КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/162/21 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2182/2021
Категорія: 315 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 лютого 2021 року у кримінальному провадженні №0001009 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та

ОСОБА_7 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коркіно Челябінської області Російської Федерації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 236 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11 лютого 2021 року призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001009 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 236 КК України. Обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до 11 квітня 2021 року включно. Продовжено строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_11 до 11 квітня 2021 року. Змінено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у період часу з 21 год до 07 год наступного дня та продовжено строк дії обов`язків, покладених на нього. Вирішені інші питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду.

Що стосується рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то суд на його обґрунтування, врахувавши обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зазначив про те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, яким не зможуть запобігти інші менш суворі запобіжні заходи.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 лютого 2021 року в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 скасувати та прийняти нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на порушення визначеної нормами КПК України процедури розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у зв`язку з тим, що копія зазначеного клопотання всупереч вимог ч. 2 ст. 184 КПК України була вручена захиснику за 15 хвилин до початку судового засідання. Крім того, зазначає про те, що суд, прийнявши рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, порушив вимоги ч. 3 ст. 315 КПК України, відповідно до яких під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого.

Захисник також посилається на те, що матеріали кримінального провадження не містять належних, достовірних та допустимих доказів, які б доводили висунуте ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 обвинувачення, викладаючи при цьому власну оцінку низці доказів у кримінальному провадженні.

Що стосується ризиків, які суд визнав такими, що продовжують існувати та виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, то захисник на спростування таких висновків суду зазначає про те, що ОСОБА_7 від слідчих органів не переховувався, під час затримання та подальших слідчих дій опору не чинив, має сталі соціальні зв?язки, займає активну громадську позицію в суспільстві та не має намірів вчиняти кримінальні правопорушення і проступки, характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, алкогольних та тютюнових виробів не вживає, пройшов курси з масажу, тобто має намір працевлаштуватись, одружитися та створити власну сім`ю, що в сукупності, на думку захисника, свідчить про достатність застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу, як домашній арешт. При цьому звертає увагу на те, що обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було змінено запобіжний захід на домашній арешт.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі сторін судового провадження, оскільки відсутні клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як убачається з матеріалів провадження, за результатами підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0001009 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 236 КК України, суд першої інстанції, окрім рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та інших, пов`язаних із підготовкою до судового розгляду, вирішив клопотання прокурора та сторони захисту, які стосуються запобіжних заходів стосовно обвинувачених.

Зокрема, суд, відмовивши у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, задовольнив клопотання прокурора та продовжив обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 квітня 2021 року включно.

Вирішуючи вказані клопотання, суд врахував стадію кримінального провадження, характер та тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , всі дані про його особу та вважав, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувались судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки судом першої інстанції повно та об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Зважаючи на стадію кримінального провадження та особливості апеляційного розгляду з перегляду конкретного судового рішення, колегія суддів позбавлена можливості дати оцінку доводам захисника про відсутність доказів на підтвердження вчинення його підзахисним кримінальних правопорушень

Не вправі давати таку оцінку доказам і суд першої інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень під час підготовчого судового провадження, і докази на цій стадії не досліджуються.

Разом з тим, інформація в обвинувальному акті, а саме, обставини інкримінованих ОСОБА_12 кримінальних правопорушень можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, що за позицією ЄСПЛ в рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» є обґрунтованою підозрою.

Враховуючи характер висунутого ОСОБА_7 обвинувачення в участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб, а також у вчинюваному нею нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи та зберіганні, придбанні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, які мають підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів; тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях; всі наявні в матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності та йому висунуто обвинувачення у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи в іншому кримінальному провадженні, не займався суспільно-корисною працею на постійній основі та не має достатньо міцних соціальних зв`язків, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, такий ризик не зменшився і виправдовує подальше його тримання під вартою.

З огляду на те, що потерпілі та свідки у цьому кримінальному провадженні, показання яких суд має сприймати безпосередньо, ще не допитуватися, з великою ймовірністю також існує ризик незаконного на них впливу.

За вказаних обставин застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити вказані дії. Отже висновок суду про наявність достатніх підстав дляпродовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим.

При цьому колегія суддів враховує, що суд мотивував свої висновки в ухвалі щодо ОСОБА_7 , а тому не міг і не повинен був враховувати застосування до інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні більш м`яких запобіжних заходів, як на цьому наполягає захисник. До того ж, посилання захисника в апеляційній скарзі на наміри обвинуваченого працювати, одружитись та створити сім`ю, не дають достатніх підстав вважати про наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків та стабільного джерела доходу.

Доводи захисника про порушення вимог ч. 3 ст. 315 КПК України з огляду на те, що суд під час підготовчого судового засідання прийняв рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а повинен був обрати його, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Верховний Суд у постанові від 09 грудня 2020 року (справа № 635/108/19, провадження № 51-4188км20) зазначив, що у диспозиціях статей 177, 178, 194, 199 КПК України, терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні за своїм правовим значенням. При цьому обрання є первинною стадією під час застосування запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинною, що наступає за певних умов, до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.07.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 09.09.2020, а в подальшому ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва від 07.09.2020, 03.11.2020, 23.12.200 та 06.01.2021 ОСОБА_7 продовжено такий запобіжний захід, за останнім рішенням до 15.02.2021. Таким чином, суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання до закінчення дії попереднього судового рішення слідчого судді, з урахуванням норм кримінального процесуального закону, продовжив обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11.04.2021.

Доводи захисника про те, що суд порушив процедуру розгляду питання про продовження запобіжного заходу з огляду на те, що прокурор завчасно не вручив стороні захисту клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є непереконливими, оскільки сторона захисту не довела, що в такий спосіб було порушено право обвинуваченого на захист та судом не були дотримані вимоги ст. 22 КПК України. В той же час така обставина не є передбаченими ч.1, ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 199 КПК України підставами для відмови в задоволенні клопотання.

Враховуючи наведене, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при прийнятті судом рішення про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, принаймні на цій стадії судового розгляду, колегія суддів не встановила. А тому і не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання ОСОБА_7 іншого, не пов`язаного з триманням під вартою, запобіжного заходу.

Таким чином, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 11 лютого 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_13 уОСОБА_14 у продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 квітня 2021 року включно без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4