Справа № 307/2371/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/563/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2020 року, відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.3 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

вищевказаним вироком ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його затримання, тобто з 21 червня 2019 року.

Арешт майна пили циркулярної Дніпро-МДПЕ-1800, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2019 року - скасовано.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 21 червня 2019 року, приблизно о 04 годині 40 хвилин, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, таємно, проник до підсобного приміщення, яке знаходиться в дворогосподарстві АДРЕСА_1 , при цьому переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, звідки викрав належну ОСОБА_9 пилу циркулярну Дніпро-МДПЕ-1800, ринкова вартість якої, станом на 21 червня 2019 року, без урахування фізичного та морального зносу, складає 805 грн. 00 коп. Таким чином, своїми неправомірними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Не погоджуючись з даним вироком, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2020 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 виправдати та звільнити його з-під варти в залі судового засідання.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник покликається на те, що оскаржуваний вирок не відповідає вимогам закону, а зібрані в ході досудового розслідування та досліджені під час судового розгляду даного кримінального провадження докази не доводять факт вчинення інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення.

Зазначає, що ні в ході досудового розслідування, ні під час судового розгляду вину у вчиненні інкримінованих злочинів ОСОБА_6 не визнав, та показав суду, що 21.06.2019 року приблизно о 06 год, він на своєму автомобілі ВАЗ 2107 їхав по вулиці в с.Нижня Апша до свого знайомого, зупинившись та вийшовши з автомобіля, він почув, як кричать «вор», злякався і почав втікати, його спіймали, побили та примусили зізнатися в тому, що він нібито вкрав пилу. Однак обвинувачений зазначив, що жодного злочину не вчиняв, пили циркулярної в нього не було, її знайшли свідки по справі на дорозі і поставили йму в машину, а речі, які були в автомобілі належать його матері яка торгує на базарі.

Вказує, що потерпілий в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, жодних претензій до обвинуваченого не має, та такий в судовому засідання не допитувався.

Крім того, захисник зазначає, що суд в оскаржуваному вироку посилається на протокол пред`явлення для впізнання, де свідок ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_6 , оскільки бачив його на камерах відеоспостереження. Проте при огляді відеозапису в судовому засіданні видно лише якусь особу, яка виходить з двору і розібрати рис обличчя неможливо, тому, на думку захисника, беззаперечно стверджувати, що на відеозаписі саме ОСОБА_6 неможливо.

Таким чином, на думку захисника ОСОБА_7 , вина обвинуваченого ОСОБА_6 належними доказами не доведена, і висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу, думку прокурора, потерпілого про законність судового рішення, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

На переконання колегії суддів, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, є обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана належна об`єктивна оцінка.

Доводи захисника про невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та недоведеність факту вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України є безпідставними, оскільки вони спростовуються рядом доказів, які визнані судом достовірними і належними.

