Провадження № 1-кп/0186/6/21
Справа № 186/381/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2021 року м.Першотравенськ
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 20 лютого 2019 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, розлученого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :

- 03.06.2013 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

-11.07.2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

-11.12.2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

-08.10.2014 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2019 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою наживи, зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює підприємницьку діяльність приватний підприємець ОСОБА_6 , де користуючись тим, що працівники магазину відволіклись, вирішив викрасти грошові кошти з каси вищезазначеного магазину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, ОСОБА_3 діючи повторно, з прямим умислом, усвідомлюючи та передбачаючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, маючи корисливий мотив та переслідуючи мету наживи, приблизно о 10 годині 05 хвилин 20 лютого 2019 року, проник за прилавок магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де відчинив касу ключем, який знаходився в замку, та викрав звідти грошові кошти в сумі 1700 гривень. Після чого ОСОБА_3 був помічений працівником магазину та продовжуючи діяти умисно, відкрито намагався втекти, але на вулиці був затриманий працівниками магазину, тим самим ОСОБА_3 вчинив всі дії які вважав необхідними для доведення грабежу, поєднаного з проникненням у сховище, до кінця, але злочин не було закінчено з причин які не залежали від його волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України не визнав та пояснив, що 20 лютого 2019 року він зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », щоб подивитися будматеріали, так як зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 хотів зробити ремонт в квартирі. У той час у них зламалися роздвижні двері у ванну кімнату і він хотів придбати коліщата для їх ремонту. Коли виходив з магазину, то на нього напала продавець з магазину, потім ще один продавець, почали його бити та порвали на ньому куртку. Коли приїхали працівники поліції, останні повідомили, що він з магазину викрав грошові кошти. Він же ніяких грошей не брав. В той день він був тверезий, та при затриманні у нього ніяких грошей не було. Прохав суд його виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.
Провівши судове слідство, ґрунтовно та всебічно дослідивши усі докази, надані сторонами провадження, суд приходить до переконання про наявність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, вина в скоєнні якого підтверджується наступними доказами.
Показами потерпілої ОСОБА_6 , згідно яких остання є приватним підприємцем та здійснює свою діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_2 . 20 лютого 2019 року до магазину її викликали працівники та повідомили, що з магазину відбулося викрадення грошових коштів. Коли вона приїхала до магазину там вже знаходилися працівники поліції. Переглянувши відео з камер, які знаходяться в магазині, вона побачила, що ОСОБА_3 приблизно 15-20 хвилин знаходився магазині, імітуючи покупця, але весь час наглядав за працівником магазину, яка має доступ до каси. В той день за касою знаходилася ОСОБА_8 . Каса у них зачиняється на замок. У магазині перебувало багато покупців та три працівника магазину. Коли ОСОБА_8 залишила своє робоче місце, ОСОБА_3 підбіг до каси відкрив замок ключем, який не забрала ОСОБА_8 , відкрив касу звідки взяв гроші. Грошові кошти забрав частково, та пішов на вихід з магазину. У цей час його помітила ОСОБА_8 , яка поверталася на своє робоче місце, та стала його затримувати. Від дій ОСОБА_8 . ОСОБА_3 впав в магазині, швидко підвівся та вискочив з магазину. На вулиці його все ж таки наздогнала ОСОБА_8 повалила на землю та забрала у нього викрадені грошові кошти в сумі 1700 гривень.
Грошові кошти в сумі 1700 гривень, їй повернули працівники поліції. Декілька місяців вона їх зберігала, а потім повернула їх до магазину в товарообіг, так як їй потрібні були кошти для здійснення підприємницької діяльності. При призначенні покарання ОСОБА_3 поклалася на розсуд суду.

