Справа № 333/4523/20
Провадження № 1-кп/333/233/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
потерпілого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження №0001867, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 21.06.2020 року відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Запоріжжя, офіційно не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 124 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця міста Запоріжжя, офіційно не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20.07.2020 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 124 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

21 червня 2020 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, у ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 , які перебували на зупинці громадського транспорту біля магазину «Апельмон», розташованого по вулиці Новокузнецькій, 12-В у місті Запоріжжі, відбувся словесний конфлікт на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з потерпілим ОСОБА_13 та двома не встановленими особами .

Під час цього конфлікту ОСОБА_13 та вказані не встановлені особи, спричинили чисельні тілесні ушкодження руками та ногами у взутті обвинуваченому ОСОБА_8

Намагаючись уникнути спричинення інших тілесних ушкоджень, враховуючи переважну більшість осіб з якими виник конфлікт, кращу фізичну форму та молодий вік останніх, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 забігли до приміщення магазину «Апельмон», розташованого по вулиці Новокузнецькій, 12-в у місті Запоріжжі.

Потерпілий ОСОБА_13 та невстановлені особи почали переслідувати обвинувачених та зупинились біля входу в магазин та очікували виходу ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з приміщення магазину. При цьому потерпілий та невстановлені особи з застосуванням нецензурної лійки викрикували погрози на адресу обвинувачених та вимогу вийти з магазину. З метою залякування потерпілого та невстановлених осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_10 придбали два керамічних ножі та враховуючи вимоги охоронця магазину вийшли на поріг магазину.

Враховуючи , що ОСОБА_13 першим наніс удар ОСОБА_8 , ОСОБА_10 перебуваючи у стані необхідної оборони з метою захисту власних охоронюваних законом прав та інтересів та інтересів ОСОБА_8 , від суспільно небезпечного посягання, з боку потерпілого, тримаючи у правій руці керамічний ніж, намагався вдарити ним в область тулуба ОСОБА_13 , однак останній своєчасно відхилився вперед та удар пройшов повз потерпілого.

Після цього, ОСОБА_14 , також перебуваючи у стані необхідної оборони враховуючи, що потерпілим та невстановленими особами була створена реальна загроза заподіяння шкоди життю та здоров`ю обвинувачених користуючись тим, що увага потерпілого спрямована на нанесення йому тісних ушкоджень ОСОБА_10 , перебуваючи за спиною ОСОБА_13 , тримаючи у правій руці керамічний ніж, при цьому в момент заподіяння чітко розумів надлишковість такої шкоди в конкретних умовах, розуміючи, що посягання могло бути відвернено або припинено і через заподіяння меншої шкоди нападнику, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння як такого, що перевищує необхідне і достатнє для негайного відвернення чи припинення посягання; передбачав суспільно небезпечні наслідки, тяжку шкоду, яка не обумовлена небезпечністю посягання та обстановкою захисту, бажаючи заподіяння такої шкоди та свідомо припускаючи її настання, наніс потерпілому два удари керамічним ножем в область стегон з двох боків, удар в пахову область праворуч та два удари в область грудної клітини, в результаті чого, потерпілому ОСОБА_13 , було спричинено проникаюче поранення лівої половини грудної клітини в ділянці 5-го міжребер`я від рівня лівої середньо-ключичної лінії до рівня лівої задньо-пахвової лінії з ушкодженням перикарду, нижньої частки лівої легені з розвитком гемопневмотораксу (скупчення крові і повітря в плевральній порожнині), яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, за ознакою небезпеки для життя. Рани, наслідком загоєння яких є рубці, на калитці правого яєчка, в лівій сідничній області, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Колегія суддів вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_8 та ОСОБА_10 як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, а саме: умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

