КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, є громадянином України, з середньою освітою, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції ОСОБА_8 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та застосовано відносно підозрюваного, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 23-00 год. до 06-00 год. наступного дня, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, до 14 травня 2021 року.

Покладено на підозрюваного наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахувавши наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_9 кримінального правопорушення, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та прийшов до висновку про недоведеність прокурором тих обставин, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому вважав відсутніми підстави для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та постановити нову ухвалу, якою вказане клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Як вважає прокурор, вищевказана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
На думку прокурора, слідчий суддя безпідставно взяв до уваги пояснення підозрюваного про перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, оскільки стороною захисту не було надано свідоцтва про народження дитини, а також будь-яких інших доказів факту батьківства, або утримання підозрюваним неповнолітньої дитини.
Окрім того, слідчим суддею не було надано оцінку тим обставинам, що підозрюваний не має постійного джерела доходу, та відповідно, за таких обставин, не має фінансової можливості утримувати неповнолітню дитину.
Крім того, апелянт просить звернути увагу, що ОСОБА_10 04 грудня 2008 року був засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі та був звільнений з місць позбавлення волі 16 жовтня 2012 року. На даний час судимість є погашеною, однак вказані відомості можуть бути враховані, як такі, що характеризують особу підозрюваного. Також просить врахувати, що протягом 2020 року ОСОБА_10 тричі притягувався до адміністративної відповідальності.
Як вказує прокурор, слідчим суддею не було взято до уваги, що протоколами НСРД підтверджується, що ОСОБА_10 систематично збуває наркотичні засоби, таким чином, перебуваючи на волі зможе вчинити інші кримінальні правопорушення.
Окрім того, в ході обшуку, проведеного 16 березня 2021 року за місцем проживання підозрюваного було вилучено предмет схожий на пристрій для відстрілу гумових куль, предмет схожий на кастет, речовини рослинного походження, порошкоподібні речовини та таблетки, які можуть містити наркотичні засоби, для встановлення вмісту яких призначено відповідні експертизи.
На думку сторони обвинувачення, запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби не зможе запобігти ризикам, встановленим у ході досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001501 від 29 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
16 березня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
16 березня 2021 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 23-00 год. до 06-00 год. наступного дня, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, до 14 травня 2021 року, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.
За висновками слідчого судді, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності, а застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт на певний період доби зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, слідчому судді належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин, з урахуванням змісту повідомленої ОСОБА_6 підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, саме такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Що стосується посилань прокурора на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то вони не спростовують можливості запобігання їм шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 встановлених на даний час фактичних обставин його вчинення, характеризуючих даних про особу підозрюваного, застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби підозрюваному ОСОБА_12 , а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції ОСОБА_8 , погодженогопрокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та застосовано відносно підозрюваного, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 23-00 год. до 06-00 год. наступного дня, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, до 14 травня 2021 року з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2425/2021
Єдиний унікальний номер 759/5104/21
Категорія: ст. 181 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1