Показами свідка ОСОБА_8 , яка працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », підтверджено, що в кінці лютого 2019 року, точний час вона вже не пам`ятає, вона знаходилася на робочому місці. В цей день в магазині працювали троє: вона, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вона відійшла від каси, де в неї було робоче місце, до кімнати гігієни, а коли поверталася то побачила ОСОБА_3 , який був у темно-синій куртці, та піднімався від каси. Каса була відчинена. З`ясувалося, що вона коли відлучилася, замок каси зачинила, але ключа не витягла. Вона штовхнула ОСОБА_3 від чого останній впав в магазині, потім швидко підвівся та вибіг на вулицю. Вона покликала на допомогу ОСОБА_11 , наздогнала обвинуваченого на вулиці, схватила його за куртку, яку порвала та повалила ОСОБА_3 на землю. Затримати ОСОБА_3 їй допомагали перехожі. З руки у ОСОБА_3 вона забрала 1700 гривень, які були останнім викрадені з каси магазину купюрами по 100 та 200 гривень. При затриманні обвинуваченого у нього з карману випав кухонний ніж, а також на обличчі ОСОБА_12 маркером були намальовані вуса, вона звернула на них увагу, ще коли ОСОБА_12 був в магазині, але вирішила, що він просто «кумедний». Приїхали працівники поліції та затримали ОСОБА_3 . Вони викликали власницю магазину ОСОБА_6 , з якою вона перерахувала касу, та з`ясувалося, що недостача склала саме 1700 гривень.
Показами свідка ОСОБА_13 згідно яких свідок знаходиться в трудових відносинах з ОСОБА_6 , та працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У лютому 2019 року, точну дату не пам`ятає, він знаходився на роботі. ОСОБА_3 приблизно 20 хвилин ходив по магазину та дивився на товар. Коли він вийшов до складського приміщення, то почув, що його гукає ОСОБА_8 . Він вибіг до торгового залу, та побачив, що ОСОБА_8 вибігла з магазину на вулицю, а тому побіг за нею. На вулиці біля магазину «Наташа» він побачив, що ОСОБА_8 затримала обвинуваченого, якому порвала куртку, з кармана якої випав великий кухонний ніж. Також, зі слів ОСОБА_8 йому відомо, що остання забрала у ОСОБА_3 з руки гроші в сумі 1700 гривень. До приїзду працівників поліції він утримував ОСОБА_3 біля дверей складського приміщення магазину, так як останній намагався втекти.
Показами свідка ОСОБА_14 відповідно до яких вона працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У лютому 2019 року, точну дату не пам`ятає, вона знаходилася на роботі. В той день до магазину зайшов ОСОБА_3 та перебував в ньому приблизно 20-25 хвилин. Вона працювала з покупцями в торговій залі та стояла спиною до каси. Потім вона почула крик ОСОБА_8 «Стій», коли повернулася то побачила як з магазину вибігав ОСОБА_3 , а за ним ОСОБА_8 . Вона також вибігла з магазину. На асфальті побачила кухонний ніж, який, як їй повідомили, випав з карману куртки обвинуваченого, також бачила в руках у ОСОБА_8 гроші, які за поясненнями останньої ОСОБА_3 викрав з магазину. Коли до магазину приїхала ОСОБА_6 було перераховано гроші в касі, недостача склала 1700 гривень, саме таку суму ОСОБА_8 забрала у ОСОБА_3 .

