Справа № 456/4724/20
Провадження № 1-кп/456/259/2021
ВИРОК

іменем України

06 квітня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0000198 від 24.10.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 24.10.2020р. близько 10.30 год., знаходячись поблизу прибудинкової території АДРЕСА_2 , де проживає подружжя ОСОБА_6 , на побутовому грунті розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_5 , в ході якого наніс йому один удар кулаком правої руки по обличчю в ділянку лівої брови, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця та на його фоні рани на верхній повіці лівого ока, ближче до зовнішнього краю лівої брови, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому заперечив, пояснив, що проживає по АДРЕСА_2 . Разом з ним на одній вулиці проживають подружжя ОСОБА_6 , які вселилися в свій будинок, дещо пізніше за нього. Ще в 2001р., він разом з сусідом ОСОБА_7 , прокладали газогін до своїх будинків. При цьому сусід ОСОБА_8 , просив щоб вони провели трубу і до його будинку, а він в подальшому зобов`язався все компенсувати, однак не розрахувався й до цього часу. А тому, 24.10.2020р. проїжджаючи разом зі своїм сином ОСОБА_9 повз будинок Піти, побачив того біля брами та зупинився, щоб запитати за борг. На його запитання, коли він поверне борг, ОСОБА_8 штовхнув в його сторону браму намагаючись його вдарити, однак він відступив. ОСОБА_8 забіг на своє подвір`я і почав його обзивати. В цей час з будинку вийшла дружина ОСОБА_10 , підійшла до нього схопила руками за куртку і вдарила рукою в обличчя, а тому він її відштовхнув і відійшов в сторону. За цим всім спостерігав його син, який зробив ОСОБА_11 (дружині потерпілого) зауваження, на що та підняла з землі каміння і почала в них кидати. Тоді до нього підбіг ОСОБА_8 та копнув його в ногу, після чого розвернувся і побіг до своєї машини, яка стояла на дорозі та коли підбігав до машини наштовхнувся обличчям на відкриті дверцята автомобіля та розсік брову при цьому кричав, що він його вдарив. Уникаючи конфлікту вони з сином сіли в свій автомобіль та поїхали додому. Жодних ударів ОСОБА_12 не наносив. Заперечуючи свою вину у вчиненому, також повністю заперечив заявлений потерпілим цивільний позов.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_4 , у вчиненому кримінальному правопорушенні, його винуватість по вказаному епізоду злочинної діяльності доводиться такими доказами по справі:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 даними в судовому засіданні про те, що дійсно ОСОБА_13 являється його сусідом, проживають на одній вулиці. До події, що мала місце 24.10.2020р., в них декілька разів виникали словесні конфлікти з приводу неіснуючого нібито боргу. Того дня 24.10.2020 близько 10.30 год. виїхавши автомобілем зі свого подвір`я, він вийшов закрити браму. В цей час неподалік зупинився автомобіль, звідки вийшов ОСОБА_13 та його син. ОСОБА_13 , почав вимагати в нього гроші за нібито проведену електроенергію при цьому заштовхали його на подвір`я. Це все через вікно побачила його дружина і вибігла йому на допомогу та почала виштовхувати їх з подвір`я, це все супроводжувалось лайкою і штовханиною. А тому він пішов до свого автомобіля взяв мобільний телефон та розпочав відеозйомку. Побачивши, що він знімає, ОСОБА_13 підійшов до машини і зі словами « ну що знімаєш», через відчинене вікно наніс йому удар кулаком правої руки над ліве око і розсік брову. Він відразу ж зателефонував «102» та викликав поліцію, однак ОСОБА_13 не дочекавшись працівників поліції поїхав у невідомому напрямку. Заподіяні йому ОСОБА_14 тілесні ушкодження, спричинили йому матеріальні збитки, оскільки перебував на лікуванні, а також моральну шкоду, яку просить задоволити в повному обсязі. Щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду;

Оцінюючи показання потерпілого в судовому засіданні, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами справи, стверджуються іншими об`єктивними доказами по справі, зокрема показаннями свідків, висновком експерта.

- показаннями свідка ОСОБА_15 даними в судовому засіданні про те, що того дня, це було субота 24.10.2020р. близько 10 год. її чоловік ОСОБА_8 , вийшов на вулицю, а вона перебувала в будинку. За деякий час на вулиці почула гамір та виглянула у вікно де побачила, що чоловік тікає в напрямку будинку, а за ним біжать двоє чоловіків ОСОБА_13 та його син. Вона вийшла з будинку та запитала ОСОБА_16 , що він робить на її подвір`ї. Той повідомив, що нібито чоловік винуватий йому гроші за проведено електро та газифікацію. В цей час її чоловік ОСОБА_8 пішов до свого автомобіля де взяв мобільний телефон та почав знімати подію на відео. Побачивши, що чоловік знімає, ОСОБА_17 підійшов до автомобіля та через відчинене вікно наніс ОСОБА_12 удар кулаком в обличчя, при цьому розсік йому брову над лівим оком. Це все відбувалось на відстань 2-3м від неї. Інших очевидців події не було, однак це зафіксовано на мобільний телефон чоловіка;

