Справа №463/5983/21
Провадження №1-кс/463/3605/21
У Х В А Л А

03 червня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, зобов`язання до вчинення дій.
Скаргу обґрунтовує тим, що 24 травня 2021 року ним було подано в спеціально обладнану скриньку заяву до Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львів про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст.382 КК України. Однак, станом на день подачі скарги відомості в ЄРДР не внесено, кримінальне провадження не розпочато. Вважає, що така бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, а тому просять скаргу задоволити.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, додатково пояснив, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.05.2021р. було скасовано постанову від 03.12.2020 слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001366 від 13.11.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.
Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно із ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

З наведених положень вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові заяву про вчинення кримінального правопорушенняза ознаками ст.382 КК України, датовану 24 травня 2021 року.

Частина 1, 2 ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із змісту заяви про злочин поданої скаржником, такий вважає, що слідчим вчинено злочин передбачений ст.382 КК України, що полягає у невиконання ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.05.2021р., якою було скасовано постанову від 03.12.2020 слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001366 від 13.11.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.
Стаття 382 КК України передбачає відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

В той же час, враховуючи, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.05.2021р., було скасовано постанову від 03.12.2020 слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001366 від 13.11.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, така не потребує окремого виконання, оскільки слідчим суддею прийнято самостійно рішення про скасування оскаржуваної постанови.
Враховуючи наведене, звернення ОСОБА_3 від 24.05.2021 р. не містить інформації про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.382 КК України, в зв`язку з чим не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внести відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведення ОСОБА_3 власних міркувань та припущень щодо вчинення на його думку, кримінального правопорушення, без наявності об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, не є підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 214, 303-307, 309, 372 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі його заяви від 24 травня 2021 року.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1