Справа № 570/3126/19
номер провадження 1-кп/570/41/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000735 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працює, не одружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 30 жовтня 2018 року Сихівським районним судом м. Львова за ч. 2 ст.185, ч.1,4 ст. 70 КК України до обмеження волі строком на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у виді обмеження волі, 05 лютого 2019 року, прибув до Державної установи «Городоцький виправний центр (№131)», що за адресою: вул. Барона Штейнгеля, 92а, с. Городок Рівненського району Рівненської області.
В день прибуття у виправний центр засудженому ОСОБА_4 адміністрацією установи виконання покарання були доведені вимоги ст. 59 КВК України в частині порядку і умов відбування покарання у виді обмеження волі, ст. 68 КВК України щодо заходів стягнення, які застосовуються до осіб, засуджених до обмеження волі та засуджений ОСОБА_4 був ознайомлений з встановленими правилами проживання, а саме: Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, де вказані права та обов`язки засуджених, а так само був під розписку попереджений про кримінальну відповідальність за ст.390 КК України за ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, злісне ухилення від робіт, систематичне порушення правил громадського порядку та встановлених правил проживання.
Проте засуджений ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від відбування призначеного йому покарання у вигляді обмеження волі, діючи умисно і протиправно, грубо та систематично, в період з 05 лютого 2019 року по 10 червня 2019 року одинадцять разів порушував правила проживання у виправному центрі, за що був одинадцять разів притягнутий до дисциплінарної відповідальності, в тому числі один раз притягувався до адміністративної відповідальності та двічі помішувався до дисциплінарного ізолятора.
Так, 12 березня 2019 року за куріння у невстановленому місці ОСОБА_4 оголошено попередження; 22 березня 2019 року за порушення розпорядку дня йому оголошено догану; 23 березня 2019 року за невиконання законних вимог адміністрації, вживання наркотичних препаратів, перебування в стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_4 поміщено до дисциплінарного ізолятора терміном на 10 діб; 09 квітня 2019 року за порушення розпорядку дня, невиконання законних вимог адміністрації йому оголошено догану; 10 квітня 2019 року за порушення розпорядку дня йому оголошено попередження; 10 квітня 2019 року за порушення розпорядку дня йому оголошено сувору догану; 17 квітня 2019 року за куріння у невстановленому місці йому оголошено сувору догану; 06 травня 2019 року за порушення розпорядку дня йому оголошено догану; 16 травня 2019 року за зберігання двох незареєстрованих мобільних телефонів йому оголошено догану; 21 травня 2019 року за зберігання наркотичних речовин (бупреноморфіну вагою 0,0007 г) притягнутий до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП, та на підставі постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2019 року накладено штраф в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 04 червня 2019 року за невиконання законних вимог адміністрації установи ОСОБА_4 поміщено до дисциплінарного ізолятора терміном на 10 діб.
22 квітня 2021 року між прокурором Рівненської місцевої прокуратури в Рівненській області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
Суд, вивчивши обвинувальний акт, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, дії ОСОБА_4 у виді систематичного порушення встановлених правил проживання, вчинені особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 390 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх фактичних обставин інкримінованого йому злочину.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 390 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України від відбування покарання ОСОБА_4 буде звільнено з випробуванням з наданням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України.
Судом перевірено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджуються на призначення узгодженого покарання, а його захисник ОСОБА_5 підтверджує роз`яснення прав та наслідків укладення угоди, законність її укладення та можливість призначення такого покарання.
Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Даних про обставини, що негативно характеризують підсудного матеріали справи не містять. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 квітня 2021 року, укладену між прокурором Рівненської місцевої прокуратури в Рівненській області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.390 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1