ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/582/21 Справа № 202/1889/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вільне, Криничанського району, Дніпропетровської області, громадянки України, на утриманні маючу малолітню дитину ОСОБА_7 , 2014 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_5
підозрюваної ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2021 року в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України відмовлено.
Застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, покладено на неї обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- заборонити ОСОБА_6 спілкуватись із свідками по кримінальному провадженню, визначеними слідчим, прокурором;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Слідчий суддя враховуючи те, що прокурором в судовому засіданні не доведено неможливість застосування до підозрюваної, більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи на стійкі соціальні зв`язки, зокрема наявність у неї постійного місця реєстрації та проживання, за якими характеризується з позитивного боку, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, раніше не судима, дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, за фактичним місцем її мешкання.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, так як в судовому засіданні слідчому судді наголошувалося на тому, що наявний режим проживання підозрюваної не надає гарантій можливості виконання нею вказаного запобіжного заходу.
При цьому, прокурор указує на те, що матеріали провадження не містять відомостей про те, що підозрювана перебуває у цивільному шлюбі, що спростовує висновок слідчого судді про наявність стійких соціальних зв`язків та не виключає ризик її переховування від органів досудового розслідування.
Звертається увага на тому, що підозрювана не будучи наркозалежною особою, здійснювала протиправну діяльність з метою отримання прибутку, а саме збувала нову особливо небезпечну психотропну речовину.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, підозрювану, її захисника, які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; запобіжний захід, який застосовується.
Так, відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших(альтернативних) запобіжних заходів.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу підозрюваній дотримано.
Так, наявними матеріалами підтверджено, що Слідчим відділенням відділення поліції № 2 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000085 відомості у якому внесені 27 березня 2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 307 КК України.
Наявними матеріалами підтверджено, що ОСОБА_11 повідомлено 28.03.2021 про підозру за ч. 1 ст. 307 КК України. При цьому 29.03.2021 ОСОБА_11 повідомлено про зміну підозри за ч. 1 ст. 307 КК України.
В межах цього провадження старший слідчий СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.
Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст. 194 КПК України, правильно прийшов до висновку про обґрунтованість підозри у якій повідомлено ОСОБА_6 та наявність існування ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та про те, що прокурор не довів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, а тому відмовив у застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та з урахуванням того, що підозрювана раніше не судима, має в тому числі постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, перебуває в цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, 2014 року народження, застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Як слідує з матеріалів за клопотанням про обрання запобіжного заходу, при його розгляді в суді першої інстанції слідчий та прокурор не довели необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо підозрюваної та того, що непов`язаний з ізоляцією від суспільства запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.
Що стосується доводів прокурора про відсутність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, оскільки матеріали не містять підтверджень про існування прав та обов`язків притаманних шлюбним відносинам, спростовуються встановленими фактичними обставинами.
Так, в наявних за клопотанням матеріалах наявні копії характеристики за місцем проживання підозрюваної за адресою: АДРЕСА_2 , яка позитивно характеризує підозрювану та підтверджує, що вона мешкає у цивільному шлюбі з ОСОБА_12 , свідоцтва про народження ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Твердження прокурора про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутній правочин, який би підтверджував право тимчасового чи постійного проживання підозрюваної, за місцем мешкання не зареєстрована, не можуть слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеним припущенням стосовно можливої поведінки підозрюваної.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі врахував вимоги ст. 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання.
Разом з тим, при порушенні підозрюваною умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закон надає можливість стороні обвинувачення ставити питання про зміну запобіжного заходу.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу, з мотивів наведених вище, без задоволення, а ухвалу слідчого судді, без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4