Справа №: 384/300/18
провадження №: 1-кп/398/50/21
ВИРОК
Іменем України

"18" лютого 2021 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Олександрії кримінального провадження №0000010 від 15.01.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Сухий Ташлик, Вільшанського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини - НОМЕР_1 , який обіймає посаду номера обслуги гранатометного взводу роти вогневої підтримки батальйону морської піхоти, у військовому званні «матроса», зареєстрований та фактично проживає у будинку АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимостей,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 115 КК України,

учасники справи:

прокурори ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачений ОСОБА_16 ,

захисник ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14 січня 2015 року ОСОБА_16 на підставі контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України прийнято на військову службу строком на три роки.

Згідно наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 №199 (по стройовій частині) від 19 вересня 2016 року, на підставі наказу Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України №113-РС (по особовому складу) від 16 вересня 2016 року матроса ОСОБА_16 призначено на посаду номера обслуги гранатометного взводу роти вогневої підтримки батальйону морської піхоти зазначеної військової частини.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, матрос ОСОБА_16 , відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-XIV (далі Статутів), ст. 1, ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини» №194 - VIII від 12 лютого 2015 року, в Україні діє особливий період.

Так, 24 березня 2017 року ОСОБА_16 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, матрос ОСОБА_16 , будучи придатним для проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 та незаконно перебував поза її межами без поважних причин до 17 січня 2018 року, проводячи службовий час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, а саме знаходився у місті Первомайську Миколаївської області, де мешкав разом зі своїми батьками ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та малолітнім братом ОСОБА_21 .

Дії ОСОБА_16 суд кваліфікує як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 407 Кримінального кодексу України.

Крім того, 14 січня 2018 року, близько 23 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_16 через незачинену хвіртку потрапив на територію домоволодіння ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_2 та підійшовши до будинку, постукав у вікно. ОСОБА_22 відчинивши двері будинку та впустив ОСОБА_16 по приміщення веранди.

У подальшому, в період часу з 23 години 30 хвилин 14 січня 2018 року до 01 годину 00 хвилин 15 січня 2018 року, більш точного часу у ході здійснення лосудового розслідування не встановлено, ОСОБА_16 знаходячись на території веранди будинку ОСОБА_22 по АДРЕСА_2 , почав з`ясовувати у останнього причину того, що ОСОБА_22 розповідає всім про вчинення ОСОБА_16 крадіжки його майна. Розмова між ОСОБА_22 та ОСОБА_16 переросла у сварку, у ході якої у останнього, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_22 .

ОСОБА_16 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_22 , знаходячись на території веранди будинку останнього по АДРЕСА_2 , взяв з підлоги металевий односторонній ріжковий ключ та використовуючи його, як знаряддя вчинення злочину, тримаючи за рукоятку у правій руці, наніс вказаним ключем близько 15-16 ударів в життєво важливі органи ОСОБА_22 - в область голови та тулубу, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана на лівій лобній області голови, забійна рана на лівій тім`янно-скроневій області голови, забійна рана на лівій тім`яній області голови, забійні рани на правій тім`яній області голови, забійна рана на лівій тім`яно-потиличній області голови, забійна рана на лівій потиличній області голови, садно на лівій надбрівній дузі, крововиливи на верхній віці лівого ока, садно на спинці носа, крововилив на передній поверхні правого плечового суглобу, садно на тильній поверхні лівого променезап`ясткового суглобу, садно на передній боковій поверхні грудної клітини зліва в середній і нижній третині, крововилив та садно на попередній поверхні лівої голені в верхній третині, садно на передньовнутрішній поверхні правої гомілки в нижній третині, крововиливи в м`яких тканинах голови, відкритий вдавлений перелом лобної кістки зліва, відкритий вдавлений перелом потиличної кістки зліва, багатоуламковий перелом тім`яної та скроневої кісток зліва, крововилив в м`яку мозкову тканину в області лобної частки лівої півкулі головного мозку, крововилив під м`яку мозкову оболонку та забій головного мозку в області тім`яної та скроневої області лівої півкулі головного мозку, крововилив під м`яку мозкову оболонку в області потиличної частки лівої півкулі головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №5 від 16 лютого 2018 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_22 помер на місці, а ОСОБА_16 залишив місце вчинення злочину разом із знаряддям вчинення кримінального правопорушення - металевим одностороннім ріжковим ключем, який викинув на пустирі, що знаходиться вздовж АДРЕСА_2 , неподалік місця проживання ОСОБА_22 .

