УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" квітня 2021 р. Справа № 596/470/21

Провадження № 1-кп/596/71/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин кримінальне провадження № 0000003 від 21 січня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гримайлів, Гусятинського району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у квітні 2005 року він самовільно зайняв (облаштував огороджу із металевої сітки) несформовану земельну ділянку орієнтовною площею 0,0113 га., що відноситься до земель сільськогосподарського призначення, пасовище, прибережна захисна смуга струмка, комунальної форми власності, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка є прилеглою до присадибної земельної ділянки, землекористувачами яких являються ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_5 та облаштував на даній ділянці котлован площею 0,0062 га.. Даний котлован було заповнено водою, його берега ОСОБА_4 укріпив листами шиферу та забезпечив сполучення із струмком, шляхом прокопування рівчака. Дані дії обвинуваченого ОСОБА_4 були вчинені всупереч вимогам ч. 2 ст. 168, ст. ст.125 та 126 Земельного кодексу України.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 168 Земельного кодексу України ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення грунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 в порушення вимог земельного законодавства, діючи умисно та проявляючи безгосподарність при використанні земельної ділянки площею 0,0113 га. без кадастрового номера, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, пасовище, прибережна захисна смуга струмка, комунальної форми власності, яка прилягає до його домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , без зміни її цільового призначення та переведення в землі водного фонду, облаштував на частині вищевказаної земельної ділянки штучну водойму площею 0,0062 га для власних потреб.
Не ініціюючи питання зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,0113 га. без кадастрового номера, перед Гримайлівською селищною радою та не маючи в наявності готового та затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, протягом квітня 2005 року (точного періоду досудовим розслідуванням не встановлено) використавши лопату, за допомогою якої провів виїмку (зняття) грунтового покриву родючого шару (гумусу), внаслідок чого незаконно побудував (облаштував) штучну водойму (ставок), яку незаконно утримує на даний час.
Внаслідок самовільного будівництва ОСОБА_4 штучної водойми (ставка), без зміни цільового призначення земельної ділянки, було знято грунтовий покрив - родючого шару ґрунту на земельній ділянці без будь-яких дозвільних документів, внаслідок чого порушено структуру ґрунту.
Таким чином, своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 використовує земельну ділянку, площею 0,0113 га. з відхиленням від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, чим порушує вимоги п. «і» ч.1 ст. 211 Земельного кодексу України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Просив суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються по даному кримінальному провадженні. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин, позиція його добровільна і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі та показав, що дійсно в зазначений в обвинувальному акті час, місці, спосіб він вчинив вказаний кримінальний проступок.

Обвинувачений, в тому, що скоїв щиро покаявся і заявив суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування, які надійшли на підтвердження події кримінального проступку, з якими обвинувачений ознайомився після закінчення досудового розслідування і повністю визнав їх у судовому засіданні, погодився із кваліфікацією вчиненого ним діяння та вважає їх об`єктивними та достовірними, відмовившись від їх дослідження під час судового провадження.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази необхідно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинуваченим не оспорюються доведеність його вини та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ч.1 ст.254 КК України, як безгосподарське використання земель, що спричинило порушення структури ґрунту - кваліфіковані вірно.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доведеність вчиненого ОСОБА_4 кримінального проступку, який правильно кваліфіковано за ч.1 ст.254 КК України, оскільки він вчинив безгосподарське використання земель, що спричинило порушення структури ґрунту.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про те, що не заперечує щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений вчинив кримінальний проступок вперше, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаюється, з дня вчинення обвинуваченим проступку і до дня розгляду справи по суті минуло більше п`ятнадцяти років.

Суд, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, розглянувши клопотання обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого щодо звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав наведених у ньому і у зв`язку з цим закриття кримінального провадження, суд вважає, що вказане клопотання слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно пунктів 1,2 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції Закону від 31.03.2005 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минул о два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Санкція ч.1 ст.254 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, якщо є підстави, передбачені законом України про кримінальну відповідальність (ч.1 ст. 285 КПК України).

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу вимог ч.3 ст.285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.254 КК України, яке згідно ст.12 цього Кодексу відноситься до кримінальних проступків. Обвинувачений у вчиненому щиро кається, визнав вину у скоєнні даного проступку, вчинив його вперше. Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на даний час з моменту вчинення проступку минуло більше п`ятнадцяти років, підстав для зупинення чи переривання перебігу строків давності не було.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження закрити.

На підставі вищенаведеного, ст. 49 КК України (в редакції Закону від 31.03.2005 року), керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст.285, 286, 288, 350, 369, 372, 392, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.254 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000003 від 21 січня 2021 року - закрити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Гусятинського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1