Справа № 216/4031/19
У Х В А Л А

05 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

при розгляді у відкритому судовому засіданні, кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В суді прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому мотивуючи тим, що не зникли та наявні на сьогоднішній день ризики, передбачені ст.177 КПК України, які унеможливлюють застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Суд вислухав думку обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , щодо доцільності подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, які просили змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт, посилаючись на необґрунтованість ризиків зазначених прокурором у відповідності ст.177 КПК України.
Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження і проаналізувавши клопотання прокурора та захисників, прийшов до наступного.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012р. у справі "Тодоров проти України", відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку». Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Суд вважає, що п.3 ст.5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Під час судового розгляду слідства було проведено переважна кількість процесуальних дій пов`язаних з доказуванням обвинувачення, а тому ризик можливості незаконно впливати на свідків в обвинуваченого відсутній, можливість щось приховати чи змінити з об`єктивної сторони у нього також практично виключена.
Аналізуючи дані про особу обвинуваченого та беручі до уваги той факт, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу дещо змінились та з урахуванням викладеного вище, і того, що ризики передбачені ст.177 КПК України (ухилення обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, тиску на свідків), на думку суду, не мають явно вираженої наявності, - все це дає підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Таким чином, суддя приходить до висновку, що міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання обвинуваченого забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло цілодобово, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою суду та вважає достатнім застосування на даний час більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,177,178,183,184,331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою -відмовити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю, заборонивши обвинуваченому залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово, строком до 04 липня 2021 року включно.
Суд зобов`язує обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду та крім того покладає на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
1) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
2) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Строк дії ухвали визначити, два місяці, до 04 липня 2021 року включно.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 під варти з зали суду.
Виконання ухвали щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 доручити Криворізькому районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області.

Контроль по організації виконання ухвали покласти на керівника Криворізької Центральної окружної прокуратури.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі порушення ним умов застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до нього може бути знову застосований більш суворий запобіжний захід тримання під вартою.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору після її проголошення та направити начальнику Криворізького слідчого ізолятору управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1