печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 01 березня 2021 про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_3 від 16.02.2021 та зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 0000099 від 20.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 01 березня 2021 про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_3 від 16.02.2021 та зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 0000099 від 20.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися. Тому, слідчий суддя розглянув скаргу за відсутності заявника з урахуванням положень ст. 26 КПК України та у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Під час розгляду скарги встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000099 від 20.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.

В ході досудового розслідування надійшло клопотання ОСОБА_3 від 16.02.2021 у якому останній просить ознайомити його з правами та обов`язками потерпілого, вручивши відповідну пам`ятку та допитати його у якості потерпілого, а також клопотання у якому ОСОБА_3 просив відомості, викладені у повідомленні про кримінальне правопорушення від 24.06.2020, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань із попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 366, ч.ч. 1,3 ст. 371, ч. 2 ст. 374, ч. 2 ст. 375 КК України.

Постановою слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 01 березня 2021 відмовлено у задоволенні вказаних клопотань.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З матеріалів скарги не вбачається, що заявнику ОСОБА_3 завдано шкоди кримінальним правопорушенням, у підтвердження вказаних фактів заявником не надано жодних доказів.

Також не надано доказів та не встановлено фактів вчинення будь-якого іншого кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 , про які він вказує у своїй заяві.

Крім того, щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань додаткових кримінальних правопорушень, слідчий суддя погоджується з висновками слідчого, оскільки жодне з вказаних заявником ОСОБА_3 кримінальних правопорушень не відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке б мало розпочатися за його заявою.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 220, 55-56, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 01 березня 2021 про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_3 від 16.02.2021 та зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні № 0000099 від 20.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1