Справа № 456/351/21
Провадження № 1-кп/456/292/2021
ВИРОК
іменем України

14 травня 2021 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

найменування кримінального провадження: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2021 року за № 0000001;

відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гусне Турківського району Львівської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, розлучений, депутатом не являється, пенсіонер за віком, пільгами не користується, раніше до кримінальної відповідальності не притягався;

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч. 1 ст. 125 КК України;

сторони кримінального провадження: сторона обвинувачення прокурор Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 ; сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 та його захисниця адвокатеса ОСОБА_5 ;

інші учасники судового провадження: неповнолітня потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , її законна представниця ОСОБА_7 та представниця адвокатеса ОСОБА_8 ,

розглянувши дане кримінальне провадження у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, буд. 89, за участі вищевказаних сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Обвинувачений ОСОБА_3 02.01.2021 року близько 20.30 год., перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , під час конфлікту із неповнолітньою дочкою співмешканки свого сина ОСОБА_9 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник на ґрунті неприязних відносин, маючи при цьому умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, умисно наніс кілька ударів резиновим жіночим чоботом в обличчя, в область лівого плеча та лівої лопатки. Внаслідок таких своїх умисних протиправних дій обвинувачений ОСОБА_3 спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді синця виличної ділянки обличчя зліва, синця лівого плеча та осадження шкіри лівої лопатки, котрі, згідно висновку судово-медичної експертизи, є легким тілесним ушкодженням.

Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження.
Після роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення, який винним себе не визнав, суд визначив обсяг доказів, котрі будуть досліджуватися, та встановив порядок їх повного дослідження, визначений ч. ч. 1, 2 ст. 349 КПК України. Зокрема у першу чергу досліджувалися усі зібрані у справі докази зі сторони обвинувачення здійснено допит неповнолітньої потерпілої та її законної представниці, здійснено допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_9 , досліджено долучені стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження документи, у котрих викладені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження. У другу чергу досліджувалися усі зібрані у справі докази зі сторони захисту, а саме здійснено допит обвинуваченого та досліджено документи, котрі характеризують його особу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним вищезазначеного кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю та, зокрема, стверджується такими доказами.

Так, заявою законної представниці неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - її матері ОСОБА_7 від 02.01.2021 року про вчинення відносно своєї дочки кримінального правопорушення, стверджується той факт, що остання просила органи поліції притягнути батька свого співжителя ОСОБА_9 ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, так як він зазначеного числа близько 20.30 год. у квартирі АДРЕСА_2 , де вони усі проживають, наніс її неповнолітній дочці удари по обличчі та плечах.

Згідно показань неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , наданих детально з приводу викладених у заяві її матері фактів у судовому засіданні, у присутності останньої як законної представниці, вона разом із своєю матір`ю та її співжителем ОСОБА_9 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі проживає також батько співжителя матері ОСОБА_9 ОСОБА_3 , з котрим у них усіх наявні неприязні стосунки. 02.01.2021 року близько 20.30 год. під час сварки, що тривала між її матір`ю та співжителем матері ОСОБА_9 , та у котру втрутився батько останнього ОСОБА_3 , захищати свого сина, останній взяв у коридорі резиновий чобіт та наніс таким їй удари по обличчі й в область плечей, оскільки вона, у свою чергу, намагалася захистити матір та втрутитися в існуючу суперечку з тією метою, щоб її припинити.

Згідно наданих у судовому засіданні показань законної представниці неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є матір`ю останньої, вона, будучи очевидицею та учасницею події, повністю підтвердила показання своєї неповнолітньої дочки щодо обставин, пов`язаних із намаганням цією дочкою 02.01.2021 року близько 20.30 год. врегулювати суперечку, котра виникла між нею та її співжителем ОСОБА_9 , а також пов`язаних із нанесенням батьком останнього ОСОБА_3 , який захищав свого сина, її дочці під час таких дій гумовим чоботом тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_9 , який є сином обвинуваченого ОСОБА_3 та співжителем ОСОБА_7 , яка має неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судовому засіданні надав показання, згідно з котрими вони усі разом проживають у квартирі АДРЕСА_2 , однак між ними з батьком наявні тривалі неприязні відносини, пов`язані з побутом. Підтвердив наявність між ним та своєю співжителькою ОСОБА_7 суперечки, котра мала місце ввечері 02.01.2021 року близько 20.30 год. та котру намагалася припинити її неповнолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей час, його батько ОСОБА_3 , з незрозумілих причин, очевидно, щоб заступитися за нього, взяв у коридорі зазначеної квартири гумовий чобіт та наніс ним декілька ударів по обличчі і плечах неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначив також, що отримані тілесні ушкодження неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала саме від нанесених його батьком ОСОБА_3 ударів жіночим гумовим чоботом, оскільки більше ніхто із присутніх їй ударів не наносив.