Дії ОСОБА_16 суд кваліфікує як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, злочин передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинувачений визнав свою вину та вказав, що щиро кається у скоєному та жалкує про вчинене, пояснюючи вчинене тим, що був у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_16 зазначив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора, обвинуваченого суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав у повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що вина обвинуваченого, в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 407 та ч. 1 ст. 115 КК України доведена та підтверджена самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_16 в інкримінованих йому злочинах доведена повністю.

Відповідно вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Верховний Суд у своїй постанові від 18.09.2019 року у справі №166/1065/18 зазначив, що розкаяння передбачає, крім визнання особою факту скоєння злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини в скоєному злочині, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинне виражатись у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки скоєного.

При призначені обвинуваченому покарання судом враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Судом враховується особа обвинуваченого, зокрема неодружений, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, поведінку обвинуваченого за час досудового розслідування, де він активно сприяв розкриттю злочину, а також те, що він щиро покаявся у вчиненому злочині.

Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність вимог потерпілого про призначення суворого покарання.

Обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, враховуючи, що він вважається таким, що не має судимостей, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, тому суд прийшов до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам вчинення злочину.

Вирішуючи питання про запобіжний захід ОСОБА_16 суд, враховує відсутність в учасників процесу відповідних клопотань, тому вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання під вартою.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним та призначити покарання:

- ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років;

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити остаточне покарання ОСОБА_16 у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

На підставі ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_16 строк попереднього ув`язнення з дня фактичного затримання, тобто з 17 січня 2018 року до дня набрання вироком законної сили, де один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 17.01.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_16 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 91 074 (дев`яносто одна тисяча сімдесят чотири) грн 20 коп.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_16 залишити.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nокіа» 2323 С-2 повернути ОСОБА_16 ; дерев`яну чурку з нашаруванням речовини бурого кольору, молоток з нашаруванням речовини бурого кольору, відро металеве з нашаруванням речовини бурого кольору, сліди відбитків пальців рук, накидний замок з вхідних дверей до будинку з ключем, газета з нашаруванням речовини бурого кольору, гумовий капець з нашаруванням речовини бурого кольору, фрагмент паперу з рукописним текстом, змив та контрольний змив речовини бурого кольору з внутрішньої сторони міжкімнатних дверей, змив та контрольний змив речовини бурого кольору з поверхні дверної коробки кімнатами №1 та коридором, змив та контрольний змив речовини бурого кольору з поверхні стільця, в кімнаті №1, змив та контрольний змив речовини бурого кольору з поверхні стіни біля міжкімнатних дверей що ведуть до коридору будинку, виріз фрагменту тканини з нашаруванням речовини бурого кольору, з поверхні килима в кімнаті №1, виріз фрагменту тканини з нашаруванням речовини бурого кольору, з доріжки в коридорі, виріз фрагменту тканини з нашаруванням речовини бурого кольору, з покривала з підлоги в веранді, виріз фрагменту шпалер з нашаруванням речовини бурого кольору, з поверхні стіни в коридорі, виріз фрагменту тканини з нашаруванням речовини бурого кольору, з доріжки в веранді, зафіксований за допомогою фотоапарата "Canon" слід структури матеріалу на правій частині дерев`яних одвірок дверного отвору, що веде з коридору до кімнати №1, зафіксований за допомогою фотоапарата «Canon» слід структури матеріалу на дверях, що ведуть з коридору до кімнати №2 знищити;

грошові кошти в сумі 23 000 (двадцять три тисячі) грн (43 купюри номіналом по 500 грн, 7 купюр номіналом по 200 грн, 1 купюра номіналом 100 грн), які належали померлому ОСОБА_22 повернути потерпілому ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

тільняшку зі слідами речовини бурого кольору, спортивні штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, чоловічі труси сірого кольору; підштаники сірого кольору, металевий предмет продовгуватої форми ззовні схожий на односторонній ріжковий ключ, мобільний телефон марки Keneksis9, у корпусі чорно-сірого кольору, куртку зеленого кольору, кофту червоного кольору, спортивні штани чорного кольору, черевики зеленого кольору (типу берці) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_24 НЕРОДА