Справа № 485/1774/20
Провадження №1-кп/485/20/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
законних представників неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000427 від 29 жовтня 2020 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, учня Херсонського морехідного коледжу рибної промисловості, призовника, неодруженого, утриманців не маючого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вавилове Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, учня 9 класу Центральної загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Снігурівського району Миколаївської області, виховується у повній сім`ї, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
за ч. 2 ст. 289 КК України,
встановив:
Суд визнав доведеним, що 29 жовтня 2020 року близько 00:30, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в с. Вавилове Снігурівського району Миколаївської області, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом: автомобілем марки ВАЗ 21053 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та перебуває у користуванні та володінні ОСОБА_4 .
Реалізуючи злочинний намір, направлений на незаконне заволодінння вказаним автомобілем, ОСОБА_5 разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинний намір ОСОБА_5 , через вхідну хвіртку, шляхом відчинення запірного пристрою, незаконно проник на територію домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , яке з усіх сторін облаштоване парканом, що запобігає проникненню сторонніх осіб на територію домоволодіння, а тому є сховищем, де на відкритій місцевості у дворі знаходився транспортний засіб.
В подальшому, обвинувачений ОСОБА_5 на території домоволодіння виявив сокиру, за допомогою якої відбив навісний замок, на який були зачинені ворота, таким чином відчинивши їх та забезпечивши безперешкодний доступ для виїзду автомобіля з території домоволодіння ОСОБА_4 на проїжджу частину АДРЕСА_2 . Продовжуючи злочинні протиправні дії, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинний намір ОСОБА_5 , за допомоги фізичної сили викотили автомобіль із двору потерпілої та відкотили до сусіднього будинку по АДРЕСА_4 на відстань не менше 10 метрів. Після ОСОБА_5 через незамкнені водійські двері проник до салону автомобіля, а ОСОБА_6 почав штовхати транспортний засіб ззаду і таким чином, за допомогою фізичної сили завели автомобіль з поштовху. Далі, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля, а ОСОБА_6 , зайнявши місце на пасажирському сидінні, розпочали рух у напрямку с. Центральне Снігурівського району Миколаївської області. В подальшому, біля території Державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" за адресою: вул. Суворова, 1, с. Центральне Снігурівського району ОСОБА_5 не впорався з керуванням та з`їхав на узбіччя дороги, після чого залишив викрадений автомобіль, належний ОСОБА_4 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у сховище.
Крім того, органом досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння вчинив даний злочин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину не визнав, суду показав, що восени 2020 року знаходився у кафе «Злагода», розташованому у с.Вавилове, алкогольні напої не вживав. Після закриття кафе пішов за село в сторону каналу, де зустрів свого товариша ОСОБА_12 . Оскільки його забирали в армію, вирішив поїхати у сусіднє село поспілкуватися з товаришем. Він запропонував ОСОБА_13 щоб допоміг завести автомобіль покататися, на що той погодився. Також він сказав ОСОБА_13 , що автомобіль йому дозволив взяти ОСОБА_14 , з яким він напередодні спілкувався з приводу цього. Йому відомо, що цей автомобіль ОСОБА_15 подарувала бабуся на день народження й він сам, вже без дозволу бабусі, а не як це було спочатку, брав його у користування. Раніше ОСОБА_16 дозволяв йому покерувати автомобілем, при цьому сам також був у авто у якості пасажира. Цього разу ОСОБА_16 також йому дозволив взяти автомобіль, лише сказав дивитись, щоб бабуся не почула. Тому, вважаючи, що діє з дозволу власника автомобіля, разом з ОСОБА_13 прийшов до двору ОСОБА_17 . Він зняв з хвіртки канатку й вони зайшли у двір, де стояв автомобіль, ключі були у замку запалення. Після цього він відкрутив болт та збив сокирою, яку знайшов у дворі, навісний замок, на які були зачинені ворота. Потім вони з ОСОБА_13 виштовхали машину за двір на дорогу, де з поштовху завели та поїхали у сторону с.Центральне. Він був за кермом, а ОСОБА_13 у якості пасажира. По дорозі автомобіль заглух, оскільки скінчилося пальне. Він з ОСОБА_13 пішли до ОСОБА_18 , у якого взяли бензин, заправили авто й поїхали далі. Неподалік виправної колонії у с.Центральне він не впорався з керуванням й з`їхав у кювет. Вони самі не змогли витягти авто, про допомогу попросили ОСОБА_19 . Втрьох витягли машину з кювета, однак вона не заводилася. ОСОБА_19 сказав, що у авто скінчилося пальне й порадив залишити його, а зранку повернутися й забрати. Після цього, вони з ОСОБА_13 пішли по домам. Автомобіль планував повернути до світанку. Коли прокинувся візразу пішов по авто, на місці вже були співробітники поліції. Покликаючись на те, що правомірно заволодів автомобілем з дозволу його власника, просив його виправдати.
Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_6 вину не визнав, суду показав, що у той вечір знаходився у кафе «Злагода», де випив стакан вина. Його товариш ОСОБА_5 також відпочивав у кафе з іншою компанією. Після закриття кафе йшов додому, коли біля каналу зустрів ОСОБА_20 . ОСОБА_21 запропонував йому покататися, сказав, що автомобіль вони візьмуть з дозволу власника ОСОБА_22 , та треба буде його допомога, щоб автомобіль завести. Він раніше бачив, як ОСОБА_16 користувався даним автомобілем та дозволяв ОСОБА_23 керувати ним, а тому на пропозицію останнього погодився. Пішов з ОСОБА_24 до двору ОСОБА_17 , де знаходився автомобіль. ОСОБА_21 відчинив хвіртку, вони зайшли у двір. Потім він стояв біля машини, а ОСОБА_21 тим часом відкрив ворота. Як саме ОСОБА_25 це зробив не бачив, бо було темно. Потім ОСОБА_25 сказав штовхати автомобіль, що він і робив, а коли від поштовхів вже по дорозі автомобіль завівся, сів на переднє пасажирське сидіння й вони поїхали у сторону с.Центральне. По дорозі ОСОБА_25 не впорався з керуванням й вони з`їхали у кювет. Після цього за невдалих спроб завести автомобіль, залишили його на місці аварії та порозходилися додому. Оскільки вважав, що автомобіль береться з дозволу власника, просив його виправдати.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, його вина об`єктивно підтверджується наступними належними та допустими доказами:
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , допитаної судом у режимі відео конференції про те, що обвинувачених знає як друзів її внука ОСОБА_26 . Автомобіль придбала за 30 000 грн. у подарунок внуку ОСОБА_15 на 18 річчя та він трохи користувався ним, водійських прав не отримував. ОСОБА_16 поїхав на навчання, автомобіль з ключами запалення залишив у дворі. Об 20 год. лягла спати. Наступного дня зранку о 7 год. вивила відсутність автомобіля. Ворота у двір були зачинені на болтик. Після цього, пішла до невістки й повідомила про зникнення автомобіля. Як їй стало відомо, невістка зателефонувала своєму сину ОСОБА_15 , він сказав, що дозволив взяти машину ОСОБА_27 та ОСОБА_13 , однак вони з ОСОБА_28 викликали поліцію. Автомобіль знайшли невістка та ОСОБА_29 біля колонії у с.Центральне. Потім приїхали поліцейські й вмовили її написати заяву про викрадення. Батьки обвинувачених приходили, вона їх пробачила, автомобіль відремонтовано батьком ОСОБА_30 , претензій немає.
Показаннями свідка ОСОБА_31 про те, що обвинувачених знає, у неприязних відносинах з ними не перебував, потерпіла колишня свекруха його дружини, ОСОБА_14 її внук, син його дружини від першого шлюбу. ОСОБА_16 проживав у бабусі, на даний час навчається у місті Миколаїв, проживає у гуртожитку, його речі знаходяться у матері, живуть із свекрухою «двір у двір». Бабуся два роки тому придбала для ОСОБА_15 автомобіль за 30 000 грн. як подарунок на майбутнє 18-річчя. Автомобіль весь час знаходився у бабусі у гаражі, або у дворі, вона розпоряджалася ним. Іван іноді на прохання бабусі на цьому авто возив її справах. Восени 2020 року близько 7-8 години ранку до них додому прийшла потерпіла та повідомила про викрадення автомобіля. Вони з дружиною відразу почали його шукати. Приблизно через годину пошуків автомобіль знайшли біля пожежної частини Снігурівської ВК з пошкодженнями. Від свідка ОСОБА_19 дізналися, що автомобіль залишив ОСОБА_32 . Дружина відразу зателефонувала ОСОБА_15 запитати чи знає він щось з цього приводу, розмови він не чув, однак після даної розмови дружина наполягла викликати поліцію. Після цього, автомобіль затягнув у двір до господарки ОСОБА_17 .
Показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що восени 2020 року після 24 год до нього додому приходили обвинувачені, ОСОБА_32 просив 2 літра бензину, сказав, що машина заглохла, який він їм надав. Будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у хлопців не помітив.
Показаннями свідка ОСОБА_33 про те, що восени 2020 року близько 4 години ранку перебував на добовому чергуванні у пожежній частині Снігурівської ВК №5, коли звернулися обвинувачені з проханням допомогти виштовхати автомобіль з кювету. Вони втрьох намагалися завести автомобіль, однак їм це не вдалося. Як він зрозумів у автомобілі закінчилося пальне. Після цього хлопці залишили автомобіль на місці та пішли. Від них відчувався запах алкоголю. Раніше бачив за кермом цього авто ОСОБА_26 .
Показаннями свідка ОСОБА_34 про те, що працює продавцем у магазині-кафе «Злагода», розташованому у с.Вавилове. Восени 2020 року у кафе святкували день народження, обвинувачені були у числі запрошених. Близько 22 год. кафе зачинила, що було далі їй не відомо.
Інформативним рапортом інспектора СРПП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_35 про надходження повідомлення зі служби «102» 29.10.2020 о 08:26, відповідно до якого ОСОБА_36 заявив про зникнення автомобіля ВАЗ2105 державний номер НОМЕР_2 з двору домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , який виявлено у с.Центральне поряд з лікарнею, очікують наряд поліції біля авто (Т.1 а.с.143);
Заявою ОСОБА_4 від 29.10.2020 на ім`я начальника Снігурівського ВП ГУНП у Миколаївській області у якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому їй особу, яка у період часу з 20 години 28.10.2020 по 7 годину 29.10.2020 незаконно заволоділа транспортним засобом, автомобілем марки ВАЗ-21053 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився на подвір`ї території домоволодіння по АДРЕСА_4 (Т.1 а.с.144), за якою того ж дня до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000427 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування за ч.2 ст.289 КК України (Т.1 а.с.142);
Протоколом огляду місця події від 29.10.2020 з план-схемою та фототаблицею, яким встановлено, що місцем події є належне ОСОБА_4 домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , огороджене з усіх боків парканом та вхід до якого здійснюється з вулиці Нова через металеву хвіртку, на якій зафіксовано наявність запірного пристрою у вигляді металевого гачка, та металеві ворота. Оглянуто територію двору, де на відстані 5 метрів від будинку, виявлено відсутність автомобіля. У подальшому було оглянуто територію прилеглу до Снігурівської ВК №5, що розташована по вул..Суворова,1, у с.Центральне Снігурівського району, де на грунтовій дорозі виявлено транспортний засіб марки ВАЗ 21053 з механічними пошкодженнями у вигляді деформації передньої частини авто, передньої лівої частини переднього лівого крила, розбиття лобового скла. В ході огляду автомобіль та чотирнадцять слідів папілярних узорів пальців рук, які виявлено із зовнішньої та внутрішньої сторони лівих та правих передніх та задніх дверцятах, а також на даху, автомобіля, вилучено до Снігурівського ВП (Т.1 а.с.145-157);
Розпискою ОСОБА_4 про отримання 29.10.2020 від працівників поліції належного їй автомобіля (Т.1 а.с.158);
Заявою ОСОБА_4 від 03.11.2020, згідно якої вона надала наявні у неї свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль ВАЗ 21053 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_11 , а також свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_4 , видане на її ім`я (Т.1 а.с.160-168);
Довідками №1263 та №1264, виданими 03.11.2020 Центральною сільською радою Снігурівського району, за даними якої ОСОБА_4 дійсно проживає одна у належному їй будинку АДРЕСА_4 (Т.1 а.с.169);
протоколом огляду місця події від 03.11.2020 з план-схемою та фото таблицею, в ході якого додатково оглянуто територію домоволодіння ОСОБА_4 , вхідні металеві хвіртку та ворота. В ході огляду встановлено, що наприкінці двору домоволодіння мається огорожа у вигляді паркану з листів шиферу, посередині якої є вільний прохід у напрямку АДРЕСА_2 ; двохстворчаті ворота зачинені на момент огляду з середини території домоволодіння за допомогою металевого болта та гайки, які з`єднують через отвори дві створки воріт, гайка відкручується без зусиль та допоміжних інструментів. Хвіртка має запірний пристрій у вигляді металевого цвяху, який вставлений в отвори хвіртки та входить в отвір металевої стійки воріт. Зі сторони проїжджої частини вул..Нова мається доступ до запірного пристрою хвіртки. Оглянуто наданий потерпілою ОСОБА_4 навісний замок з ключем та відрізок металевого ланцюга за допомогою яких були зачинені ворота території її домоволодіння зі сторони проїжджої частини вул..Нова в ніч на 29.10.2020 та які слугували додатковим запірним пристроєм воріт й були виявлені потерпілою біля воріт на присадибній ділянці. Зафіксовано пошкодження вказаного навісного замка у виді вдавлення у верхній частині, подряпин металевого корпусу. Вище вказаний замок з ключем та фрагментом ланцюга було поміщено до спец пакету для речових доказів та вилучено (Т.1 а.с.175-181);