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно якого ОСОБА_6 20 вересня 2004 року зареєстрована фізичною особою-підприємцем. Код КВЕД 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (т-1, а.пр.108-109); протоколом огляду від 20 лютого 2019 року з фототаблицею та відеозаписом до нього, відповідно до яких при огляді приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено, що зліва від входу в магазин біля стіни одразу біля входу розташоване місце продавця (прилавок), а саме стіл напівкруглої форми. На столі знаходяться: комп`ютер, POS-термінал та інші предмети. З права під столом біля стіни знаходиться металева каса (шафа), яка закривається на врізний замок. Каса на момент огляду відкрита, ключ знаходиться у замку. Замок пошкоджень не має. На момент огляду гроші в касі відсутні. Загальний порядок в магазині не порушений. Зліва від магазину розташований магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». На землі між вищезазначеними магазинами був виявлений та вилучений ніж загальною довжиною 25 см., довжина леза приблизно 15 см., зверху леза мається напис «Weiner». На відстані приблизно 2 м. від ножа, біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на землі була виявлена та вилучена рукавичка в`язана чорного кольору та три монети номіналом: одна - 25 копійок та дві по 5 копійок. При обробці магнітним порошком « ІНФОРМАЦІЯ_4 » поверхонь у приміщення магазину з поверхні каси було вилучено один слід руки, з поверхні дверей два сліди руки, з поверхні шпателю, який знаходився на продажі один слід руки (т-1 а.пр.110-121); протоколом огляду від 20 лютого 2019 року відповідно до якого в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 продавець магазину ОСОБА_8 у присутності понятих видала грошові кошти в сумі 1700 гривень, а саме шість купюр по 200 грн. та п`ять купюр по 100 грн. ОСОБА_8 пояснила, що вказані гроші були викрадені невідомим їй чоловіком, якого вона затримала під час викрадення та відібрала їх у нього (т-1 а.пр.128); відеозаписами з камер спостереження магазину «Квадратний метр» за 20 лютого 2019 року, які було переглянуто в ході судового розгляду, та якими підтверджено факт закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_3 (т-1 а.пр.137) ; протоколами про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 лютого 2019 року, відповідно до яких ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 впізнали у ОСОБА_3 чоловіка, який 20 лютого 2019 року вчинив грабіж в магазині «Квадратний метр» по АДРЕСА_2 та намагався втекти (Т-1 а.пр.138-149); актом про результати інвентаризації наявних коштів 20 лютого 2019 року, що зберігаються в касі магазину «Квадратний метр», яким підтверджено, що станом на 10 годину 20 хвилин нестача грошових коштів в касі становить 1700 гривень 00 копійок ( Т-1, а.пр.150-153); висновком експерта №39/4.6/83 від 26 лютого 2019 року відповідно до якого слід пальця руки розміром 13х20 мм, вилучений 20 лютого 2019 року в ході огляду приміщення магазину «Квадратний метр», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т-1, а.пр.175-182); рапортом, згідно якого 20 лютого 2019 року о 10 годині 05 хвилин на телефон 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_14 , яка повідомила, що щойно в магазині «М2» невідомий проник до каси та вимагав гроші, зі слів заявниці чоловік був з ножем в руках, зараз його тримають біля магазину (Т-1, а.пр.190).
При перегляді відеозапису з камер спостереження магазину «Квадратний метр» було встановлено, що ОСОБА_3 було скоєно злочин о 10 годині 16 хвилин 20 лютого 2019 року, в той час, як згідно обвинувального акту злочин було вчинене приблизно о 10 годині 05 хвилин. Для усунення розбіжностей та встановлення часу скоєння злочину, додатково була допитана потерпіла ОСОБА_6 , яка пояснила, що час на відеокамерах магазину «Квадратний метр» збивається при відключенні енергопостачання. 20 лютого 2019 року час на камерах перевірено не було, тому він може не відповідати загальноприйнятому часу в державі Україна.
Відповідно до рапорту (т-1 а.пр.190) дзвінок на лінію 102 про вчинення злочину в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надійшов о 10 годині 5 хвилин, що було зафіксовано працівниками поліції, за таких умов суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 було вчинено кримінальне правопорушення приблизно о 10 годині 05 хвилин 20 лютого 2019 року.
Оцінивши усі зібрані докази відповідно до ст.94 КПК України з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна, вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у сховище, оскільки ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.
При прийнятті такого рішення суд виходить з того, що на відеозаписах, з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », приміщення якого знаходиться по АДРЕСА_2 , від 20 лютого 2019 року достовірно видно, що саме обвинувачений ОСОБА_3 знаходився в магазині та в час коли в касовій зоні були відсутні працівники, останній зайшов за стійку на якій знаходилися монітор комп`ютера та банківські термінали, нахилився під стійку (де знаходиться каса магазину) та деякий час там щось робив, коли обвинувачений підвівся, то він тримав в руці предмети схожі на паперові купюри, які він оглянув та став виходити з касової зони. При виході його зустріла працівник магазину ОСОБА_8 , яка перегородила йому шлях. ОСОБА_3 намагався втекти, але ОСОБА_8 штовхнула його від чого останній впав у приміщенні магазину потім швидко підвівся та вибіг з магазину. ОСОБА_8 вибігла з магазину слідом за обвинуваченим та схопила ОСОБА_3 за куртку від чого остання розірвалася.
Аналізуючи покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які останні надали в ході судового розгляду, суд приходить до висновку, що вони є послідовними, логічними, та такими що беззаперечно вказують на ОСОБА_3 як на особу яка вчинила кримінальне правопорушення 20 лютого 2019 року, а саме скоїла закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна. Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 було фактично затримано на місці скоєння злочину, викрадені грошові кошти повернуто потерпілій.
Підстав для надання неправдивих свідчень ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 відносно обвинуваченого, з яким останні до 20 лютого 2019 року не були знайомі, в ході судового розгляду не встановлено.
Посилання захисника адвоката ОСОБА_5 на те, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю речових доказів, а саме грошових купюр, які ОСОБА_3 20 лютого 2019 року намагався відкрито викрасти з каси магазину «Квадратний метр», суд не приймає до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям, вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою статті сотої КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Дійсно, відповідно до постанови слідчого від 20 лютого 2019 року були визнані речовим доказом грошові кошти в сумі 1700 гривень, а саме п`ять купюр по 100 гривень ЗХ4244670, ГД 1732931, ЗФ 943053, ТБ2967168, СГ4500587, а також шість купюр по 200 гривень ФФ8888094, ЗЗ2322978,ЄФ9653842, ЄЄ8924310, КК9950009, УХ1441960, які добровільно видала для огляду в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 . Дані грошові кошти були повернуті слідчим потерпілій ОСОБА_6 , що підтверджено розпискою останньої від 20 лютого 2019 року.
Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що дійсно слідчим їй були повернуті грошові кошти в сумі 1700 гривень, але її не попереджали, про те, що вона повинна зберігати дані грошові купюри, тому коли їй не вистачало грошей для здійснення підприємницької діяльності, вона витратила ті які їй були повернуто слідчим.
Враховуючи покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які чітко зазначили, що ОСОБА_8 забрала у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1700 гривень, які останній викрав з каси магазину, а також те що саме таку суму недостачі грошових коштів було встановлено при інвентаризації 20 лютого 2019 року грошових коштів, які знаходились в касі, суд не знаходить підстав для закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст. 186 КК України знайшла своє повне підтвердження під час безпосереднього судового розгляду кримінального провадження.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, за обставин, встановлених судом.
Невизнання ОСОБА_3 вини в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України суд розцінює, як лінію захисту обвинуваченого, викликану бажанням останнього уникнути покарання.
Оцінюючи докази добуті під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що скоєне обвинуваченим необхідно кваліфікувати в рамках пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у сховище.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого: розлучений, не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше неодноразово судимий. Обставин, які обтяжують покарання та обставин, які б пом`якшували покарання, в ході судового розгляду не встановлено.
При таких умовах суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на переконання суду є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
На підставі ухвали слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення останнім застави.