Зокрема, незважаючи на те, що ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому не визнав, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а також доказами, здобутими під час розгляду даного кримінального провадження в суді.
Так, згідно з показаннями свідка ОСОБА_10 , наданими в суді першої, 21 червня 2019 року, зранку, його розбудила жінка та сказала, що кричить його брат, який живе по сусідству, що його хочуть обікрасти. Він вибіг до брата, і останній йому сказав, що почув, що в його будинок хтось відкриває двері. Він подумав, що приїхав його син, і сам відкрив двері, однак побачив незнайомого чоловіка з викруткою в руках, який почав втікати. Він разом з братом сів в автомобіль і почав їздити по вулиці та шукати ОСОБА_6 . На одній із вулиць він побачив автомобіль, який був припаркований, відкритий, і в якому було багато речей. Він в даному автомобілі спустив два колеса, і в цей час побачив ОСОБА_6 , який ховався за деревом, але побачивши його почав втікати. Він з братом його наздогнав, і ОСОБА_6 сказав, що він лише водій автомобіля, в якому він спустив колеса, і не знає, що за речі знаходяться в ньому. Зазначив, що викрадену у ОСОБА_9 пилу він знайшов по дорозі, коли доганяв ОСОБА_6 . Після цього, вони викликали поліцію і пішли дивитися відеозапис камер спостереження, на якому видно, як ОСОБА_6 несе викрадену пилу.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 21 червня 2019 року, зранку, він почув, що в його будинку хтось намагається відчинити двері. Він відкрив двері та побачив біля них незнайомого чоловіка, який був одягнутий у масці та куртці з капюшоном та тримав викрутку в руках, і побачивши його почав втікати. Він почав бігти за ним та кричати, що його хотіли обікрасти. Оскільки він був одягнутий лише в нижню білизну, то повернувся додому, одягнувся, і разом з братом сів в автомобіль і почав їздити по вулиці та шукати ОСОБА_6 . На одній із вулиць він побачив автомобіль, який був припаркований, відкритий, і в якому було багато речей. Він з братом підійшов до автомобіля, і в цей час його брат побачив ОСОБА_6 , який ховався за деревом, але побачивши його брата почав втікати. Він з братом його наздогнав та викликав поліцію. Зазначив, що викрадену у ОСОБА_9 пилу знайшов його брат по дорозі, коли доганяв ОСОБА_6 . Після цього, вони пішли дивитися відеозапис камер спостереження, на якому видно, як особа, такого зросту як ОСОБА_6 , несе викрадену пилу. Крім цього зазначив, що в особи, що була зафіксована на камерах спостереження з викраденою пилою та у ОСОБА_6 був однаковий одяг, тобто вважає, що на камерах спостереження зафіксований ОСОБА_6 .
Крім вищенаведених доказів вина обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України стверджується рядом письмових доказів по справі, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 21 червня 2019 року, з якого відомо, що ОСОБА_9 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_6 , який 21 червня 2019 року, в період з 04 год. по 06 год., скоїв крадіжку з підсобного приміщення його будинковолодіння паркетки марки "Дніпро" (а.с. 95 т.1); протоколом огляду місця події від 21 червня 2019 року та фототаблицею до нього, з якого відомо, що об`єктом огляду є підсобне приміщення в АДРЕСА_1 , з якого викрали пилу циркулярну Дніпро-МДПЕ-1800 (а.с. 97-102 т.1); протоколом огляду місця події від 21 червня 2019 року та фототаблицею до нього, з якого відомо, що об`єктом огляду є частина АДРЕСА_1 , на якій знаходиться автомобіль ВАЗ 2107, який є відкритим, біля якого знаходиться велика кількість алкогольних напитків, цукерки, лампа для нігтів, резинова рукавиця, дві викрутки та пила циркулярна Дніпро-МДПЕ-1800 (а.с. 104-111 т.1); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 червня 2019 року, з якого відомо, що ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_6 , як особу, що викрала пилу (а.с. 125-126 т.1); висновком експерта № 11/5/515 від 16 липня 2019 року з якого відомо, що ринкова вартість пили циркулярної "Дніпро-МДПЕ-1800", бувшої у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 21 червня 2019 року, може становити 805 грн. 00 коп. (а.с. 139-148 т.1); оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камери спостереження, який розміщений на диску Verbatium, з якого вбачається, як ОСОБА_6 переліз через паркан будинковолодіння, тримаючи в руках пилу циркулярну Дніпро, та почав іти з нею по вулиці.
Наведені показання свідків, протоколи процесуальних дій з додатками, висновок експертизи, відеозапис з камери спостереження судом першої інстанції вірно оцінені за правилами ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності і взаємозв`язку.
Щодо невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини в інкримінованому злочині, то судом першої інстанції детально проаналізовані всі докази по справі та зроблено вірний висновок про те, що пояснення останнього, надані ним в суді, суперечать доказам, здобутим в ході досудового розслідування, та встановленим фактичним обставинам, й містять у собі суперечності, а тому суд дійшов правильного висновку, що дані пояснення є способом захисту обвинуваченого ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності.
Отже, заперечення обвинуваченим та його захисником, зокрема в поданій апеляційній скарзі, причетності та свої вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про доведеність його вини у скоєному, і судом апеляційної інстанції оцінюються як обрана форма захисту.
Проаналізувавши кожен з доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку та закриття провадження у справі у зв`язку із недоведеністю вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, суд при призначенні покарання ОСОБА_6 врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, обставини, що пом`якшують покарання - відсутні, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за своєю суворістю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на вищенаведене, вирок суду першої інстанції є законним й обґрунтованим, а отже підстав для його зміни чи скасування в частині його оскарження та для задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2020 року, відносно ОСОБА_6 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуючий:

Судді: