Справа № 463/5005/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/574/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

в провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 - ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.15 -ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України.

Прокурора ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжного заходу тримання під вартою.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року задоволено вищенаведене клопотання та продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці з 02 червня 2021 року по 01 серпня 2021 року включно. Визначено обвинуваченому ОСОБА_7 , заставу в розмірі 250 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 567500 грн. (п`ятсот шістдесят сім тисяч п`ятсот гривень). У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_7 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст. 202 КПК України. У випадку звільнення з-під варти на підозрюваного ОСОБА_7 покладаються такі обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю. Визначено обвинуваченому ОСОБА_9 , заставу в розмірі 250 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 567500 грн. (п`ятсот шістдесят сім тисяч п`ятсот гривень). У випадку звільнення з-під варти на підозрюваного ОСОБА_9 покладаються такі обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні та носити електронний засіб контролю.

Своє рішення суд мотивує тим, що на даний час з`ясування обставин у даному кримінальному провадженні не завершено, оскільки суд допитує потерпілих у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні ряду злочинів, включаючи і особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, з метою уникнення від кримінальної відповідальності можуть переховуватись від суду, враховуючи міру покарання у разі визнання їх винуватими,яка їм загрожує, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на даний час ще всі не допитані в судовому засіданні, продовжити злочинну діяльність перешкоджати встановленню істини у справі, підстав для обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу немає.
Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Також просить у випадку відмови в задоволенні даної скарги визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування покликається на те, що до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 мав постійне місце проживання та праці, а саме був соціальним працівником в Шевченківській РДМ в м. Львові, в нього на утриманні дружина, неповнолітній син, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно. Підкреслює, що суд не може оцінювати ризик уникнення обвинуваченого від слідства і суду виключно на підставі ступеня тяжкості інкримінованого злочину та суворості можливого вироку. Крім цього, на думку апелянта розмір застави 250 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 567500 грн. не відповідає вимогам ч.4 ст. 182 КПК України, оскільки є завідомо непомірним для нього, не враховує майнового та сімейного стану родини ОСОБА_7 , зокрема дохід дружини становить 70 000 грн. за рік, а мати отримує 35 000 грн. за рік.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу (його продовження) є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою з визначенням застави обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_7 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід, зокрема більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи сторони захисту про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки, продовжений ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у повній мірі відповідає вимогам закону, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі і більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним у справі процесуальним ризикам.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Покликання апелянта про те, що ОСОБА_7 мав постійне місце проживання та праці, а саме був соціальним працівником в Шевченківській РДМ в м. Львові, в нього на утриманні дружина, неповнолітній син, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно. є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 02 червня 2021 року про продовження строку тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3