Згідно дослідженого судом висновку експерта № 1, виконаного 04.01.2021 року у межах даного кримінального провадження, при проведенні судово-медичної експертизи у неповнолітньої потерпілої було виявлено синець виличної ділянки обличчя зліва, синець лівого плеча та осаднення шкіри лівої лопатки, котрі могли утворитися внаслідок дій тупих твердих предметів, не характерних для утворення при падінні з висоти власного росту, у тому числі і після надання тілу прискорення, по давності спричинення можуть відповідати даті 02.01.2021 року, і за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

З протоколів слідчих експериментів від 12.01.2021 року та від 13.01.2021 року, а також фототаблицями до них, проведених за участі неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності її законної представниці ОСОБА_7 та педагога, а також за участі свідка ОСОБА_9 , вбачається відтворення події, котра мала місце 02.01.2021 року близько 20.30 год. у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , та котра повністю відповідає показанням, наданим зазначеними неповнолітньою потерпілою, її законною представницею та свідком у ході судового засідання.

З протоколу огляду предметів від 13.01.2021 року та фототаблиці до нього вбачається оглянутий предмет резиновий жіночий чобіт, котрим 02.01.2021 року близько 20.30 год. у приміщенні квартири АДРЕСА_2 було заподіяно неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 у своїх показаннях у судовому засіданні підтвердив наявність суперечки, котра мала місце 02.01.2021 року близько 20.30 год. у приміщенні належної йому квартири АДРЕСА_2 за участі його сина ОСОБА_9 та співжительки останнього ОСОБА_7 , у котру втрутилася також її неповнолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , захищаючи свою матір, де вони усі разом проживають, за його згодою. З метою допомогти своєму синові, він схопив у коридорі гумовий жіночий чобіт, і наніс ним удар, котрий припав саме на неповнолітню потерпілу, інших ударів він нікому не наносив. Натомість, вважає, що виявлені тілесні ушкодження могли бути спричинені неповнолітній потерпілій під час того, як вона втрутилася та намагалася припинити суперечку своєї матері ОСОБА_7 із її співжителем, а сином обвинуваченого ОСОБА_9 .. Зазначив при цьому, що жодного умислу спричиняти саме неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження він не мав, а тому не визнає своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та просить його виправдати.

Однак, виходячи з усіх наведених вище доказів, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд не враховує надані у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо відсутності у нього умислу на нанесення неповнолітній потерпілій тілесних ушкоджень і не заподіяння таких, оскільки такі, разом із позицією обвинуваченого у цілому, спрямовані на ймовірне невстановлення судом істини у кримінальному провадженні та на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності й її наслідків у вигляді відшкодування заподіяної шкоди. Такі покази обвинуваченого у наведеній частині є непослідовними та категорично протирічать зібраним у матеріалах кримінального провадження та дослідженим у ході судового засідання усім іншим доказам, а основне висновку експерта № 1 від 04.01.2021 року, котрий обвинуваченим не оспорювався як належний та допустимий доказ. У свою чергу, покази неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , її законної представниці ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 з самого початку, а саме з часу написання зави про вчинення кримінального правопорушення, і по дату ухвалення даного вироку, є послідовними.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні котрого визнається обвинувачений.
Аналіз зібраних та перевірених у судовому засіданні безпосередньо доказів свідчить про те, що у діях обвинуваченого ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд не вбачає.

Пом`якшуючих вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд також не вбачає.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини, спосіб вчинення кримінального правопорушення, мотиви кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого. Так, обвинувачений свою вину не визнав, не покаявся та не відшкодував завдані ним збитки. Разом з тим, обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, відповідно судимостей не має, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КНП «Стрийська центральна міська лікарня» не перебуває, досяг пенсійного віку та отримує відповідну пенсію. Суд враховує також його похилий вік та незадовільний стан здоров`я, що підтверджується наданою захисницею обвинуваченого медичною документацією із встановленими обвинуваченому численними медичними діагнозами.

З урахуванням наведених обставин, суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України (станом на дату вчинення кримінального правопорушення), - у вигляді штрафу у розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, погодившись таким чином з позицією державної обвинувача у цьому кримінальному провадженні щодо міри покарання обвинуваченому, оскільки інші види покарання, наведені у санкції ч. 1 ст. 125 КК України, зокрема громадські чи виправні роботи, не можуть бути йому призначені в силу досягнення пенсійного віку. Щодо розміру штрафу у тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то такий, виходячи з мінімального розміру отримуваної обвинуваченим пенсії як єдиного джерела його доходу, у сумі 1 982 грн. 32 коп., є у повній мірі достатнім. Цю міру суд вважає гуманною та такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення суд не вбачає.

Рішення про цивільний позов.

Цивільного позову неповнолітньою потерпілою або ж її матір`ю у її інтересах до обвинуваченого про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, під час розгляду даного кримінального провадження не було заявлено.

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.
Судових витрат на залучення експертів у даному кримінальному провадженні немає.

Долю речового доказу слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України, зокрема повернути власниці.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 100, 349, 351-354, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-393, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Рішення щодо запобіжного заходу.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до дати набрання даним вироком суду законної сили не обирати.

Рішення щодо речових доказів і документів.
Визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом гумовий жіночий чобіт, - повернути його власниці ОСОБА_7 ..

Порядок отримання копії вироку.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору, а неповнолітній потерпілій чи її законній представниці, на їх відповідне прохання про це.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області особами, визначеними статтею 393 КПК України, протягом тридцяти днів з моменту його проголошення .

Вирок проголошено прилюдно 14 травня 2021 року, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_1