Справа № 390/169/21
Провадження № 1-кп/390/204/21
УХВАЛА

"26" лютого 2021 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький кримінальне провадження № 0000749 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не маючого утриманців, не працюючого, маючого третю групу інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 07.06.2018 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.310 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшли обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити справу до судового розгляду на підставі обвинувального акта. Також подала до суду клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтувала наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечив щодо призначення справи до судового розгляду, проте заперечив проти клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та в свою чергу подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно свого підзахисного, яке обґрунтовує тим, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не було враховано те, що ОСОБА_6 хворіє на ряд хронічних хвороб, які унеможливлюють його утримання в умовах СІЗО, а саме вірусний гепатит «С», туберкульоз легенів, ВІЛ-інфекція, має інвалідність III групи. За час перебування в СІЗО стан здоров`я ОСОБА_6 значно погіршився, з`явилась задишка, кашель, болі в області печінки та нирок, в зв`язку з чим з 08.02.2021 року по теперішній час він перебуває в медичній частині СІЗО.

Згідно відповіді Кропивницької міської медичної частини № 14 філії «ЦОЗ ДКВС України» в Кіровоградській області, яка долучена до клопотання, в зв`язку з неможливістю призначення ефективної схеми лікування рекомендовано перевести пацієнта на паліативне лікування, що означає вид медичної допомоги для людей із серйозними хворобами. Завданням цього типу допомоги є полегшити симптоми і зменшити страждання від серйозної хвороби. Мета покращити якість життя як пацієнта, так і сім`ї, рідних та близьких. Тобто ОСОБА_6 надається симптоматичне лікування, а не лікування захворювання в цілому.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь, гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Найвищою - в даному випадку означає вищою будь за що, в тому числі за реальні або уявні інтереси правосуддя.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Кац та інші проти України» зазначається, що особи, які тримаються під вартою, перебувають в уразливому становищі і органи влади несуть відповідальність за поводження з такими особами. Суд визначив, що Конвенція вимагає від держави охороняти здоров`я та фізичний добробут осіб, позбавлених свободи, шляхом надання їм медичної допомоги. Суд вважає, що у випадку смерті ув`язненої особи внаслідок проблем зі здоровцям, держава повинна надати пояснення як щодо причин її смерті, так і щодо лікування, яке їй було призначено. За загальним правилом, один лише той факт, що особа померла під час тримання під вартою, має служити підставою для з`ясування, чи виконувала держава свій обов`язок із забезпечення захисту права цієї особи на життя. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вказані обставини в свою чергу призводять до неможливості реалізації Конституційних прав обвинуваченого, ставлять його в тяжке становище та є підставою погіршення його стану, що в подальшому може призвести до фатальних наслідків.

Вважає, що на даний час існують обставини, які унеможливлюють подальше утримання ОСОБА_6 в умовах СІЗО, в зв`язку з чим просить змінити запобіжний захід на більш м`який, на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечив щодо призначення справи до судового розгляду та підтримав клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду, виходячи з таких підстав.

Під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, а тому підстави для його повернення прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, відсутні. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України. Підстави для закриття кримінального провадження, які передбачені п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України, відсутні. Дана справа підсудна Кіровоградському районному суду Кіровоградської області, згідно ст.ст.32, 33 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні судом вирішено, що розгляд необхідно провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, вирішено питання щодо дати, часу та місця проведення судового розгляду, складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді від 14.01.2021 року, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 28.02.2021 року.

Згідно Рішення Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 року запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до п.1-3, ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід в виді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом та має застосовуватись виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.17 Закону України № «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду, як джерело права.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, однією із підстав порушення п.1 ст.5 Конвенції у справі «Барило проти України» (рішення ЄСПЛ від 16.05.2013) стало те, що у заявниці було наявне тяжке захворювання (третя група інвалідності), у зв`язку з чим вона потребувала спеціального лікування, дієти і постійного медичного нагляду.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на доводи сторін кримінального провадження, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, де проживає разом з матір`ю, отже має соціальні зв`язки, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, який має хронічні захворювання та потребує постійного приймання ліків, за відсутності поданих суду доказів порушення обвинуваченим процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та доказів недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, тому суд не вбачає підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою і вважає можливим змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст.ст.177, 181, 194, 314-316, 331, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України, на підставі обвинувального акту на 11.50 год. 05 березня 2021 року.

Судовий розгляд провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Викликати в судове засідання: прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово, строком до 26.04.2021 року, з покладенням наступних обов`язків, згідно ч.5 ст. 194 КПК України:

1) не виїжджати за межі с.Черняхівка, Кропивницького району, Кіровоградської області, без дозволу суду та прибувати за викликом до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , - цілодобово, а в разі проходження стаціонарного лікування - приміщення лікарні;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, експертами у даному кримінальному провадженні;

5) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники поліції мають право з`являтись у його житло з метою контролю за його поведінкою і отримання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням, покладених на нього судом зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно в залі суду.

Строк дії ухвали визначити до 26 квітня 2021 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, та направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та до Відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 01 березня 2021 року

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1