КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника АТ "Перший Український Міжнародний Банк" ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах АТ "Перший Український Міжнародний Банк", про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002347 від 04.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах АТ "Перший Український Міжнародний Банк", про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002347 від 04.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що ОСОБА_2 , звертаючись до суду з клопотанням про встановлення процесуальних строків, в прохальній його частині просить суд зобов`язати слідчого здійснити ряд процесуальних дій, однак дані вимоги не можуть бути задоволені судом, оскільки слідчий є незалежною процесуальною особою і зобов`язаний виконувати обов`язки згідно з чинним законом, окрім того, на суд покладено обов`язок контролю за дотриманням процесуального законодавства, а не функцію процесуального керівництва у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання представника АТ "ПУМБ" ОСОБА_2 про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні №0002347 від 04.03.2016.

Обґрунтовуючи можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні, апелянт посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного суду від 23 травня 2018 року у справі №237/1459/17 (провадження N 13-19кс18), від 12.10.2017 у справі №757/49263/15-к (провадження № 5-142кс(15)17), про те, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилає положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 цього Кодексу.

Окрім того, апелянт, посилаючись на вимоги ст. 24 КПК України, рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 у справі №1-6/2015 та від 13.06.2019 №4-р/2019, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцію України (ч. 1 ст. 9 Конституції) і рішення Європейського суду з прав людини вважає, що ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року може бути оскаржена в суді апеляційної інстанції.
Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 , суддя-доповідач приходить до висновку, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування передбачені частинами першою та другою ст. 309 КПК України.
Зокрема, ч. 1 ст. 309 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;
5-1) застосування запобіжного заходу у виді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;
9) арешт майна або відмову у ньому;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;
11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

11-1) продовження відсторонення від посади;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;

13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.
У частині другій ст. 309 КПК України передбачено можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Отже, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко визначений перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, і ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні, у даному переліку відсутня, а тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою на таку ухвалу відкритим бути не може.

При цьому твердження ОСОБА_2 на те, що слідчий суддя ухвалив рішення, не передбачене нормами кримінального процесуального закону, до яких відсилає положення ч. 3 ст. 309 КПК, є безпідставними, оскільки за наслідками розгляду клопотання про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні слідчий суддя, відповідно до встановлених обставин, міг ухвалити рішення як про задоволення вказаного клопотання, так і про відмову у задоволенні клопотання.

Щодо посилання на ст. 24 КПК України, то вказаною нормою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом, проте, як було зазначено в цій ухвалі, чинним КПК України не передбачена можливість оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про встановлення у кримінальному провадженні процесуальних строків.

Посилання на рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі №1-6/2015 та від 13 червня 2019 року №4-р/2019, Конституцію України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини є некоректним.

Так, рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі №1-6/2015 та від 13 червня 2019 року №4-р/2019 не стосуються питань оскарження судових рішень, ухвалених слідчими суддями.

Статтею 55 Конституції Україникожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Протезгідно з рішенням Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 реалізація права на звернення до суду, передбаченого ст. 55 Конституції України, забезпечується у відповідному виді судочинстві в порядку, визначеному процесуальним законом.
Чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні.

Неможливість окремого оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, разом з тим, ніяким чином не порушує право на справедливий суд та інші гарантії, встановлені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та рішеннях Європейського суду з прав людини, оскільки чинним кримінальним процесуальним законом передбачено порядок перевірки ухвал слідчого судді, не передбачених у ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК України.

Так, ч. 3 ст. 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають ї заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Отже, ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 в інтересах АТ "Перший Український Міжнародний Банк" про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002347 від 04.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, не може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 рокуслід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 399 КПК України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника АТ "Перший Український Міжнародний Банк" ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2021 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах АТ "Перший Український Міжнародний Банк", про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002347 від 04.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1

Справа №753/2780/21

Провадження №11-сс/824/355/2021
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3
Доповідач ОСОБА_1