Заявою ОСОБА_4 від 03.11.2020, згідно якої вона надає дозвіл на огляд належного їй автомобіля, який на даний час знаходиться в ОСОБА_7 на ремонті (Т.1 а.с.174);
Заявою ОСОБА_7 від 03.11.2020 , згідно якої він надає добровільну згоду на проведення огляду автомобіля належного ОСОБА_4 , який знаходиться на території його домоволодіння (Т.1 а.с.182);
Протоколом огляду транспортного засобу від 03.11.2020 з фототаблицею, проведеним за участі ОСОБА_7 та за місцем його проживання на території домоволодіння, розташованим по АДРЕСА_3 . В ході огляду було зафіксовано механічні пошкодження транспортного засобу (Т.1 а.с.183-187);
Розпискою ОСОБА_7 від 03.11.2020, якою він зобов`язався повернути ОСОБА_4 належний їй автомобіль після проведення його ремонту (Т.1 а.с.188);
Заявою ОСОБА_4 від 03.11.2020, згідно якої вона відмовляється подавати цивільний позов у кримінальному провадженні у зв`язку із відшкодуванням їй збитків, претензій до обвинувачених не має (Т.1 а.с.189);
Постановою слідчого від 03.11.2020 про уточнення адреси, згідно якої вважати правильною адресу домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_4 та з якого було викрадено належний їй автомобіль, а саме: АДРЕСА_4 (Т.1 а.с.202-203);
Висновком експерта судової дактилоскопічної експертизи №1031 від 09.11.2020, згідно з яким вилучені під час огляду місця події 29.10.2020 з поверхні автомобіля три сліди папілярних узорів пальців рук залишені пальцями правої руки ОСОБА_5 (Т.1 а.с.190-201, 204-232);
Висновком експерта судової трасологічної експертизи №920 від 18.11.2020, згідно якої наданий на експертизу навісний замок, вилучений при проведенні огляду місця події 03.11.2020, перебуває у несправному та не робочому стані у зв`язку із наявним пошкодженням ригелю, утвореним в результаті вириву дужки вказаного замка. На зовнішній поверхні, а саме на верхньому торцевому краю корпусу замка, наявний слід впливу стороннього предмету з розмірами 13х3 мм, не придатний для ідентифікації знаряддя, що його залишило (Т.1 а.с.236-247 );
Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.11.2020 з фототблицею, проведеним за участі підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_37 , в ході якого ОСОБА_5 у присутності понятих, на місці, розказав, як він звечора вживав алкогольні напої у кафе «Злагода», як він запропонував ОСОБА_38 покататись на автомобілі, який вони візьмуть у ОСОБА_26 , показав яким чином він проникав на територію домоволодіння ОСОБА_4 з метою викрадення автомобіля останньої без її дозволу чи інших осіб, який планував непомітно повернути до ранку, яким чином він сокирою, яку взяв біля господарчої споруди вказаного домоволодіння, відбив навісний замок на воротах, відкрутив рукою болт з гайкою, які слугували додатковим запірним пристроєм воріт й таким чином відчинив ворота, як він сказав ОСОБА_38 щоб допоміг викотити автомобіль з двору, як вони завели двигун з поштовху, сіли в автомобіль, він на сидіння водія, а ОСОБА_6 на переднє пасажирське сидіння, вказав напрямок руху у сторону с.Центральне, у якому вони вдвох рухалися, а також місце на узбіччі польової дороги біля території ДУ «Снігуріська ВК №5» в с.Центральне, де він не впорався з керуванням та місце, де було залишено автомобіль після невдалих спроб його завести (Т.2 а.с.11-21);
Протоколом огляду предмету від 13.11.2020 з фототаблицею, а саме сокири, добровільно виданої ОСОБА_4 , за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого він вказав, що саме цією сокирою він відбив навісний замок, який був на в`їздних воротах домоволодіння ОСОБА_4 (Т.2 а.с.22-25);
Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.12.2020 з додатком у вигляді флеш-накопичувач з відеозаписом, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , в ході якого останній у присутності захисника, законного представника та при понятих показав на місці як саме він разом з ОСОБА_5 на пропозицію останнього зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_4 , як допоміг ОСОБА_39 виштовхати автомобіль з двору та у якому напрямку вони з ОСОБА_5 рухалися, після того як завели автомобіль з поштовху (Т.2 а.с.35-39);
Протоколом перегляду матеріалів відеозапису від 25.12.2020, у ході якого відтворено хід проведеного 23.12.2020 слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 (Т.2 а.с.40-43).
