УХВАЛА

24 березня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , заявника скарги ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_5 про скасування підозри, -

ВСТАНОВИВ: :

ОСОБА_5 у скарзі, з урахуванням змін та доповнень від 15.03.2021, просить - скасувати повідомлення про підозру від 31.07.2020 та 11.01.2021 у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 205-1, ч.4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0000606 від 27.01.2017 (далі це ж кримінальне провадження); зобов`язати слідчого, прокурора вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей (ЄРДР) про дату та час повідомлення про підозру; закрити кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

У скарзі зазначає, що СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, зокрема старшим слідчим ОСОБА_3 (далі слідчий), здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого 31.07.2020, о 21:50 год., їй вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 205-1, ч.4 ст. 190 КК України, а 11.01.2021 вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 та ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України. Підставами для скасування підозри від 31.07.2020 та 11.01.2021 є наступні обставини. Так, під час вручення повідомлення про підозру 31.07.2020, автомобіль Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , на якому вона рухалась, було оголошено в розшук. Підстав для оголошення її ( ОСОБА_5 ) в розшук не було, оскільки її для проведення будь - яких слідчий дій ніхто не викликав. А отже затримання її працівниками поліції було незаконним. Слідчий, котрому добре відоме її місце роботи та фактичного проживання, де ним неодноразово проводились обшуки, для вручення підозри не прибув та не викликав для цього до відділу поліції. Крім цього, повідомлення про підозру від 31.07.2020 складена не уповноваженою особою, оскільки на той момент посади старшого слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області не існувало, а тому вручення повідомлення про підозру не уповноваженим слідчим суперечить ст. 40 КПК України. Також, повідомлення про підозру погоджена прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , що суперечить ст. 37 КПК України, оскільки станом на 31.07.2020 старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні а отже і процесуальним керівником був особисто прокурор Рівненської області ОСОБА_9 .

Щодо повідомлення про підозру від 11.01.2021, то вона складена, підписана та вручена старшим слідчим СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , до суду подано старшим слідчим СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 . Враховуючи, що людина не може працювати одночасно на двох роботах, повідомлення про підозру складена, підписана та вручена не уповноваженою особою, що суперечить ст. 40 КПК України. Повідомлення про підозру, всупереч ст. 37 КПК України, погоджено прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Повідомлення про підозру від 11.01.2021 є продовженням незаконних процесуальних дій сторони обвинувачення.

Сторона обвинувачення понад чотири роки не може відрізнити цивільно правові відносини щодо поділу майна подружжя від кримінального правопорушення.

В її діях відсутній склад кримінальних правопорушень, які інкримінуються. Для проведення державної реєстрації вносились документи лише щодо наявного їй на праві власності майна. Жодних шахрайський дій не вчиняла. Органом досудового розслідування не встановлена правомірність набуття ОСОБА_10 права власності на спірні об`єкти нерухомого майна.

Покликаючись на наведене, що у підсумку вказує на те, що органом досудового розслідування порушено строки досудового розслідування; порушено порядок складення та погодження повідомлення про підозру; порушено порядок вручення повідомлення про підозру; вручено необґрунтовану підозру, а сама дія як вручення підозри є незаконною, ОСОБА_5 доводить, що підлягають скасуванню вищевказані повідомлення про підозру від 31.07.2020 та від 11.01.2021, і в свою чергу слідчий, прокурор мають вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру від 31.07.2020 та 11.01.2021 ОСОБА_5 .

Крім цього, враховуючи що заяву ОСОБА_10 було зареєстровано в ЄРДР 18.10.2017, станом на 27.08.2019 у кримінальному провадженні закінчився строк досудового розслідування визначений ч.2 ст. 219 КПК України, і зважаючи, що відповідно до ч.5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає, кримінальне провадження підлягає закриттю, оскільки орган досудового розслідування з клопотанням про продовження строку досудового розслідування не звертався.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_5 підтримали доводи скарги.

Прокурор ОСОБА_4 скаргу заперечив, просив відмовити у її задоволенні,

Дослідивши скаргу та додані документи, дослідивши докази надані учасниками кримінального провадження під час розгляду скарги та заслухавши їх пояснення, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Так, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII (далі Закон), частина перша ст.303 КПК України була доповнена пунктом 10.

