Справа № 296/105/12-к
Провадження №11/801/2/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2021 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

при розгляді у відкритому судовому засіданні апеляцій прокурора, засудженого ОСОБА_7 , з доповненнями, захисника ОСОБА_10 з доповненнями ,на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 02.09.2014 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ст.ст. 27 ч.2, 115 ч.2 п.11, 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п. 13 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить засудженому, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Другої судової палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 05.03.2019 року ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14.04.2016 року щодо ОСОБА_7 - скасовано, направлено справу на новий апеляційний розгляд.

В судовому засіданні 02.04.2021 року, при розгляді апеляційної скарги по суті, засуджений ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі. Вимоги мотивує тим, що тривалий час перебування його під вартою погіршив стан його здоров`я, з`явились хронічні захворювання (туберкульоз та гепатит С). В місцях попереднього ув`язнення відсутнє адекватне медичне обстеження, лікування, що ставить життя та здоров`я засудженого під загрозу, ліків не вистачає. Суд не зважаючи на ці обставини продовжує запобіжний захід.

Прокурор ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 - заперечували, посилаючись на те, що по даній кримінальній справі попередній розгляд був проведений раніше, та обрано запобіжний захід,і на цей момент вирішення даного питання є передчасним. Крім того, прокурор зазначив, що ОСОБА_7 засуджений до довічного позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину, а тому зміна запобіжного заходу на стадії перегляду апеляційної скарги ОСОБА_7 є передчасною, без перевірки доводів апеляційних скарг ОСОБА_7 та його захисника в інтересах засудженого.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_7 ,щодо зміни запобіжного заходу -задоволенню не підлягає з огляду на наступне .

У відповідності до ст. 274 КПК України (в редакції 1960 року) під час розгляду справи суд, за наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного.

Згідно з ст. 148 КПК України (в редакції 1960 року) запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 150 КПК України (в редакції 1960 року) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

В силу ч. 1 ст. 155 КПК України 1960 року взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Апеляційний суд вважає, що у даному провадженні існують ризики, передбачені ст. 148 КПК України (в редакції 1960 року), зокрема можливість засудженого переховуватись від суду, перешкоджати судовому розгляду, ухилятись від виконання процесуальних рішень. Крім того, колегія суддів враховує ступінь тяжкості злочину, за який засуджено ОСОБА_7 , який є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, рівень його суспільної небезпеки, а також дані про особу засудженого, зокрема, що він, з його слів, має ряд захворювань (доказів не надано), які б виключали утримання його під вартою, тому суд приходить до висновку, що в задоволені заявленого клопотання слід відмовити.

Апеляційний суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_7 послідовно заперечує свою причетність до вчинення умисного вбивства, хоча така поведінка можливо є формою та захисту від пред`явленого обвинувачення.

Щодо перерахованих доводів клопотання ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що вони є ідентичними з доводами апеляційної скарги засудженого, та попередніми клопотаннями , про зміну запобіжного заходу , які потребують перевірки при вирішенні справи за апеляцією засудженого по суті вимог апеляційної скарги.

Посилання засудженого на рішення Європейського суду апеляційний суд вважає правомірним способом захисту ОСОБА_7 , при цьому застосувати вказані рішення щодо засудженого на даному етапі апеляційного розгляду, на думку апеляційного суду, не є можливим, врахувавши їх як джерело права при вирішенні апеляцій та ухвалення судового рішення за наслідками розгляду апеляцій.

Крім того, аналізуючи наведені правові позиції ЄСПЛ, можна дійти висновку про те, що зазначення у вироку строку шляхом настання певної події, а саме набрання цим вироком законної сили не суперечитиме п. 74 рішення у справі «Харченко проти України». Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК строки, встановлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.
Крім того, якщо питання про доцільність та обґрунтованість тримання засудженого під вартою виникає на стадії апеляційного оскарження і апеляційного провадження, суд має право змінити або скасувати цей запобіжний захід. З метою забезпечення прав засудженого суду апеляційної інстанції в разі неможливості завершення провадження в апеляційному порядку до спливу двомісячного строку з дня ухвалення вироку судом першої інстанції необхідно незалежно від наявності відповідних клопотань сторін кримінального провадження розглянути питання доцільності та обґрунтованості тримання під вартою. У такому випадку суд застосовує правила ст. 331 КПК до завершення розгляду провадження в суді апеляційної інстанції.

Крім того, апеляційний суд , щодо доводів ОСОБА_7 , про тривалий апеляційний перегляд зазначає, що забезпечуючи дотримання всіх прав та свобод обвинуваченого, інших учасників судового засідання, дотримуючись засад кримінального провадження та його завдань, суд відкладав розгляд в зв`язку, з численними клопотаннями обвинуваченого про зібрання доказів та безпосереднє їх дослідження. Вказані дії здійснювались судом у відповідності з законом , і у відповідності до вимог Ухвали Другої судової палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 05.03.2019 року, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 439 КПК України.

Інших об`єктивно -вагомих обставин, на які посилається засуджений ОСОБА_7 і які можливо було встановити в судовому засіданні ,і які виключали б необхідність тримання засудженого ОСОБА_11 під вартою, чи зміни запобіжного заходу на більш м`який ,в ході апеляційного перегляду -не встановлено, посилання на них відсутні в клопотанні засудженого.

Апеляційний суд, враховуючи, що обставини, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 274, 362 КПК України (в редакції 1960 року) колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою - відмовити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3