Справа № 461/3378/21
Провадження № 1-кс/461/2524/21
УХВАЛА
Іменем України
05.05.2021 м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1
з участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника власника майна ОСОБА_4

розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого відділу розслідування ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000316 від 14.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.303, ч.1 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м.Львова надійшло клопотання слідчого відділу розслідування ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , в якому просить слідчого суддю накласти арешт на майно, яке було вилучене за результатами санкціонованого обшуку, проведеного 28.04.2021, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000316 від 14.01.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.303, ч.1 ст.307 КК України.
Слідчий зазначає, що в ході проведення контролю за вчинення злочину по матеріалах кримінального провадження №0000316, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України було задокументовано факт про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збула невідому наркотичну речовину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких було залучено до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Після чого ОСОБА_9 разом із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою жіночої статті надали платні сексуальні послуги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В подальшому , 26.04.2021 слідчим було проведено огляд місця подої за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 добровільно видали невідому наркотичну речовину. На підставі вищенаведеного, внесено відомості про факт збуту ОСОБА_6 невідомої наркотичної речовини до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 27.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
28.04.2021 року процесуальним керівником у вказаних кримінальних провадженнях, було прийнято рішення в порядку ст.217 КПК України про об`єднання вказаних матеріалів кримінального провадження та присвоєно номер 0000316.
Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, недопущення їх втрати чи зміни та використання їх у доказуванні, слідчий просить клопотання зад волити.
Прокурор в судовому засіданні підтримав дане клопотання. Просив задоволити його. Надав аналогічні викладеним в клопотанні пояснення.
Представник власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні вирішення даного клопотання поклала на розсуд суду.
Заслухавши пояснення прокурора та представника власника майна, перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
14.04.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 внесено відомості вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303, ч.1 ст.307 КК України.
Так, ч.2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тощо.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказами злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування

Згідно з положеннями ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального провадження, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, грошові цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до протоколу обшуку від 28.04.2021 р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: два полімерні пакети на зіп-застібки з залишками невідомої речовини; грошові кошти в сумі 300 гривень, а саме: купюра номіналом 100 гривень, серії та номером: БЙ 4342503, серія та номер якої співпав із серією, номером та номіналом грошової купюри, яка значиться у пункті під номером три протоколу ідентифікації та огляду грошових коштів від 26.04.2021 складеним за участі ОСОБА_8 ; купюра номіналом 200 гривень, серії та номером: ТГ 8793789, серія та номер якої співпав із серією, номером та номіналом грошової купюри, яка значиться у пункті під номером п`ять протоколу ідентифікації та огляду грошових коштів від 26.04.2021 складеним за участі ОСОБА_7 .
Вказані грошові кошти були виявлені у приміщенні житлової кімнати №2вказаної квартири, серед одягу, в якій зі слів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_12 .
Відповідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Слід зазначити, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Частиною 7 ст. 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 с. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий суддя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог п.2 ч.1ст.169 КПК України, оскільки майно, на яке просить слідчий накласти арешт не є тимчасово вилученим в розумінні кримінально-процесуального закону.

Постановою слідчого від 29.01.2021 року вищевказані речі, які вилученні під час обшуку 28.04.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Галицького районного суду від 28.04.2021 року про проведення обшуку, слідчому слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 та іншим слідчим у даному кримінальному провадженні надавався дозвіл на проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, наркотичні засоби. Таким чином, дані речі не є тимчасово вилученим майном, оскільки згідно ч. 7 ст. 236 КПК України такі входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукування у вказаних ухвалах про дозвіл на проведення обшуку.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 частини третьої статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Всупереч ч.3 ст.132 КПК України прокурор не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого і може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із даним клопотанням.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.

Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 168, 170- 173, 309, 392 -395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування ОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000316 від 14.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.303, ч.1 ст.307 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1