У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2021 Справа №607/2613/21

(провадження № 1-кс/607/986/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Тернопільської місцевою прокуратури ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000657 від 28 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, який проживає у АДРЕСА_1 , одружений, зареєстрований як фізична особа-підприємець, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

12 лютого 2021 року старший слідчий СВ відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000657 від 28 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило, тяжкого тілесного ушкодження внаслідок якого настала смерть потерпілого.

Клопотання мотивоване тим, що групою слідчих Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000657 від 28 листопада 2019 року. Так, слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що 28 листопада 2019 року приблизно о 19 год. 20 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Nissan» моделі «Primastar» державний номерний знак НОМЕР_1 , автомобільною дорогою «Броди - Тернопіль» від м. Бродів в напрямку м. Тернополя, не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, завдавати шкоди життю та здоров`ю громадян, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі за текстом ПДР України). В цей час на проїзній частині дороги «Броди - Тернопіль», в межах населеного пункту с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області, а саме: навпроти домогосподарства № 82 на вул. Гагаріна, на смузі руху, яка веде у напрямку м. Тернопіль, перебував пішохід ОСОБА_8 , який вів велосипед ліворуч від себе і був повернутий до автомобіля правою задньобоковою поверхнею тіла. Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_8 , водій ОСОБА_5 в порушення вимог п. 12.3 ПДР України негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу та допустив наїзд на потерпілого ОСОБА_8 . Після здійснення наїзду на потерпілого ОСОБА_8 водій ОСОБА_5 , будучи причетним до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог п. 2.10 ПДР України, достовірно знаючи, що потерпілий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження, розуміючи, що поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та усвідомлюючи те, що вчинив, залишив без допомоги особу, маючи реальну можливість надати таку допомогу, не виконав свого обов`язку, покладеного на нього законом і загальновизнаними нормами моралі, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, та з метою уникнення відповідальності за скоєне з місця пригоди поїхав. Унаслідок наїзду автомобілем марки «Nissan» моделі «Primastar», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 , 22 лютого 1961 року, спричинено тілесні ушкодження, а саме: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді переломів кісток склепінням та основи черепа, руйнування оболонки і речовини головного мозку, крововиливів під оболонки та у речовину головного мозку; закритий перелом кісток носа; закриту травму грудей у вигляді переломів грудної кістки, чисельний двобічних по кількох анатомічних лініях переломів ребер, крововиливів у плевру і тканину легень; закриті переломи правої плечової кістки, акроміального кінця лівої ключиці, проксимальних кінців лівих гомілкових кісток; розрив зчленування між тілами 4-го і 5-го грудних хребців; крововиливи у м`які тканини гомілок та кишеподібне розташування м`яких тканин у верхній третині лівої гомілки; рану в проекції лівого тім`яного горба; садна правої вушної раковини, лівої кісті, правого стегна, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких потерпілий ОСОБА_8 загинув на місці пригоди. Таким чином між спричиненням ОСОБА_8 тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 2.3 (б, д), 12.3 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких потерпілий загинув на місці пригоди. На думку слідчого, у кримінальному провадженні № 0000657 від 28 листопада 2019 року наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Слідчий зазначає, що метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , є: забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий вважає, що існують ризики недотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки, зокрема те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, а жоден інший запобіжних захід, окрім як цілодобовий домашній арешт, нівелювати їх не може.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, та просив клопотання задовольнити повністю.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечив проти клопотання. Просив врахувати, що ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем, через застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту він не має можливості виконати два укладених із ним договори, а також має на утриманні маму та бабусю похилого віку. Вказав, що ризики, зазначені у клопотанні, не є обґрунтованими, прокурором не доведені, а для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у даному кримінальному провадженні достатнім буде запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення, вивчивши клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Так, слідчий суддя встановила, що групою слідчих Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000657 від 28 листопада 2019 року.

17 грудня 2020 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.12.2020 року до підозрюваного ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за місцем свого проживання, а також покладено обов`язки передбачені ч. 5 с. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому ж кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Строк дії ухвали встановлено до 29 год. 59 хв. 09 лютого 2021 року.

Постановою керівника Тернопільської місцевої прокуратури від 10.02.2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000657 від 28 листопада 2019 року продовжено до трьох місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

На переконання слідчого судді, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28 листопада 2019 року з додатками; висновком експерта за результатами судової автотоварознавчої експертизи № 6/2-12/20 від 13 лютого 2020 року; протоколом допиту потерпілих; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 06 травня 2020 року; висновком експерта за результатами судової автотехнічної експертизи № 4/6-289/20 від 27 травня 2020 року.

Згідно з вимогами ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати свідків.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, і яке полягає в позбавленні волі на строк від трьох до восьми років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Також, ОСОБА_5 , знаючи адреси проживання свідків, може незаконно впливати на них.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він одружений, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, має матір та бабусю похилого віку, за якими здійснює догляд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищенаведені обставини, у тому числі вагомість доказів, тяжкість покарання, обставини вчинення злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, існують ризики, що підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Слідчому судді не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім цілодобового домашнього арешту, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.

Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя вважає безпідставним. На думку слідчого судді, наявність у підозрюваного невиконаних договорів не може бути підставою обрання йому домашнього арешту у нічний час, оскільки такий запобіжний захід не зможе нівелювати вищезазначених ризиків.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому, враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , суд вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Також на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, визначені даною нормою закону.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому ж кримінальному провадженні; здати на зберігання до органів досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали встановити до 23 год. 59 хв. 15 березня 2021 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1