- ОСОБА_18 будучи допитана в судовому засіданні в якості свідка, показала, що того дня близько 10 год. вийшовши на вулицю почула гамір біля подвір`я ОСОБА_19 . Виглянувши, побачила, що ОСОБА_13 та його син ОСОБА_20 на підвищених тонах розмовляли з ОСОБА_21 та його дружиною ОСОБА_22 , при цьому ОСОБА_13 ображав ОСОБА_23 нецензурними словами, також бачила, що в ОСОБА_10 розсічена ліва брова і звідти текла кров. ОСОБА_16 , охарактеризувала, як конфліктного чоловіка;

- свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що того дня близько 10 год. проходив по вул. Нижанківського в с. Нежухів, повз подвір`я ОСОБА_19 . Безпосередньо бачив конфлікт між ОСОБА_13 і його сином ОСОБА_20 та подружжям ОСОБА_19 . А саме бачив, як ОСОБА_25 тримав ОСОБА_23 за руку, а ОСОБА_26 штовхав ОСОБА_27 в якого на той час була розсічена брова з якої текла кров. В подальшому зі слів ОСОБА_10 йому стало відомо, що брову йому розбив ОСОБА_17 ;

Також будучи допитаним в судовому засіданні дізнавач Стрийського РУП ОСОБА_28 показав, що в його провадженні перебувала кримінальна справа за заявою ОСОБА_10 з приводу спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_29 .. В ході розслідування кримінального провадження на думку слідства було здобуто достатньо доказів вини ОСОБА_16 у вчиненому правопорушенні. Сам ОСОБА_13 жодних заяв про спричинення йому тілесних ушкоджень до нього не подавав.

Оцінюючи показання свідків суд надає їм віри та вважає їх правдивими, оскільки вони доповнюються іншими доказами по справі.

Окрім того, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_9 , який повідомив, що ОСОБА_13 це його батько. Того дня, вони з батьком повертались на автомобілі додому. Побачивши на подвір`ї ОСОБА_30 батько попросив зупинитись, оскільки мав розмову з приводу компенсації за проведений ними до будинку ОСОБА_19 газ. Під час розмови, ОСОБА_8 відреагував агресивно, а тому в них з батьком почався словесний конфлікт. В цей час з будинку вийшла дружина ОСОБА_10 , підбігла до батька схопила його за куртку і вдарила рукою по обличчю. Після

чого підняла з дороги два камені і почали кидати в нього та в машину, а тому він схопив її за руку і не давав кинути каменем. Також він бачив, як в цей час ОСОБА_8 побіг до свого автомобіля і зачепив обличчям відкриту дверку автомобіля та розсік собі брову. Ствердив, що жодних ударів його батько ОСОБА_12 не наносив. Підтвердив й те, що в цей час по вулиці проходив ОСОБА_24 і спостерігав подію, що розгорталась.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_31 , то суд критично ставиться до таких показів, вважає їх однобічними, оскільки останній являється сином обвинуваченого та є безпосередньо зацікавленим, у тому щоб виправдати батька.

Крім вищенаведеного, винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доводиться й матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- заявою потерпілого ОСОБА_5 на ім`я начальника Стрийського ВП, в якій він просить прийняти міри до його односельчанина ОСОБА_13 , який 24.10.2020 р. близько 10.30 год. поблизу території його господарства, що по АДРЕСА_3 побив його спричинивши тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 217 від 6.11.2020 р. з якого вбачається, що у ОСОБА_5 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця та на його фоні рани на верхній повіці лівого ока, ближче до зовнішнього краю лівої брови, які утворились від дії тупих твердих предметів, не характерні для утворення при падінні з висоти власного росту і за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я;

