Справа № 761/4396/19
Провадження №1-кп/761/925/2021
В И Р О К
іменем України

06 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 07.01.2019, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

секретарів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 07.01.2019 близько 17 години 20 хвилин, знаходячись в центральній частині м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 45/2, звернув свою увагу на раніше незнайому йому ОСОБА_11 , яка мала при собі жіночу сумочку, яку тримала в руці. В цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 07.01.2019, близько 17 години 20 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 підійшов ззаду до ОСОБА_11 та застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а саме, здійснивши різкий поштовх рукою в плече, одночасно з чим різким рухом намагався вихопити жіночу сумочку з рук потерпілої ОСОБА_11 , однак остання стала чинити опір, а саме не давала змоги ОСОБА_2 вирвати з рук сумку, при цьому висловлювала вимогу припинити вчиняти кримінальне правопорушення.

В цей час ОСОБА_2 , розуміючи що злочинні дії викриті та є очевидними, усвідомлюючи тяжкість наслідків та невідворотність покарання, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, 07.01.2019 року, близько 17 години 20 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вихопив з руки потерпілої жіночу сумочку, яка для останньої матеріальної цінності не становить, та в середині якої знаходились мобільний телефон марки «Ірhоnе X», вартістю 31 699 гривень та грошові кошти в сумі 1223 гривні, що на праві приватної власності належать ОСОБА_11 , після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення, уникаючи переслідування потерпілою, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_2 відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним у момент застосування для життя чи здоров`я потерпілого, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_11 , завдавши останній матеріального збитку на суму 32 922 гривень.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнав частково, та суду пояснив, що ввечері 07 січня 2019 року, знаходячись в м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 45/2, будучи в стані алкогольного сп`яніння, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_11 , та вирішив з нею познайомитися. Підбігши до неї, він вихопив з її рук сумку та відбіг від неї на декілька метрів. Зазначав, що він не штовхав ОСОБА_11 , при цьому мотиву заволодіти її майном у нього не було. ОСОБА_11 почала кричати, внаслідок чого він злякався, став тікати, по дорозі викинув сумку, але в подальшому його затримали біля входу станції метрополітену. Перелік та вартість викраденого не оспорює.

В подальшому обвинувачений уточнив свою позицію та заявив суду, що він щиро розкаюється у скоєному, жалкує про свій вчинок та просив вибачення у потерпілої. Обвинувачений ОСОБА_2 уточнив, що в той вечір за вказаною вище адресою на вулиці він дійсно шляхом ривка викрав сумку у потерпілої, після чого побіг у напрямку станції метрополітену. В цей час потерпіла бігла за ним і кричала, просила, щоб він віддав її сумку. Біля зупинки тролейбусу він кинув сумку на землю, а його затримали перехожі.

Разом з тим обвинувачений заперечив факт застосування насильства до потерпілої та стверджував, що він її не штовхав.

Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим, винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, підтверджується наступними доказами, ретельно дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_11 суду пояснила, що на початку січня 2019 року близько 17-18 години вона, тримаючи в руках сумку, йшла по вулиці Пушкінська у м. Києві, де на той час було людно, та почула, що позаду її хтось наздоганяє. В цей момент невідомий їй чоловік штовхнув її в плече та одночасно з цим різким рухом намагався вихопити з рук сумку. Вона стала чинити опір, міцно тримала сумку обома руками, при цьому висловлювала вимогу припинити такі дії. Однак цей чоловік, яким виявився обвинувачений ОСОБА_2 , будучи сильнішим, з рештою вирвав з її рук сумку та побіг в напрямку станції метрополітену «Площа Льва Толстого». Вона побігла за ним та кричала, щоб він повернув їй сумку, просила людей про допомогу у його затриманні. Далі його затримали люди, і коли вона підбігла ближче, то побачила, що її сумка лежить біля обвинуваченого. Потерпіла зазначила, що в середині її сумки знаходились мобільний телефон марки «Ірhоnе X», вартістю 31699 грн. та готівкові кошти в сумі 1223 грн., усе викрадене майно їй було повернуто.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 07 січня 2019 року ввечері, перебуваючи поблизу зі станцією метрополітену «Площа Льва Толстого», помітив, що ліворуч від нього біжить чоловік, яким є обвинувачений ОСОБА_2 , з сумкою в руках, а за ним біжить жінка та кричить, що він викрав у неї сумку, просить допомогти його спіймати. Він затримав обвинуваченого ОСОБА_2 та разом з іншим чоловіком утримував його до приїзду поліції. Свідок стверджував, що обвинувачений чув крик жінки, оскільки вона бігла за ним на відстані приблизно 5-10 метрів та голосно кричала.

Також вина ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 січня 2019 року, згідно якого ОСОБА_11 заявила, що 07.01.2019 близько 17 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , невідомий чоловік шляхом ривка вирвав з її правої руки жіночу сумку марки «Єссо» з особистими речами, документами, грошовими коштами, мобільним телефоном «Ірhоnе X» та побіг у бік станції метро «Площа Льва Толстого» (т.1 а.с. 171-172);

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 07 січня 2019 року з фото таблицею, план-схемою та відеозаписом до нього, згідно якого 07 січня 2019 року о 17 годині 30 хвилин затримано підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході обшуку затриманого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено сумку світло коричневого кольору, в якій знаходились гаманець з грошовими коштами в сумі 1223 грн., мобільний телефон марки «iPhone X», зв`язка ключів, ключниця з ключами, сухі та вологі серветки, квитанція, гумка жувальна, папка, файл, косметичка з особистими речами, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 (т.1 а.с. 173-187).

