У Х В А Л А

про продовження строку дії запобіжного заходу

19.05.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегіально у складі суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8

ОСОБА_9

перекладача: ОСОБА_10

під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001325 від 14.04.2018, за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області з 08.07.2020 (колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ) перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо відносно яких 16.04.2018 обрано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою», востаннє продовжений ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.03.2021 строком до 23.05.2021.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, а тому на обговорення учасників судового засідання судом поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою, оскільки даний строк спливає 23.05.2021, проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин завершити не можливо.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання обвинувачених під вартою, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за санкцією яких можливе призначення покарання як у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, так і у виді «довічного позбавлення волі». Інкриміновані обвинуваченим злочини, пов`язані із заволодінням чужим майном, поєднаним із заподіянням шкоди життю і здоров`ю потерпілого.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішення питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинувачених, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинувачених, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинувачених переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, допит яких не завершено; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинувачених у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; відсутність беззаперечних відомостей про міцність соціальних зв`язків обвинувачених, зокрема постійного або зареєстрованого місця проживання в м. Херсоні, що у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який могло б забезпечити контроль за поведінкою обвинувачених з боку органів поліції; наявність постійного місця роботи, що є запорукою існування офіційних джерел доходів та запобіжником пошуку способів отримання незаконних доходів; ризик продовження чи повторення протиправної діяльності; судом також враховуються відомості, що характеризують особи обвинувачених; вік та стан здоров`я, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинувачених під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що стан їх здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Обставини, на які посилаються захисники не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинувачених запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особи обвинувачених, тяжкості злочинів, які їм інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам їх можливого впливу на потерпілих та свідків, які на даний стадії судового розгляду не проведено, з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ними процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинувачених запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу щодо кожного строком на 60 діб (до 17.07.2021)

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

* Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» відносно ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зугдіді, Грузія), обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, на 60 днів до «17» липня 2021 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

* Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» відносно ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Станіслав, Білозерського району, Херсонської області), обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на 60 днів до «17» липня 2021 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2