ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/146/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання свідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000105, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Згідно з ухвалою, до слідчого судді звернувся слідчий СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню №0000105, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, а саме об`єкти: земельна ділянка з кадастровим номером 210100000:01:014:0214 прощею 1,1554 га для розташування багатоповерхового житлового буднику.

Крім того, того слідчий просив заборонити органам державної реєстрації, державним реєстраторам прав на нерухоме майна, нотаріусам, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, іншим акредитованим суб`єктам державної реєстрації прав, всім виконавчим органам сільських, селищних та міський рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, як спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державних реєстраторів здійснювати будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером 210100000:01:014:0214 прощею 1,1554 га; заборонити Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості на земельній ділянці з кадастровим номером 210100000:01:014:0214 площею 1,1554 га (для розташування багатоповерхового житлового будинку); заборонити будь-яким особам вчиняти із земельною ділянкою з кадастровим номером 210100000:01:014:0214 прощею 1,1554 га (для розташування багатоповерхового житлового будинку) дії, спрямовані на зміну її цільового призначення, укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно цієї земельної ділянки, а також проводити на вказаній земельній ділянці будь-які будівельні роботи; заборонити органам державної реєстрації, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, визначених законом, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, іншим акредитованим суб`єктам державної реєстрації прав, всім виконавчим органам сільських, селищних та міський рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, як спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державних реєстраторів вчиняти дії, спрямовані на державну реєстрацію за будь-якими особами прав на нерухоме майно, яке збудоване на земельній ділянці з кадастровим номером 210100000:01:014:0214 прощею 1,1554 га для розташування багатоповерхового житлового будинку.

Слідчий обґрунтовував клопотання тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.05.2019 року у справі №331/4782/18, яке було залишено в силі постановою Запорізького апеляційного суду від 13.08.2019, задоволено позов прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Міністерства аграрної політики та продовольства України, ОСОБА_8 , третя особа ДП «Бердянське агроторгове підприємство» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, повернення державного майна. Зобов`язано ОСОБА_8 повернути державі в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України нерухоме майна розташоване за адресою: Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 53 у м. Запоріжжя.

Рішення суду набрало законної сили та наразі перебуває на стадії примусового виконання.

У ході примусового виконання зазначеного судового рішення, встановлено, що нерухоме майна, яке підлягало поверненню у державну власність, знесено.

Встановлено, що ОСОБА_9 на підставі рішення Запорізької міської ради від 31.10.2018 року №53/72 набуто право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0214, площею 1,1554 га для розташування багатоповерхового житлового будинку. Земельну ділянку передано в оренду без проведення аукціону у зв`язку з тим, що на ній розташовані об`єкти нерухомого майна, які належали ОСОБА_9 та на той час були предметом судового спору за позовом прокурора. У подальшому, 15.05.2019, зазначену земельну ділянку передано в суборенду ТОВ «Сайлент Девелоп».

Окрім цього, вказана земельна ділянка знаходиться в історичному ареалі міста Запоріжжя, що визначає певні обмеження в її використанні. Зруйнована будівля за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом культурної спадщини та містобудування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і входить до Приблизного переліку будівель другої половини ХІХ століття початку ХХ століття, що мають архітектурну, містобудівну та історичну цінність на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької обласної ради народних депутатів від 26.12.1989 №363. Разом з цим, Міністерством культури України дозвіл на проведення будь-яких робіт по АДРЕСА_1 не надавався.

Слідчий зазначив, що на вказаній земельній ділянці без належних документів ведеться будівництво. Використання та забудова земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0214 є незаконною.

Слідчий суддя дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Оскільки подане клопотання не містить обґрунтування наявності ризиків, а саме, можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а клопотанні взагалі про наявність ризиків не зазначено. В клопотанні не наведено, яке саме доказове значення має вказане нерухоме майно, з огляду на правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР.

Сам факт внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України не є підставою для накладення арешту в розумінні положень ст.170 КПК України, а клопотання, всупереч вимогам ч.2 ст.171 КПК України, не містить належного обґрунтування необхідності вказаного арешту.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала слідчого суді від 20.01.2021 є незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя не здійснив повного і всебічного дослідження всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення клопотання, не оцінив докази в якості обґрунтування клопотання, та без достатніх для цього підстав відмовив у кожному з пунктів поданого клопотання.

Прокурор зазначає, що незастосування арешту на майно та заборони вчинення реєстраційних дій може призвести до прийняття подальших незаконних рішень, пов`язаних з земельною ділянкою з кадастровим номером з 210100000:01:014:0214 прощею 1,1554 га для розташування багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , знищення документів тощо.

Правовою підставою і обґрунтуванням для накладення арешту на майно та заборони вчинення реєстраційних дій є необхідність проведення подальший слідчих (розшуковий) дій у кримінальному провадженні, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, наявність на даний час обґрунтованих ризиків прийняття посадовими особами органів державної влади, місцевого самоврядування, наділеними повноваженнями щодо операцій із вказаною земельною ділянкою, інших незаконних рішень, вчинення іншими особами незаконний дій, пов`язаних з земельною ділянкою з кадастровим номером з 210100000:01:014:0214 прощею 1,1554 га для розташування багатоповерхового житлового будинку.

Апелянт просить апеляційний суд поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 20.01.2021, оскільки в судовому засіданні проголошено лише скорочений текс ухвали.

Повний текс вказаною узвали Запорізькою місцевою прокуратурою №2 отримано 27.01.2021.

Станом на 27.01.2021 на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень відомості стосовно вказаної ухвали відсутні.

Окрім того, апелянт просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді від 20.01.2021 скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не надали, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційне провадження за їх відсутності.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді 20.01.2021, колегія суддів зазначає, що прокурором повний текс ухвали було отримано лише 27.01.2021, що на думку апеляційного суду є поважною причиною пропуску строку на оскарження і підставою для поновлення такого строку.

Щодо розгляду справи по сутті, то апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.41. Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч.2 ст.173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Для з`ясування питань пов`язаних із кваліфікацією злочину, що внесено до ЄРДР і саме це питання передує з`ясуванню визначених ст.170 КПК України підстав та меті забезпечення кримінального провадження.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини кримінального провадження.

Висновки слідчого судді, що клопотання слідчого не містить обґрунтування ризиків, які визначені КПК України та не було наведено органами досудового розслідування, яке доказове значення має вказане нерухоме майно, з огляду на правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке внесене до ЄРДР за ч.1 ст. 364 КК України, на думку колегії суддів є обґрунтованими.

Наявність кримінального провадження за ознаками ч.1 ст.364 КК України і проведення певних слідчих дій не можуть бути єдиною підставою для накладення арешту, а тому доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя не здійснив повного і всебічного дослідження матеріалів є безпідставними.

Посилання прокурора на те, що незастосування арешту майна та заборони вчиняти певні реєстраційні дії може призвести до прийняття незаконних рішень, пов`язаних з земельною ділянкою є надуманими і такими, які не підтверджуються наявними матеріалами апеляційного провадження.

Суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора зводиться лише до констатації нормативно-правового регулювання інституту арешту майна в кримінальному провадження та викладу обставин ходу досудового розслідування, які не можуть бути підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Відтак колегія суддів вважає, що перелічені обставини, які були встановлені під час досудового розслідування та дослідженні слідчим суддею свідчать про безпідставність тверджень прокурора про незаконність і необґрунтованість ухвали слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 20.01.2021 року, задовольнити.

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання свідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000105, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3