Пр-ня 1-кп/521/ 243/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000976 від 03.05.2018 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм ПП « ОСОБА_5 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01.05.2018 року, приблизно о 12 годині 35 хвилині, ОСОБА_4 , працюючи, згідно наказу № 01/04-18 від 01.04.2018 року, водієм ТОВ «СіТрансКарго», якому встановлено випробувальний термін строком два місяці, з метою таємного викрадення чужого майна, визначивши об`єктом злочину дві акумуляторні батареї «Іron Ноrse», встановлені на автомобілі «Iveco», д/н НОМЕР_1 , що належить ТОВ «СіТрансКарго», маючи безперешкодний доступ на територію ТОВ «СіТрансКарго» по вулиці Хімічна, 1 «Д» в м.Одесі, прибув за вказаною адресою, та з корисливих мотивів, діючи таємно, реалізуючи свої злочинні дії, таємно викрав майно ТОВ «СіТрансКарго», демонтувавши з автомобілю «Iveco», д/н НОМЕР_1 дві акумуляторні батареї «Іron Ноrse» на рідкому електроліті для запуску поршневих двигунів 12V 225Аh, вартістю 4320 грн. 83 копійки кожна без ПДВ, загальною вартістю 10 369 грн. 99 копійок з ПДВ.
Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, викладені в обвинувальному акті обставини підтвердив та показав, що він працював в ТОВ «СіТрансКарго» та мав безперешкодний доступ на територію. У зв`язку з тим, що він не отримав заробітну плату, а йому знадобилися гроші на лікування дитини, він звернувся до потерпілого, але він йому відмовив, та 01.05.2018 року, знаходячись на території ТОВ «СіТрансКарго», демонтував з автомобілю та скоїв крадіжку двох акумуляторних батарей, вартість яких не оскаржує. Обвинувачений у судовому засіданні виказав щире каяття у вчиненому, просить суд суворо його не наказувати, та призначити покарання у виді штрафу, який зобов`язується сплатити.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить кримінальне провадження розглянути без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, покарання залишає на розсуд суду.

За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до проступків, враховує особу винного, його вік та соціальне положення, стан здоров`я, те, що особа осудна, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має тяжке захворювання , у зв`язку з чим було проведено операційне втручання (підтверджується медичними довідками та випискою з медичної картки стаціонарного хворого за № 30881 від 02.01.2020 року), те, що ОСОБА_4 працює, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутність у потерпілого ОСОБА_6 вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого, те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, визнання вини, щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та готовності нести відповідальність за вчинене, суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді штрафу.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Враховуючи, що санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, в редакції закону № 2617- VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч. 1 ст. 185 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу).
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст. ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази, відповідно до постанови слідчого від 07.05.2018 року:

- відео файли, які знаходяться на носії електронної інформації, з написами, надані потерпілим ОСОБА_6 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1