провадження №: 1-кс/752/7150/20
У Х В А Л А

12.10.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважених службових осіб Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 16.09.2020 про вчинення кримінальних правопорушень.
Вказану скаргу обґрунтував тим, що ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві із заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 129 КК України. Однак, відомості щодо вчинення вказаних кримінальних правопорушень, не внесені.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Представники Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Положеннями статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення кримінального процесуального Закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти судове рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин поданої скарги, вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги, виходячи з наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зі змісту частини 1 статті 214 КПК України вбачається, що бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві із заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 129 КК України.
Голосіївським УП ГУНП у м. Києві надано відповідь на заяву ОСОБА_3 , з якої вбачається відсутність достатніх даних, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що охоплюється поняттям ст. 11 КК України, які можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Разом з цим, у відношенні ОСОБА_3 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, у зв`язку з цим, прийнято рішення про припинення подальшого розгляду звернення.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачено п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Підставою кримінальної відповідальності згідно ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідність дають підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
До того ж підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи наведені вимоги до заяви про кримінальне правопорушення, вказана заява ОСОБА_3 , за своїм змістом не є повідомленням про кримінальні правопорушення.
Стаття 11 Кримінального кодексу України визначає, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
При цьому Особлива частина Кримінального кодексу України визначає, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, їх кваліфікуючі ознаки тощо .
Виходячи з наведеного, за умови наявності в заяві, повідомленні тих чи інших об`єктивних даних, що дійсно містять ознаки відповідного злочину, то такі заяви, повідомлення необхідно вважати саме заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, відомості про які підлягають внесенню слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строки, передбачені ст. 214 КПК України.
Враховуючи, що вказана заява ОСОБА_3 не містить викладу обставин, котрі б могли свідчити про вчинення вказаною особою кримінальних правопорушень, оскільки такі обставини є також необхідними для їх попередньої правової кваліфікації із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а тому заявнику ОСОБА_3 обґрунтовано відмовлено Голосіївським УП ГУНП у м. Києві у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку із цим слід відмовити у задоволенні скарги.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1