Під час судового розгляду ОСОБА_8 визнав свою вину повністю у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, і пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказане кримінальне правопорушення і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Пояснив, що 21 червня 2020 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, разом з товаришем ОСОБА_15 перебуваючи на зупинці громадського транспорту біля магазину «Апельмон» розташованого по вулиці Новокузнецькій, 12-в у місті Запоріжжі, викликали таксі їхати по домівках, перед цим вирішили купити пива. Біля кіоску до нього підійшли троє малознайомих чоловіка, які попросили «закурити», оскільки він не курить, відмовився , розпочався конфлікт який переріс у бійку. Нападники наносили йому численні удари руками та ногами. Намагаючись уникнути бійки направились до магазину «Апельмон», де придбали два ножі для захисту. На виході з магазину, їх з ОСОБА_10 чекали особи з якими у них виник конфлікт та погрожували їм нецензурною лексикою, оскільки сили були не рівні вони з ОСОБА_10 хвилювалися за своє життя. Далі вийшли на сходи до приміщення вказаного магазину, де перебував потерпілий та інщі особи. Оскільки потерпілий знаходився ближче інших та знов розпочав бійку. Після, чого наніс два удари ножем по ногах потерпілого, потім ще наносив удари в тулуб. Товариші потерпілого втекли, а вони з ОСОБА_10 викликали швидку з місця події не відходили, Шкоду потерпілому відшкодував.
Під час судового розгляду ОСОБА_10 визнав свою вину повністю у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, і пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказане кримінальне правопорушення і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Пояснив, що 21 червня 2020 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, разом з ОСОБА_8 перебуваючи на зупинці громадського транспорту біля магазину «Апельмон» розташованого по вулиці Новокузнецькій, 12-в у місті Запоріжжі, викликали таксі їхати по домівках, перед цим вирішили купити пива. Біля кіоску до ОСОБА_8 підійшли троє малознайомих чоловіка, які попросили «закурити», оскільки ОСОБА_8 не курить, він відмовився, розпочався конфлікт який переріс у бійку. Нападники наносили їм численні удари руками та ногами. Намагаючись уникнути бійки направились до магазину «Апельмон», де придбали два керамічні ножі для захисту . На виході з магазину, їх чекали особи з якими у них виник конфлікт та погрожували їм нецензурною лексикою, сили були не рівні. Вийшли на сходи до приміщення вказаного магазину, де перебував потерпілий та інщі особи. Потерпілий вів себе агресивніше інших він замахнувся ножем на потерпілого однак удару не наніс оскільки ніж був зламаний, ножові поранення потерпілому наносив ОСОБА_8 . Товариші потерпілого втекли, вони з ОСОБА_8 мали змогу ще наносити удари потерпілому , однак не скористалися цією можливістю, бо мали на меті лише захистити себе, відразу викликали швидку з місця події не відходили.
Потерпілий ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не має. Вважає, що обвинувачені не вчиняли відносно нього замах на умисне вбивство. у зв`язку із чим просить призначити покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, підтримує обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 відносно нього за ст. 124 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачені не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, колегія суддів учасникам кримінального провадження роз`яснила положення ч. 3 ст. 349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, колегія суддів визнала недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, колегія суддів дослідила матеріали, що характеризують особи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та стосуються речових доказів.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставиною, відповідно до ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжуючі покарання ОСОБА_8 , відсутні.
Обставиною, відповідно до ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання ОСОБА_10 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжуючі покарання ОСОБА_10 , відсутні.
Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_8 , колегія суддів виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, колегія суддів враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (перебував на профілактичному обліку у врача-психіатра з 02.01.2005 року по 20.07.2006 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками, знятий з обліку по закінченню терміну нагляду), характеризуючи особистість обвинуваченого обставини має постійне місце проживання, не працює, раніше не судимий.
При призначенні покарання ОСОБА_10 , колегія суддів виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, колегія суддів враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_10 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (перебував на профілактичному обліку у врача-психіатра з 04.05.2011 року по 20.05.2012 року, з 01.08.2012 року по 20.05.2014 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів та алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками, знятий з обліку по закінченню терміну нагляду), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини має постійне місце проживання, не працює, раніше судимий.
У рішенні «Бремер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_8 , конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у вигляді арешту.
Обвинуваченому ОСОБА_8 21.06.2020 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було змінено ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2021 року на домашній арешт з 21-00 години вечора до 06-00 години ранку із застосуванням електронних засобів контролю. Таким чином строк перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою складає 6 місяців 23 дні.
Щодо призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , враховуючи його особистість, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно призначити покарання у вигляді арешту.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України колегія суддів вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_10 засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, які ним не відбуті.
На переконання колегії суддів, призначення обвинуваченим такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для їх виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Відповідно до положень п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, з урахуванням тієї обставини, що згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, суд вважає за необхідне вирішити питання зняття арешту з речей.

Процесуальні витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутні.

Питання речових доказів також слід вирішувати відповідно до положень визначених ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Визнати винуватим ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення за період з 21 червня 2020 року по 13 січня 2021 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.

Звільнити ОСОБА_8 від відбуття покарання у зв`язку із його повним відбуттям.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Визнати винуватим ОСОБА_10 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2020 року, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту його затримання, а саме з 21 червня 2020 року.

Тимчасово залишити засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, до набрання вироком законної сили.
Речові докази: паперовий конверт, в який упаковано ніж, паперовий конверт, в який упаковано змив з поверхні асфальту; паперовий конверт, в який упаковано рукоятка полімерна червоного кольору з фрагментом клинка; паперовий конверт, в який упаковано два пластикових чохла жовтого та червоного кольорів; паперовий конверт, в який упаковано два фрагмента клинка ножа білого кольору; картонна коробка, в яку упаковано труси чоловічі та зразки крові потерпілого ОСОБА_13 ; картонна коробка, в яку упаковано спортивна куртка, футболка, спортивні штани, пара шкарпеток та кросівок потерпілого ОСОБА_13 ,; картонна коробка, в яку упаковано футболка та шорти ОСОБА_16 ; картонна коробка, в яку упаковано футболка та шорти ОСОБА_14 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів Відділу поліції №4 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області знищити.

Речовий доказ: DVD-R диск «Videx» об`ємом 4.7 GB, на якому

знаходиться відеозапис з магазину «Апельмон», розташованого по вул. Новокузнецька. 12-В, який долучено до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Зняти арешт, накладений ухвалами слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2020 року та 06.07.2020 року, з майки червоного кольору та шортів, які упаковано до картонної коробки, які вилучено 21.06.2020 року, футболки чорного кольору та шортів, які упаковано до картонної коробки, які вилучено 21.06.2020 року, з майна, яке вилучене 21.06.2020 року з приміщення магазину «Апельмон», розташованого по вулиці Новокузнецька 12-В у місті Запоріжжя, а саме: двох фрагментів клинка керамічних білого кольору, двох полімерних чохлів для ножів, полімерної рукоятки червоного кольору, трусів сірого кольору з нашарування речовини бурого кольору, ножа зі слідами речовини бурого кольору, з майна, яке вилучено 25.06.2020 року в ході протоколу огляду речей, а саме: спортивної куртку фірми «Adidas» із нашаруванням речовини бурого кольору, спортивних штанів «Adidas» з правої та лівої сторони із трьома лампасами білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, кросівок чорного кольору фірми «Fashion» з резиновою підошвою білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, шкарпеток у кількості двох штук, білого кольору фірми «Nike» з нашаруванням речовини бурого кольору, футболки чорного кольору без маркування з нашаруванням речовини бурого кольору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3