Згідно з п.4 Параграфу 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону, положення п.10 ч.1 ст.303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п.7 Параграфу 1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16.03.2018.

Отже, у відповідності до вимог п.10 ч.1 ст.303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16.03.2018.

Враховуючи, що відомості у кримінальному провадженні про кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР 27.01.2017, а згідно витягу з ЄРДР у даному кримінальному провадженні, відомості про вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 205-1 КК України, внесено до ЄРДР органом досудового розслідування 23.03.2020 (а.с.94), повідомлення про підозру підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

Такі висновки зазначила колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних прав Рівненського апеляційного суду в ухвалі від 23.12.2020 з розгляду апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29.10.2020 у цьому ж кримінальному провадженні №0000606 від 27.01.2017 з розгляду скарги останнього в порядку ст. 303 КПК України на повідомлення про підозру.

Тому слідчий суддя розглядає скаргу по суті.

Отже, у кримінальному провадженні №0000606 відомості до ЄРДР були внесені 27.01.2017.

В рамках кримінального провадження, 31.07.2020, о 21:50 год., ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 205-1, ч.4 ст. 190 КК України, а 11.01.2021 їй вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 та ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.

Частина статті 219 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1950-VIII від 16.03.2017; в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону\

Підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом (ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» ), не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (тобто з 16.03.2018).

Враховуючи вищевикладене, строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні закінчений не був, як про те зазначає підозрювана та її захисник у своїй скарзі і необхідності його продовження в порядку ст. 294 КПК України теж не було, до повідомлення про підозру.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник доводять, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування входить у загальний строк досудового розслідування, оскільки відкриття матеріалів кримінального провадження і ознайомлення з останніми повинні відбуватись в редакції ст. 219 КПК України, станом на 21.12.2016.

Відповідно до ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно ж ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Тому у кримінальному провадженні строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включається у строк досудового розслідування.

Щодо порушення порядку повідомлення про підозру, а також порядку вручення повідомлення про підозру, що на думку сторони захисту, є підставою для скасування повідомлення про підозру то слід зауважити наступне.

Як слідує з підозри і це не заперечується стороною захисту, 11.01.2021 підозрюваній ОСОБА_5 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 та ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України за участю захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6 . Повідомлення про підозру від 31.07.2020 було вручено ОСОБА_5 , як встановлено під час розгляду скарги, в присутності її захисника у той же день - 31.07.2020, о 21 годині 50 хвилин, про що зроблені відповідні відмітки. А та обставина, на думку сторони захисту, про безпідставне зупинення транспортного засобу у якому рухалась підозрювана, свідчить про підставу для скасування підозри, не ґрунтується на законі. Отже, будь яких порушень при врученні повідомлення про підозру від 31.07.2020 теж не встановлено.

Письмові повідомлення про підозру від 31.07.2020 та 11.01.2021, згідно вимог 278 КПК України, було вручено в день його складення слідчим, який є в складі групі слідчих у кримінальному провадженні №0000606, які здійснюють досудове розслідування даного кримінального провадження, а також погоджено належними прокурорами Рівненської місцевої прокуратури, які були в складі групи прокурорів і здійснювали процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні та внесені до ЄРДР.

Згідно ч. 1 ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Відповідно до постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 24.03.2020, було визначено групу прокурорів для здійснення повноважень у формі процесуального керівництва прокурора Рівненської області ОСОБА_12 , прокурорів Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 .

При цьому, будь якого посилання щодо необхідності погодження всіх дій в кримінальному провадженні зі старшим групи прокурорів в останній не міститься і підстав, передбачених ч. 3 ст. 37 КПК України, як про те вказує підозрювана в своїй скарзі, які ставлять під сумнів повноваження прокурорів, які є в складі групи прокурорів, визначених ст. 36 КПК України, не вбачається.

Повідомлення про підозру складено слідчим ОСОБА_3 , який відповідно до ЄРДР входить до групи слідчих, які наділені повноваженнями проводити досудове розслідування у кримінальному провадженні. Зміна назви органу де здійснює повноваження слідчий не є підставою для того, щоб скасовувати підозру.

Щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Підозра ОСОБА_5 як і від 31 липня 2020 року так і остання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.205-1 та ч.3 ст.27, ч.4 ст.190 КК України ґрунтується на підставі доказів, зібраних органом досудового розслідування, зокрема наступними.

?З заяви ОСОБА_10 про вчинення злочину від 23.10.2017 (том №1 а.с. 66) допитів потерпілої ОСОБА_10 від 08.11.2017 та 21.02.2018, (том №1 а.с. 98-103, а.с. 120-124), а також додаткового допиту останньої від 08.11.2017 (том №1 а.с. 116-119) слідує, що майно зазначене в підозрі, яке зареєстроване за останньою вибуло з її власності поза її волею та в спосіб яким вона не наділяла ні підозрювану, ні представника її інтересів ОСОБА_14 . Ці обставини підтвердив свідок ОСОБА_15 від 08.11.2017 (том №1 а.с. 125-130).

?Доручення ОСОБА_14 (згідно реєстру) 23.09.2017 припинено ОСОБА_10

?Документами реєстраційної справи ТзОВ «Будкомфорт-Лайн» (том №2 а.с. 9-46) статут якого затверджено 22.09.2017, з яких слідує, що майно яке в подальшому вибуло з власності ОСОБА_10 було внесено до статутного капіталу товариства.

?Документами нотаріальних справ, а саме: 1) договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.10.2017, номер:1379, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:37524797, укладеного між ТзОВ «БУДКОМФОРТ - ЛАЙН» в особі підозрюваної та ОСОБА_16 ; 2) договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.10.2017, номер:1378, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 37523998, укладеного між ТзОВ «БУДКОМФОРТ - ЛАЙН» та ОСОБА_16 ; 3) договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.09.2017, номер:1310, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 37351756, укладеного між ТзОВ «БУДКОМФОРТ - ЛАЙН» та ОСОБА_17 ; 4) договору іпотеки від 13.10.2017, номер 1410 укладеного між ТзОВ «БУДКОМФОРТ - ЛАЙН» та ОСОБА_18 ; 5) договору іпотеки від 13.10.2017, номер 1412 укладеного між ТзОВ «БУДКОМФОРТ - ЛАЙН» та ОСОБА_18 (том №2 а.с. 8-240). З яких слідує, що майно внесене ОСОБА_14 до статутного капіталу ТзОВ «БУДКОМФОРТ - ЛАЙН» було відчуджене ТзОВ «БУДКОМФОРТ - ЛАЙН» в особі підозрюваної, через нетривалий час , менше місяця.

У тексті повідомлень про підозру вказані зміст підозр та правова кваліфікація кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Отже, вище вказані докази, а також матеріали НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (том №14 а.с. 26-248), а також інші докази в їх сукупності, вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, як тих що зазначено в підозрі від 31 липня 2020 року так і від 11.01.21 ч.3 ст.27, ч.2 ст.205-1 та ч.3 ст.27, ч.4 ст.190 КК України.

Слідчий суддя не бере до уваги інформацію з двох дисків долучених стороною захисту під час розгляду справи, тому що з запису не можливо ідентифікувати осіб, що ведуть перемовини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 89 КПК України, тільки суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення і це не належить до компетенції слідчого судді.

Згідно положень ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК України, ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, питання визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення належить до виключної компетенції суду.

Отже, зважаючи що слідчий суддя розглядаючи скаргу на повідомлення про підозру, на підставі оцінки сукупності наданих доказів, при цьому не оцінюючи їх з точки зору їх достатності та допустимості, приходить до висновку, що наявність фактів та інформації що містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, і оскаржувані повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 31.07.2020 та від 11.01.2021 в рамках кримінального провадження №0000606 від 27.01.2017 є вмотивованими, такими що відповідають вимогам ст. 277 КПК України, вручені у спосіб передбачений ст. 135 КПК України, а тому не вбачає підстав для скасування цих повідомлень про підозру, тому скарга до задоволення також не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2,7, 276, 303 307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру від 31.07.2020 та 11 січня 2021 року у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 205-1, ч.4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0000606 від 27.01.2017 в зв`язку з чим зобов`язати слідчого, прокурора вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час повідомлення про підозру відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000606 від 27.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 15, ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.2 ст. 205-1, ч.4 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1