Справа № 128/89/20
УХВАЛА

06 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої розглядається клопотання, ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2019 за № 0000628, відносно ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

18.06.2021 до Вінницького районного суду Вінницької області відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 07.06.2021, якою скасовано ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2021, надійшли матеріали вищезазначеного клопотання.

Згідно з протоколом від 18.06.2021 неможливо було здійснити автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку з тим, що не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

22.06.2021 протоколом автоматизованого розподілу вказані матеріали клопотання були розподілені судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2021 по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні 06.07.2021 прокурор, представник потерпілої, особа, щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, законний представник та захисник особи, щодо якої розглядається клопотання, не заперечили проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження.

Крім того, прокурор подала письмове клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна психіатрична лікарня № 2 Вінницької обласної ради» в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, на шістдесят днів, оскільки ОСОБА_5 являється неосудною особою, суспільно небезпечне діяння, в якому остання обвинувачується, підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, ОСОБА_5 страждає на хронічний психічний розлад у вигляді параноїдальної шизофренії, не має достатніх соціальних зв`язків, що могли б завадити їй переховуватися від суду.
Інші учасники судового провадження не заперечували щодо клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Крім того, усі учасники судового провадження висловили свої думки з приводу необхідності проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні.

Будь-яких інших клопотань від учасників судового провадження не надійшло.

Заслухавши клопотання прокурора та думки учасників судового провадження, вивчивши клопотання, суд дійшов таких висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Вінницькому районному суду Вінницької області відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України; підстав для закриття даного кримінального провадження не вбачається; будь-яких угод до суду не надходило.

Тому суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 27 КПК України, кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини також у випадку, якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу» медичні працівники, інші фахівці, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, та особи, яким у зв`язку з навчанням або виконанням професійних, службових, громадських чи інших обов`язків стало відомо про наявність у особи психічного розладу, про факти звернення за психіатричною допомогою та лікування у психіатричному закладі чи перебування в психоневрологічних закладах для соціального захисту або спеціального навчання, а також інші відомості про стан психічного здоров`я особи, її приватне життя, не можуть розголошувати ці відомості.

За клопотанням учасників судового провадження суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи у закритому судовому засіданні, оскільки під час судового розгляду можуть бути розголошені відомості щодо психічного розладу чи інші відомості про стан психічного здоров`я особи, що якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до з п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.
Частиною другою статті 336 КПК України визначено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.
Згідно з ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

З огляду на вищезазначені обставини є необхідність обов`язкової участі особи, щодо якої розглядається клопотання, ОСОБА_5 , тому вважаю за необхідне здійснити дистанційний розгляд даного клопотання, з використанням технічних засобів при трансляції з іншого приміщення, а саме: з приміщенняКомунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна психіатрична лікарня № 2 Вінницької обласної ради», у режимі відеоконференції. При цьому необхідно доручити Комунальному некомерційному підприємству «Вінницька обласна психіатрична лікарня № 2 Вінницької обласної ради», відповідно до вимог ст. 336 КПК України, організувати здійснення участі ОСОБА_5 в судовому засіданні з використанням технічних засобів у режимі відеоконференції.
Судом установлено, що на досудовому розслідуванні ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна психіатрична лікарня № 2 Вінницької обласної ради» в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2021 ОСОБА_5 продовжувався запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна психіатрична лікарня №2 Вінницької обласної ради» в умовах, що виключають небезпечну поведінку, до набрання даною ухвалою законної сили, однак ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 01.04.2021 була скасована ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07.06.2021.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень, викладених в ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 508 КПК України визначено, що до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики Європейського суду з прав людини як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

ЄСПЛ під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у демократичному суспільстві у значенні, передбаченому Конвенцією.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини»).

При цьому, суд зважає на те, що суспільно небезпечне діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, щовіднесений відповідно до ст. 12 КК України до особливо тяжкого злочину та передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, у справі «Летельє про Франції» Європейський суд з прав людини вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також суд зважає на те, що ОСОБА_5 не працює, неодружена, страждає на хронічне психічне захворювання, отже, у неї відсутні міцні соціальні зв`язки та стримуючі фактори для гарантування її належної процесуальної поведінки в майбутньому, що не заперечується стороною захисту.

Враховуючи те, що судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 на даний час ще не розпочато, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, виходячи з положень ст. 508 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, на строк 60 днів, що сприятиме запобіганню настання вказаних ризиків та забезпечить належну процесуальну поведінку особи, щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, а також надання необхідної медичної допомоги у зв`язку з виявленим захворюванням, тому клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 27, 177, 178, 183, 314-317, 336, 376, 508, 512 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2019 за № 0000628, відносно ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та провести його одноособово суддею у закритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області (м. Вінниця, вул. Винниченка, 29) в залі судових засідань в режимі відеоконференції з Комунальним некомерційним підприємством «Вінницька обласна психіатрична лікарня № 2 Вінницької обласної ради» об 11 год 00 хв 16 липня 2021 року.

ДоручитиКомунальному некомерційному підприємству «Вінницька обласна психіатрична лікарня № 2 Вінницької обласної ради», відповідно до вимог ст. 336 КПК України, організувати здійснення участі ОСОБА_5 в судовому засіданні з використанням технічних засобів у режимі відеоконференції.

Письмове клопотання прокурора задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовної якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру,запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна психіатрична лікарня № 2 Вінницької обласної ради» в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, на шістдесят днів, тобто до 03 вересня 2021 року включно.

Копію ухвали направити для виконання в Комунальне некомерційне підприємство «Вінницька обласна психіатрична лікарня № 2 Вінницької обласної ради».

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, щодо якої розглядається клопотання, ОСОБА_5 в той же строк з моменту отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_1