Вказані докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він заволодів транспортним засобом правомірно, отримавши дозвіл власника неправдиві, оскільки суперечать показанням потерпілої, свідка ОСОБА_31 , та спростовуються протоколом проведення слідчого експерименту за участю самого ОСОБА_5 , в ході якого останній показував на місці, що проникав на територію домоволодіння ОСОБА_4 з метою викрадення автомобіля для того, щоб покататися, після чого непомітно до ранку повернути, при цьому на цей раз дозволу взяти автомобіль ні в кого не запитував. Крім того, про умисел на незаконне володіння автомобілем обвинуваченим свідчать його дії при заволодінні ним.
Вказані показання обвинуваченого є способом захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
При цьому, суд критично ставиться до показань потерпілої ОСОБА_4 , які вона надала у ході судового розгляду, про те, що не бажала притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності, та робила все що їй казали поліцейські, працівникам поліції замок, яким зачинялися ворота, не видавала, оскільки вони не узгоджуються з її фактичними діями, а саме зверненням до поліції про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які незаконно заволоділи належним їй транспортним засобом, прийняття добровільної участі у слідчих діях, зокрема при проведенні додаткового огляду місця події від 03.11.2020, в ході якого вона добровільно видала поліцейським навісний замок з пошкодженнями, на який зачинялися ворота під час викрадення автомобілю. Такі показання потерпілої зумовлені бажанням виправдати дії обвинувачених через особисту прихильність за спливом часу, відсутність матеріальних претензій за відновлення пошкоджень транспортного засобу.
Також суд критично сприймає показання свідка ОСОБА_40 про те, що вважає себе володільцем автомобіля ВАЗ 2105, який придбав за подаровані бабусею на день народження кошти, автомобіль у нього ніхто не викрадав, ОСОБА_41 взяв автомобіль з його дозволу, оскільки згідно матеріалів даного кримінального провадження, станом на 29.10.2020 року правомірним володільцем автомобіля була ОСОБА_4 , яка й ініціювала звернення до правоохоронних органів із заявою про злочин. Такі показання свідок надав з метою уникнення його товаришем обвинуваченим ОСОБА_42 кримінальної відповідальності за вчинене. Крім того, автомобіль на нього офіційно не зареєстровано, придбано не ним, зберігається на території двору ОСОБА_4 , яка ним і розпоряджається. Водійських прав та документів на автомобіль ОСОБА_43 немає.
Таким чином, обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю досліджених доказів. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у сховище.
Разом з тим, така кваліфікуюча ознака дій обвинуваченого ОСОБА_5 , як за попередньою змовою групою осіб та обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_6 за ч.2 ст.289 КК України всупереч ст..62 Конституції України побудовані на припущеннях, оскільки прокурором поза розумнім сумнівом не доведено та в судовому засіданні не встановлено існування попередньої домовленості на спільне вчинення обвинуваченим незаконного заволодіння транспортним засобом з прямим умислом.
Так, приміткою 1 до ст.289 КК України визначено, що під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти умисне, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.
Тобто, склад злочину, передбачений ст.289 КК України утворюється лише при наявності прямого умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Згідно ч. 2 ст.24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Як зазначено у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.) заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб має місце у випадках, коли дві особи і більше заздалегідь, тобто до початку виконання дій, які становлять об`єктивну сторону складу злочину, домовилися про спільне його вчинення, незалежно від того, хто з них керував цим засобом. Проте не підлягають кримінальній відповідальності за ст.289 КК України особи, які не брали участі у вилученні транспортного засобу, але після заволодіння ним винною особою здійснили поїздку на ньому.
