Справа № 307/70/21
Провадження №1-кс/307/276/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному 08.01.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 07.01.2021 р. в період часу з 18 год. по 23 год. за адресою АДРЕСА_1 невідомі особи шляхом віджиму метало-пластикових дверей викрали з вітального приміщення грошові кошти, золоті вироби, мобільний телефон марки Айфон No7 та чоловічий наручний годинник Adriabica # НОМЕР_1 . Тим самим заподіяли ОСОБА_5 матеріальну шкоду.

08.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 було внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та за вказаним фактом було розпочато досудове розслідування.

Починаючи із 06 години 29 хвилин по 06 годин 56 хвилин 29.03.2021, було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду ОСОБА_1 , від 01.03.2021 року справа №307/70/21 провадження №1-кс/307/186/21, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в приміщенні будинку, в якому згідно допиту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , разом із своєю дружиною ОСОБА_8 проживали до того поки не переїхали до своїх родичів в с.Липча, Хустського району, із застосуванням відео-фіксації, в вході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки IPhone 7, із чохлом та фотографією, які упаковано в спец пакет НПУ SUD1026942 та флеш-карту на яку здійснено запис обшуку упаковану в паперовий конверт.

У зв`язку з вищевказаним, постановою слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 29.03.2021 вище зазначене вилучене майно визнано речовим доказом.

Враховуючи викладене, з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000023 від 08.01.2021, просить постановити ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно від користувача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном.

В судовому засіданні слідчий подане клопотання з викладених підстав підтримав тільки в частині накладення арешту на мобільний телефон марки IPhone 7, із чохлом та фотографією, які упаковано в спец пакет НПУ SUD1026942 та просив в цій частині його задовольнити.

Особа, у фактичному володінні та користуванні якої перебуває майно ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлявся належним чином.
Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
У відповідності з ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Судом встановлено, що подане клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Із витягу з ЄРДР вбачається, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2021 року за №0000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України (а.с.5).
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 01.03.2021 року у справа №307/70/21 (провадження №1-кс/307/186/21) за адресою АДРЕСА_2 було надано дозвіл на проведення обшуку, з метою виявлення викрадених речей (а.с.6-8).

З протоколу обшуку від 29.03.2021 року вбачається, що починаючи з 06 години 29 хвилин по 06 годин 56 хвилин, на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді, 29.03.2021, було проведено обшук за адресою АДРЕСА_2 , в присутності двох понятих та із застосуванням відео-фіксації, в вході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки IPhone 7, який упаковано в спец пакет НПУ SUD1026942 (а.с.9-10).

З протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , від 24.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_7 , разом із своєю дружиною ОСОБА_9 , проживали в даному будинку АДРЕСА_4 , але на поверх вище в квартирі АДРЕСА_5 , які після проведення обшуків з`їхали до будинку батьків дружини в с.Липча, Хустського району (а.с.11-13).

Із постанови про визнання речовим доказом від 29.03.2021 року встановлено, що з місця події були вилученіречі: мобільний телефон марки IPhone 7, із чохлом та фотографією, які упаковано в спец пакет НПУ SUD1026942 та флеш-карту на яку здійснено запис обшуку, яка упакована в паперовий конверт, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000023 (а.с.14).

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою долучення як речових доказів та забезпечення можливої конфіскації цього майна.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Аналізуючи встановлені обставини та відповідні норми права, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки це майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в КПК України. Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, чи є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а саме накладенню арешту на вилучене майно, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 08.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном.

Керуючись ст. ст. 171-173, 309, 371, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 08 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, а саме: мобільний телефон марки IPhone 7, із чохлом та фотографією, які упаковано в спец пакет НПУ SUD1026942, шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування вказаним майном.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому та направити прокурору, а також ОСОБА_7 .
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1