Справа № 527/1667/21
провадження № 1-кс/527/385/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2021 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна _ ОСОБА_3 , представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,, про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000326, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 09 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
10 серпня 2021 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000326, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 09 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що в ніч з 08.08.2021 по 09.08.2021 року невідома особа, за адресою АДРЕСА_1 , незаконно заволоділа транспортним засобом марки ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 білого кольору, чим спричинила потерпілому майнову шкоду.

09.08.2021 року вказане кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 289 КК України зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326.

Близько 16:00 год. 09.08.2021 року у ході проведення оперативно-розшукових заходів на вул. Мічуріна поблизу буд. №1, с. Великі Кринки, Кременчуцького району, Полтавської області було виявлено на дорозі автомобіль марки ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 білого кольору. Даний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 жителю: АДРЕСА_2 . Фактичним користувачем та володільцем автомобіля являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 (тел. НОМЕР_3 )

16:16 год. 09.08.2021 року в ході огляду автомобіля марки ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 білого кольору за добровільною видачею ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено в салоні автомобіля та на вхідних дверях сліди папілярних візерунків пальців рук, та мобільий телефон марки «Samsung Duos» білого кольору ІМЕІ1 НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 з двома сім-картами Київстар та Водафон, який належить гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , огляд проводився за участю потерпілого в якого було незаконно угнано вищевказаний автомобіль, який в ході огляду впізнав свій автомобіль і сказав, що саме це його автомобіль даний автомобіль вилучено до майданчику тимчасового тримання автомобілів відділу поліції №1 КРУП ГУ Національної поліції в Полтавській, мобільний телефон марки «Samsung Duos» білого кольору ІМЕІ1 НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 з двома сім-картами Київстар та Водафон вилучено в кімнату зберігання речових доказів відділу поліції №1 КРУП ГУ Національної поліції в Полтавській.

10.08.2021 року вказані вище речі відповідно до постанови визнані та залучені до кримінального провадження як речові докази.

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене під час огляду 09 серпня 2021 року майно є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження, слідчий просила накласти арешт на майно: автомобіль марки ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 білого кольору, який перебуває в користуванні та фактичним володільцем якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 (тел. НОМЕР_3 ), даний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 жителю: АДРЕСА_2 ; мобільний телефон марки «Samsung Duos» білого кольору ІМЕІ1 НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 з двома сім-картами Київстар та Водафон, який належить гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони власнику та володільцю автомобіля та мобільного телефону користуватися ним із залишенням автомобіля на майданчику тимчасового тримання автомобілів відділу поліції №1 КРУП, та мобільного телефону в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №1 КРУП ГУ Національної поліції в Полтавській області шляхом заборони відчуження автомобіля та мобільного телефону власником чи іншими особами на підставі його довіреності.

У судове засідання слідчий не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, клопотання підтримувала.

Володільці майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 вважав, що в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити, оскільки слідчим було порушено процедуру вилучення цього майна.

ОСОБА_3 підтримав думку свого представника.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали ( а.с. 1-7), дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені 09 серпня 2021 року транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 та перебуває в користуванні ОСОБА_8 та мобільний телефон марки «Samsung Duos» білого кольору ІМЕІ1 НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 з двома сім-картами Київстар та Водафон, який належить гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , набули статусу тимчасово вилученого майна та визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речового доказу у кримінальному провадженні та може підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000326, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 09 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 09 серпня 2021 року під час огляду в с. Великі Кринки, Кременчуцького району, Полтавської області, а саме: автомобіль марки ВАЗ 2109 д.н.з НОМЕР_1 білого кольору, який перебуває в користуванні та фактичним володільцем якого є ОСОБА_8 , який належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки «Samsung Duos» білого кольору ІМЕІ1 НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 з двома сім-картами Київстар та Водафон, який належить гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони власнику та володільцю автомобіля та мобільного телефону користуватися ним із залишенням автомобіля на майданчику тимчасового тримання автомобілів відділу поліції №1 КРУП, та мобільного телефону в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції №1 КРУП ГУ Національної поліції в Полтавській області шляхом заборони відчуження автомобіля та мобільного телефону власником чи іншими особами на підставі його довіреності.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1