Єдиний унікальний номер справи № 381/2075/19 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3682/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2021 в частині в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст. 152, ч.3 ст. 153, ч.1 ст. 155, ч.1 ст. 156, ч.2 ст. 156 , ч.5 ст. 301 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст. 152 , ч.3 ст. 153, ч.1 ст. 155, ч.1 ст. 156, ч.2 ст. 156, ч.3 ст. 149, ч.4 ст. 301, ч.5 ст. 301 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч.4 ст. 152, ч.3 ст. 153, ч.1 ст. 155, ч.1 ст. 156, ч.2 ст. 156 , ч.5 ст. 301 КК України.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2021 продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 вересня 2021 року.
Цією ж ухвалою обвинуваченому ОСОБА_8 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання із покладенням обов`язків: прибувати до суду за першим викликом; повідомляти суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками у кримінальному провадженні строком на два місяці, тобто до 22 вересня 2021 року.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції враховуючи у сукупності тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, у тому числі особливо тяжкого злочину, за який КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років, дійшов висновку, що на даний час продовжує існувати ризик, визначений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, який порушив покладенні на нього при застосуванні запобіжного заходу у виді застави обов`язки, у зв`язку з чим відносно нього було змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних з триманням під вартою не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку та виконання ОСОБА_6 обов`язків у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2021 в частині продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 не було належним чином обґрунтовано та наведено доказів, які б свідчили про існування ризику незаконного впливу на потерпілих, а також, не зазначено конкретно особу, на яку може здійснювати вплив ОСОБА_6 , що, на переконання захисника, свідчить про формальність встановленого судом першої інстанції ризику. Також, в своїй апеляційній скарзі захисник посилається на обставини, які слугували підставою, для зміни його підзахисному запобіжного заходу з застави на тримання під вартою.
Апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 не містить клопотання про її розгляд за участю сторін, а відтак апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч.4 ст. 422-1 КПК України без участі сторін.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши надані в копіях матеріали, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як встановлено ст. 331 КПК України під час судовогорозгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали судомпершої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.
Так, судом першої інстанції, були заслухані пояснення прокурора, законного представника та представника неповнолітніх потерпілих, обвинуваченого та його захисника, для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, врахував у сукупності, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, у тому числі особливо тяжкого злочину, за який КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років та правильно встановив, що продовжує існувати обґрунтований ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинувачений, який порушив покладенні на нього при застосуванні запобіжного заходу у виді застави обов`язки, у зв`язку з чим відносно нього було змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні. Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо формальності встановленого судом першої інстанції ризику, колегія суддів вважає, неспроможними.
Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що продовжує існувати ризик, передбачений ст. 177 КПК України, який на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, вказує на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та виконання ОСОБА_6 обов`язків у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, як про це просить захисник, має забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2021 в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 вересня 2021 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4