Зазначений висновок судово-медичної експертизи проведено кваліфікованим експертом, належним чином аргументований, ґрунтується на ретельному дослідженні, зроблений на підставі діючого законодавства, містить відповіді на усі поставлені питання, фактичні дані, викладені у висновку, відносяться до справи і мають доказове значення. Тому даний висновок суд покладає в основу прийнятого рішення. Підстав для визнання висновку судово-медичної експертизи недопустимим доказом у суду немає.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2020 р. з фототаблицею до нього з участю потерпілого ОСОБА_5 , при проведенні зазначеної слідчої дії потерпілий надав свідчення, де детально розповів та показав на статистові, коли і при яких обставиних йому були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_14 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2020 р. з фототаблицею до нього, з участю свідка ОСОБА_15 , де остання також розповіла та показала про обставини скоєного ОСОБА_14 відносно її чоловіка ОСОБА_10 злочину;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.11.2020 р. з фототаблицею до нього, з участю підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого останній, визнав та розповів за яких обставин заподіяв потерпілому ОСОБА_5 удар кулаком в обличчя та показав, як саме розгортались події на статисті;
- дослідженим в ході судового розгляду відеозаписом з місця події, що був знятий на мобільний телефон ОСОБА_5 , який був досліджений у порядку ст. 359 КПК України, з якого вбачається, як обвинувачений ОСОБА_13 підходить до потерпілого ОСОБА_10 і зі словами «ну що знімаєш» наносить йому удар правою рукою в обличчя.
Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд, що вони є логічними і послідовними та відтворюють реальну картину подій, що мала місце між обвинуваченим та потерпілим, а тому знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.
Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в умисному заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого доведена повністю, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.
Також при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин по справі не встановлено.

Помякшуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин по справі не встановлено.

Враховується, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання, являється пенсіонером, потерпілий при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливе шляхом застосування до нього покарання у вигляді штрафу, яке буде для нього необхідне та достатнє.

Вирішуючи питання про цивільний позов і відшкодування збитків, суд виходить з того, що злочином обвинуваченого потерпілому заподіяні матеріальні та моральні збитки, сума збитків є обґрунтованою, доведена в ході судового слідства, тому заявлений ОСОБА_5 цивільний позов підлягає задоволенню, однак частково.

Так, 17.12.2020 на адресу суду ОСОБА_5 подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заявлений позов мотивовано тим, що 24.10.2020 ОСОБА_4 йому заподіяно тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експерта № 217 від 6.11.2020 р. у нього, виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця та на його фоні рани на верхній повіці лівого ока, ближче до зовнішнього краю лівої брови, які утворились від дії тупих твердих предметів, не характерні для утворення при падінні з висоти власного росту і за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Після отриманих тілесних ушкоджень, він проходив лікування у травматологічному відділенні Стрийської ЦРЛ, та за власні кошти купував медикаменти, медичні вироби, проходив обстеження на що потратив 1282,66 грн.. Крім того, неправомірними діями цивільного відповідача йому завдано і моральної шкоди, що полягає у сильних душевних стражданнях та інших негативних явищах, які в подальшому проявилися на стані його здоров`я, він перестав спокійно спати постійно відчуває страх, тривогу, обмеження у фізичній активності, а тому просить стягнути з ОСОБА_16 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задоволити.

Цивільний відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги заперечив в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинуваченого встановлено протиправну поведінку ОСОБА_4 , що стверджується матеріалами кримінального провадження; встановлено наявність шкоди заподіяння ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень та причиновий зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками, що настали, який підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За результатами розгляду кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст.125 КК України, оскільки в судовому засіданні доведено факт спричинення ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.

Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

На підтвердження понесених витрат, позивачем до матеріалів позовної заяви долучено копії квитанцій про купівлю ліків, проведення обстеження, на загальну суму 1282,66 грн..

Задовольняючи позовні вимоги, суд примаймає до уваги долучені до матеріалів справи цивільним позивачем копії квитанції, оскільки такі безпосередно свідчать про купівлю ліків, в квитанціях містяться відповідні посилання на необхідні препарати, проведення медичних обстежень, які проходив ОСОБА_5 ..

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що цивільний позов у частині стягнення матеріальної шкоди слід задоволити та стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 1282,66 грн..

Твердження цивільного відповідача ОСОБА_13 про те, що обстеження ОСОБА_10 шляхом проведення комп`ютерної томографії було здійснено таким самостійно, без скерування лікаря, а тому витрати на вказане обстеження у сумі 860 грн. не підлягають відшкодування, є безпідставними та судом до уваги не беруться, оскільки таке обстеження потерпілого було проведено 27.10.2020, тобто безпосередньо після події, яка мала місце 24.10.2020 та необхідність у проведенні такого була викликана саме наслідками завданими здоров`ю у результаті вказаної події. Вказаний протокол КТ був необхідний та враховувався лікуючим лікарем при призначенні необхідного лікування ОСОБА_5 ..

Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. № 4 передбачає, що моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналізуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд прийшов до висновку щодо обґрунтованості вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.125 КК України.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілого, оскільки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, останній переніс фізичну біль, був госпіталізований та проходив курс лікування, що вплинуло на його звичайний спосіб життя, призвело до вимушених змін.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які переніс потерпілий, їх тривалість, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення частково, а з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 слід стягнути 4 000 грн. моральної шкоди, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Речові докази: DVD-R диск на якому міститься відеозапис з місця події - залишити при матеріалах справи.
Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1282 /одна тисяча двісті вісімдесят дві/ грн. 66 коп.

Стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 4000 /чотири тисячі/ грн. моральної /немайнової/ шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1