речовиною бурого кольору, кухонний ніж з написом «Національна поліція України Головне слідче управління», кухонний ніж з рукояткою чорно-білого кольору, які за квитанціями № 280/2021 від 22.02.2021 та № 281/2021 від 22.02.2021, здані в камеру зберігання речових доказів до Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Кросівки чорного кольору «Staff», джинси синього кольору з ременем, на яких виявлено плями речовини бурого кольору, кофту сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, штани чорного кольору з плямами речовини бурого кольору, футболку синього кольору з плямами речовини бурого кольору, труси шорти синього кольору з плямами речовини бурого кольору, куртку чорного кольору з плямами бурого кольору з пошкодженнями, які за квитанцією № 278/2021 від 22.02.2021 здані в камеру зберігання речових доказів до Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_5 , як власнику майна.

Синтетичну кофту синього кольору, яка вилучена при затриманні обвинуваченого ОСОБА_3 та за квитанцією № 279/2021 від 22.02.2021 здана в камеру зберігання речових доказів до Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 , як власнику майна.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1