Також в судовому засіданні було продемонстровано відеозапис, який долучений як додаток до протоколу затримання ОСОБА_2 від 07.01.2019, згідно якого зафіксовано оформлення протоколу затримання ОСОБА_2 та вилучення жіночої сумки, яка знаходилась поруч із затриманим. При цьому ОСОБА_2 заявив про те, що викрав цю сумку у жінки і добровільно видає її працівникам поліції;

- даними постанови про визнання предмету речовим доказом від 07 січня 2019 року, відповідно до якої виявлені та вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, предмети, а саме: жіноча сумка світло коричневого кольору з якої вилучено мобільний телефон «Iphone X», білого кольору, imеі: НОМЕР_1 , червоний гаманець з банківськими та дисконтними картками, 1223 гривні, жіноча косметичка рожевого кольору у сіру смужку з косметикою, сухі та вологі серветки, пачка жувальної гумки, прозора папка з документами, дві зв`язки ключів визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000157 та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_11 (т.1 а.с. 188);

- даними протоколу огляду предметів від 07 січня 2019 року з фото таблицею, згідно якого проведено огляд вилучених в ході особистого обшуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речей, а саме: жіноча сумка світло коричневого кольору, з якої вилучено мобільний телефон «Iphone X», білого кольору, імеі: НОМЕР_1 , червоний гаманець з банківськими та дисконтними картками, 1223 гривні, жіноча косметичка рожевого кольору в сіру смужку з косметикою, сухі та вологі серветки, пачка жувальної гумки, прозора папка рожевого кольору з документами, дві зв`язки ключів (т.1 а.с. 189-217);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту, який датований 10.01.2018, та відеозаписом його проведення, який долучено до протоколу та продемонстровано у судовому засіданні, згідно якого потерпіла ОСОБА_11 перебуваючи на місці події за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 45/2, відтворила обставини відкритого викрадення її майна, яке відбулось 07.01.2019. Так, потерпіла продемонструвала, як вона рухаючись тротуаром за вказаною адресою, тримала у правій руці свою сумку. Далі потерпіла за допомогою статиста продемонструвала як невідомий їй чоловік сильно штовхнув її у праве плече, від чого вона відчула біль, а потім став із силою виривати у неї з руки сумку. Далі потерпіла продемонструвала як вона намагалась втримати в руках свою сумку, однак нападник, який був значно сильнішим за неї, сильним ривком вирвав у неї з рук сумку і тримаючи її в руках побіг в напрямку станції метрополітену «Площа Льва Толстого». Вона побігла слідом за ним, при цьому кричала, щоб він повернув їй сумку та кликала людей на допомогу. В подальшому його затримали перехожі, а її сумка лежала поруч з ним на землі. При цьому вказану у протоколі дату його складання «10.01.2018 року» в частині року суд визнає очевидною опискою, а вірним вважає вказати 2019 рік (т.1 а.с. 227-230).

Суд, оцінюючи надані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у скоєні інкримінованого йому злочину.

Так, враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_13 , дані протоколів затримання особи та проведення слідчого експерименту з відеозаписами до них, огляду предметів, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_11 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При цьому, суд критично ставиться до показань обвинуваченого про те, що він вихватив з рук потерпілої сумку без жодного застосування насильства, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_11 , які вона надала в судовому засіданні, а також даними проведення слідчого експерименту за участю останньої, де вона продемонструвала яким чином та у яку частину тіла, наскільки сильно обвинувачений ОСОБА_2 її штовхнув та в подальшому став виривати у неї з рук сумку з метою її викрадення. Такі показання потерпілої є логічними, детальними та послідовними, а також узгоджуються як із даними протоколу проведення слідчого експерименту, так і з іншими доказами у справі.

Отже судом в ході судового розгляду достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_11 , вихопив у неї з рук жіночу сумочку, в середині якої знаходились мобільний телефон марки «Ірhоnе X», вартістю 31 699 гривень та грошові кошти в сумі 1223 гривні, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення, уникаючи переслідування потерпілою, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином суд, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв?язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України.

Часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_2 суд розцінює як бажання пом`якшити покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, конкретні обставини справи, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, який вину визнав частково, розкаявся та запевнив у неповторенні подібного, дані, які характеризують його особу, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, ухилявся від судового розгляду у зв`язку із чим 21 листопада 2019 року був оголошений у розшук, за місцем реєстрації характеризується позитивно, не одружений, офіційно не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, особою з інвалідністю не визнавався, а також судом враховується, що завдана потерпілій ОСОБА_11 шкода відшкодована, цивільний позов не заявлено.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 186 КК України.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, наявність пом`якшуючої покарання обставини у вигляді щирого каяття у вчиненому, відсутність обтяжуючих покарання обставин, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, який свій вчинок засуджує та запевняє, що зробив для себе належні висновки, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що судом визначено покарання ОСОБА_2 у вигляді позбавлення волі з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу необхідно змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов?язки, передбачені п. 1, 3 ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_2 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на особисте зобов?язання.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Звільнити ОСОБА_2 з-під варти в залі суду.

Речові докази жіночу сумку світло коричневого кольору з якої вилучено мобільний телефон «Iphone X», червоний гаманець з банківськими та дисконтними картками, 1223 гривні, жіночу косметичку рожевого кольору в сіру смужку з косметикою, сухі та вологі серветки, пачку жувальної гумки, прозору папку з документами, дві зв`язки ключів, які передані на зберіганняпотерпілій ОСОБА_11 повернути у розпорядження ОСОБА_11 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1