При цьому, у разі внесення застави на ОСОБА_3 покладалися обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із с.Петрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області за місцем реєстрації та проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, прибувати до слідчого прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою. Також в ухвалі зазначено, що у разі невиконання даних обов`язків, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід держави.

05 березня 2019 року ОСОБА_3 було звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області в сумі 38420 грн. (Т.1 а.пр.21)

ОСОБА_3 не дотримувався обов`язків, встановлених для нього ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, і тричі, без поважних причин, не прибув в судові засідання, про місце свого проживання слідчому, прокурору або до суду не повідомляв (судові повістки були повернуті Укрпоштою у зв`язку з не проживанням обвинуваченого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ).

15 травня 2019 року ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду відносно ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000130 від 13 березня 2019 року було обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, та одночасно визначено заставу у розмірі 38420 грн. Підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу стало те, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрювався в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з 16 квітня 2019 року перебував у розшуці, оголошеному слідчим в рамках даного кримінального провадження, повідомлення про підозру відносно ОСОБА_3 у зв`язку з невстановленням місця знаходження останнього 11 квітня 2019 року було вручено його матері ОСОБА_15

15 травня 2019 року о 6 годині 37 хвилин в ході проведення обшуку, згідно ухвали слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року, ОСОБА_3 було знайдено в підвальному приміщенні на території домоволодіння де проживає його мати за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Враховуючи викладене, заставу в розмірі 38420 грн., внесену ОСОБА_15 (Т.1 а.пр.21) за ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, слід звернути в дохід держави.
При вирішенні питання відшкодування процесуальних витрат у справі, пов`язаних із залученням експертів, суд зазначає, що, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, - у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової трасологічної експертизи №39/4.6/83 від 26.02.2019 року, в сумі 1144 гривні 00 копійок.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралася.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення на досудовому слідстві з 20 лютого 2019 року по 05 березня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, - суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20 лютого 2019 року по 05 березня 2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок.

Заставу в розмірі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, внесену 04 березня 2019 року ОСОБА_15 за ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, слід звернути в дохід держави.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралася.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази по справі: кухонний ніж, рукавичку чорного кольору, три монети: одна номіналом 25 копійок та дві номіналом по 5 копійок, які знаходяться на зберіганні у відділенні №3 Синельниківського РУП ГУНП знищити; грошові кошти в сумі 1700 гривень 00 копійок : купюри номіналом по 100 грн. серії: ЗХ 4244670; ГД1732931, ЗФ 943053, ТБ 2967168, СГ 4500587; номіналом по 200 грн. купюри серії: ФФ8888094, ЗЗ2322978, ЄФ9653842, ЄЄ8924310, КК9950009, УХ1441960 передані під розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити за належністю; DVD диск з відеозаписом з камер спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул.Горького,11б м.Першотравенська Дніпропетровської області за 20 лютого 2019 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_1