Справа № 953/9485/21
н/п 1-кс/953/4984/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000681 від 14.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000681 від 14.05.2021 про накладення арешту на 2/8 частки житлового будинку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які на теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.
В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000681, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 14.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.03.2021 року, в м. Харкові, група невстановлених осіб, шахрайським шляхом, з використанням підроблених документів, після смерті власниці ОСОБА_5 , 1950 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заволоділи частиною будинку АДРЕСА_1 .
Одночасно встановлено, що 17.03.2021 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 , за № 283 в реєстрі вчинення нотаріальних дій посвідчено договір дарування 2/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , від ОСОБА_5 на ОСОБА_7 . В подальшому, 29.03.2021 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 , за № 251 в реєстрі вчинення нотаріальних дій, посвідчено договір купівлі продажу 2/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 08.04.2021 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 , за № 287 в реєстрі вчинення нотаріальних дій, посвідчено договір купівлі продажу 2/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .
Таким чином, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказані 2/8 частки житлового будинку є безпосереднім предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Таким чином, 2/8 частки житлового будинку, що перебували у власності ОСОБА_5 розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження визнані речовими доказами, у зв`язку з чим у слідства виникла необхідність накласти арешт на житлові приміщення вказаних часток будинку, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, тому що вважаю, що незастосування цього заходу може призвести до зникнення речового доказу, а також перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення або реконструювання.
З метою виключення можливості протиправно розпорядитись 2/8 частками житлового будинку, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначені частки житлового будинку є предметом злочину, який вчиняється, з метою збереження речового доказу, на підставі ч. 1 ст. 170 КПК України необхідно накласти арешт на вказані частки житлового будинку.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання просив задовольнити. Його неявка в судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Власник майна у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, та підтверджується витягом з ЄРДР №0000681, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000681, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 14.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 2/8 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належать ОСОБА_4 .
Постановою слідчого від 17.05.2021 року, 2/8 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000681 від 14.05.2021.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення вказаного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000681 від 14.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на 2/8 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які на теперішній час на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1