Справа № 503/188/21
Провадження № 1-кп/503/28/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 10.01.2021 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тюмень Російської Федерації, мешканця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, маючого на утриманні малолітню дочку, не одруженого, не працюючого, працездатного, раніше не судимого в розумінні ст.89 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Баштанків Кодимського (Подільського) району Одеської області, мешканця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого майстром колії в АТ «Одеська Укрзалізниця», одруженого, має на утриманні двох доньок 10-ти та 9-ти річного віку, раніше не судимого,

які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 09.01.2021 року приблизно о 23 годині 50 хвилин, попередньо домовившись між собою про таємне викрадення насіння кукурудзи, що належить ТОВ АФ «Кодима» та знаходиться у складських приміщеннях вказаного підприємства, що розташовані по вул. Польовій, 17 у с. Лисогірка Подільського району Одеської області, Кодимська ОТГ, заздалегідь заготовивши 12 поліетиленових мішків, на автомобілі марки «ВАЗ-2103» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з якого для зручності завантаження мішків із насінням кукурудзи, попередньо демонтували заднє пасажирське сидіння, приїхали до вищевказаних складських приміщень ТОВ АФ «Кодима», реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з урахуванням обстановки, яка на їх переконання виключала можливість втручання власника майна чи сторонніх осіб, через отвір у стіні, який утворився внаслідок того, що обвинувачений ОСОБА_4 відсунув з неї шифер, проникли до вказаного складського приміщення, звідки умисно, таємно, з метою власного збагачення та керуючись корисливим мотивом, намагались викрасти чуже майно, а саме: 12 (дванадцять) поліетиленових мішків з насінням кукурудзи, загальною вагою 512 кг та загальною вартістю 3712 гривень. Однак, внаслідок того, що були викриті охоронцем ТОВ АФ «Кодима», встигли викрасти лише 3 (три) поліетиленові мішки насіння кукурудзи, загальною вагою 128 кг, вартістю 928 гривень, тим самим не вчинили всіх дій для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Вищевказані дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після роз`яснення судом суті обвинувачення повністю та беззастережно визнали вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні (злочині), а також визнали всі фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням та викладені в обвинувальному акті. Крім того, вони запевнили суд, що усвідомлюють незаконність своїх дій, щиро каються у вчиненому ними кримінальному правопорушенні, та обіцяють, що більше подібного не вчинять.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 показав суду, що він дійсно 09.01.2021 року разом із ОСОБА_5 , з яким попередньо за місцем свого проживання домовився про крадіжку насіння кукурудзи зі складських приміщень ТОВ АФ «Кодима», що розташовані у с. Лисогірка Кодимського району Одеської області, приїхали на автомобілі марки «ВАЗ» до місця знаходження цих приміщень. Крім того, для цього вони заздалегідь заготовили 12 поліетиленових мішків. В подальшому, на виконання їх зі ОСОБА_5 домовленості щодо крадіжки, він відсунув шифер зі стіни приміщення та вони разом проникли в середину. Там вони заповнили 3 мішки насінням кукурудзи та намагались їх винести. Однак через те, що їх помітив охоронник не встигли це зробити, а викрали лише 3 (три) мішки.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що дійсно погодився на пропозицію ОСОБА_4 викрасти кукурудзу зі складських приміщень, що розташовані у с. Лисогірка Кодимського району Одеської області. Для цього вони разом приїхали на автомобілі «ВАЗ» за місцем розташування цих приміщень, ОСОБА_4 відсунув шифер на стіні та вони разом через утворений отвір проникли до середини складського приміщення. В подальшому, діючи на виконання їх спільної домовленості щодо викрадення чужого майна, вони заздалегідь приготували 12 поліетиленових мішків, з яких заповнили зерном кукурудзи лише 3 мішки, та намагались їх винести однак були помічені охоронником та цього не зробили.

Представник ТОВ АФ «Кодима» ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Він надав суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи у його відсутність та призначити обвинуваченим покарання у відповідності до чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вислухавши показання обвинувачених, суд встановив що вони повністю узгоджуються з встановленими на досудовому розслідуванні обставинами кримінального правопорушення, які прокурор виклав в обвинувальному акті.

Отже, суд дійшов до наступних висновків.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та його дії кваліфіковано вірно як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний із проникненням у сховище.

Отже, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та його дії правильно кваліфіковано як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний із проникненням у сховище.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає їх щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обох обвинувачених в розумінні ст.67 КК України суд не встановив.

Відповідно до ст. 65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання обом обвинуваченим враховує ступінь та тяжкість вчиненого ними кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, відсутність обтяжуючих обставин, конкретні обставини справи, вчинення обвинуваченими незакінченого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, а саме те, що від злочину тяжких наслідків не настало, спричинені потерпілій юридичній особі матеріальні збитки відшкодовано в повному обсязі шляхом повернення майна.

Згідно із вимогами ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, їх особисте ставлення до вчиненого ними кримінального правопорушення, наявність у них постійного та зареєстрованого місця проживання, за яким вони характеризуються позитивно, ті обставини, що обвинувачені є раніше не судимими та на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, їх щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що в розумінні ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також інформацію щодо обвинувачених, вказану у досудових доповідях органу пробації, зі змісту яких вбачається, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої суспільної небезпеки.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливо призначити покарання за вчинений ними незакінчений злочин, передбачений ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому у санкції та частині даної статті, з урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України, та звільнити їх на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення обвинуваченими нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 490 гривень 35 копійок підлягають солідарному стягненню з обвинувачених на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, які підлягають скасуванню відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України.

Речовими доказами слід розпорядитись у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст.76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання або роботи.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст.76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання або роботи.

Стягнути зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , солідарно, на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок.

Речові докази: 3 (три) повні полімерні мішки білого кольору із зерном кукурудзи, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Кодимського ВП Балтського ВП ГУ НП в Одеській області, повернути власнику юридичній особі ТОВ АФ «Кодима»; автомобіль марки «ВАЗ» модель «2103» білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 передати власнику цього транспортного засобу ОСОБА_8 , або залишити у його володільця - обвинуваченого ОСОБА_4 ; пластикове відро чорного кольору об`ємом 20 літрів та дев`ять пустих полімерних мішків білого кольору знищити.

Скасувати арешт, накладений на 3 (три) повні полімерні мішки білого кольору із зерном кукурудзи, пластикове відро чорного кольору об`ємом 20 літрів, дев`ять пустих полімерних мішків білого кольору та автомобіль марки «ВАЗ» модель «2103» білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , відповідно до ухвал слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області у даному кримінальному провадженні від 13.01.2021 року.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області, з урахуванням обмежень, визначених в ч.2 ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1