Справа № 184/1286/20
Номер провадження 1-кп/184/67/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000476 від 15.07.2020 року та №0000044 від 24.07.2020року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент Республіка Узбекистан, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
15.07.2020 близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , де між ним та раніше знайомою йому ОСОБА_6 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин сталася сварка. Під час сварки ОСОБА_3 умисно почав наносити множинні удари у різні частини тіла ОСОБА_6 . Під час бійки ОСОБА_3 побачив в руках ОСОБА_6 мобільний телефон, після чого у нього виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону.

В цей же ж день та час, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадання чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи відкрито, умисно, із корисливих спонукань, вихопив з рук ОСОБА_6 належний їй мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J3» (SM-J320H/DS), вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/104-17/3/12.1/182 від 22.07.2020 складає 1300,00 грн.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, і в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальний збиток ОСОБА_6 на загальну суму 1300 гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Крім того,15.07.2020 близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_3 разом з раніше знайомою йому ОСОБА_6 знаходився у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де в ході бесіди, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в той же ж день та час, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно головою наніс один удар ОСОБА_6 в область носа, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 умисно із значною силою наніс не менше двох ударів кулаком правої руки по правому та лівому плечу ОСОБА_6 .
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу та саден носу, які згідно висновку судово-медичного експерта №493 від 19.08.2020 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді саден правого плеча, синців правого та лівого плеча, які згідно висновку судово-медичного експерта №493 від 19.08.2020 відносяться до легких тілесних ушкоджень
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених кримінальних правопорушень визнав повністю та щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) та заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я доведена повністю
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує, що вчинені ним кримінальні правопорушення, згідно ст..12 КК України відноситься до кримінального проступку та нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра та інфекціоніста не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченого не надходило, а також обставини, які обтяжують покарання, наявність пом`якшуючих обставин, думку потерпілої, яка відносно міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, і вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.125, ч.1 ст.186 КК України, адже саме ці покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходить з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125, ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.125 України у виді 1 року обмеження волі;

-за ч.1 ст.186 України у виді 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 2 років позбавлення волі
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним терміном, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Згідно ст.124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 653 грн. 80 коп.
Речові докази у справі;

-мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy J3» (SM-J320H/DS) після набрання законної сили вироком суду залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.
За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1