При цьому, ч. 2 ст.28 КК України зазначає, що злочин визнається вчиненим за попереднього змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку скоєння злочину, домовилися про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій, тощо).
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема показів неповнолітнього ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 , неповнолітній ОСОБА_6 не був обізнаний про намір ОСОБА_5 вчинити саме незаконне заволодіння транспортним засобом. Як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду неповнолітній ОСОБА_6 вказував на те, що пристав на пропозицію ОСОБА_5 взяти автомобіль, оскільки останній його запевнив, що є дозвіл власника, яким є ОСОБА_44 та що, він раніше бачив як ОСОБА_16 їздив на цьому авто разом із ОСОБА_45 , й це не викликало у нього ніяких сумнівів. Вказане підтвердив у суді й ОСОБА_41 , пояснивши, що просив ОСОБА_46 допомогти завести автомобіль з поштовху, казав, що автомобіль йому дозволили взяти. ОСОБА_47 саме це й зробив, допоміг штовхати автомобіль доки він не завівся.
Жодних доказів того, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 існувала попередня змова чи домовленість на незаконне заволодіння транспортним засобом, стороною обвинувачення не представлено.
Згідно з п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стороною обвинувачення не здобуто доказів того, що неповнолітній ОСОБА_6 мав умисел на вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, усвідомлював дійсне значення дій, які вчинялись ОСОБА_5 , передбачав суспільну небезпеку цих дій та бажав їх настання.
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що у діях неповнолітнього ОСОБА_6 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, а тому він підлягає виправданню за вказаним обвинуваченням.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що на час вчинення злочину мав вік 18 років, за місцем проживання та навчання характеризуються позитивно, є учнем Херсонського мореходного коледжу, неодружений, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд приймає повне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди; відсутність будь-яких претензій від потерпілої.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.
При призначенні покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, вчинено умисний тяжкий злочин, обставини та мотиви його вчинення, наслідки його вчинення для потерпілої особи, наявність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, вказані дані про особу обвинуваченого, враховуючи висновок Снігурівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області про середній рівень ймовірності вчинення обвинуваченим повторного правопорушення та можливість його виправлення на запобігання вказаному ризику без ізоляції від суспільства й приходить до висновку, що для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів необхідним та достатнім буде покарання не пов"язане з ізоляцією від суспільства, однак в умовах нагляду та контролю, а тому призначає йому покарання у мінімальних межах інкримінованої статті у виді позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
На підставі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого судові витрати за проведення судових трасологічних експертиз № 1031 від 09 листопада 2020 року у розмірі 2451,75 грн, № 920 від 18 листопада 2020 у розмірі 1307,60 грн, а всього у загальній сумі 3759,35 грн, що підтверджена довідкою про їх вартість (Т.1 а.с.205, 241);
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку на один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки за п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та виправдати.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави 3759,35 грн (три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять грн. 35 к.) на залучення експерта.
Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 21053, 1990 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та сокира, належні потерпілій ОСОБА_4 та передані їй під схорону розписку - вважати повернутими потерпілій; навісний замок жовтого кольору з позначеннями "Gusam" з фрагментом ланцюгу, належний ОСОБА_4 , які поміщені до спецпакету для речових доказів № 5221568 та передані до камери зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області - повернути потерпілій ОСОБА_4 ; 3 шт. таблиці №№ 1, 2, 3 до протоколу огляду місця події від 29 жовтня 2020 року, на яких містяться сліди папілярних узорів пальців рук, які поміщені до спецпакету для речових доказів № 5421328, дактилоскопічна картка, заповнена на ім`я ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка поміщена до спецпакету для речових доказів № 5421329, дактилоскопічна картка, заповнена на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка поміщена до спецпакету для речових доказів № 5421330, дактилоскопічна картка, заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка поміщена до спецпакету для речових доказів № 5421331, дактилоскопічна картка, заповнена на ім`я ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка поміщена до спецпакету для речових доказів № 5421332 та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області - зберігати при матеріалах кримінального провадження; флеш-накопичувач "SanDisk Micro SD" об`ємом 16 GB, на якому міститься відеозапис проведення слідчого експерименту за участю неповнолітнього ОСОБА_6 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000427 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з моменту оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1