Провадження № 11-кп/4820/544/21
Категорія : запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого за ч.2 ст.307КК України ОСОБА_7 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року про продовження строку тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою дію обраного, під час досудового розслідування, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 20 серпня 2021 року включно.

Суд мотивував своє рішення тим, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, істотно не зменшились, що свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що заявив захисник, та що такі заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі.

Не погоджуючись з таким рішення суду, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням його волі.

Вважає, що ризики, на які посилався прокурор не підтверджені належними та допустимими доказами.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність умислу у обвинуваченого на переховування від суду, впливу на свідків або перешкоджання кримінальному провадженню або його можливості переховуватись від суду.

Крім того, вважає, що посилання прокурора на те, що необхідно допитати свідка ОСОБА_9 , неправдивим, оскільки останній не проходить по справі свідком та є обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, тому така обставина не може бути підставою для продовження варти обвинуваченому ОСОБА_7 .

Стверджує, що в матеріалах справи письмові докази, які надала сторона обвинувачення, є недопустимими, про що сторона захисту неодноразово заявляла в судових засіданнях першої інстанції, так як вказують на необґрунтованість та безпідставність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України.

Оскільки залишилось дослідити речові докази, які зберігаються органами поліції та відеозаписи слідчих дій обшуку та слідчого експерименту, оригінали яких знаходяться у сторони обвинувачення, обвинувачений вже тривалий час (понад три місяці) знаходиться під вартою, суд не може абстрагуватися від всіх необхідних умов та автоматично продовжує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, який є надто суворим, тому необхідно застосувати запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі ОСОБА_7 .

Ризики, що обвинувачений намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, ґрунтуються на припущеннях, оскільки не підтвердженні жодним та допустимим доказом.

Звертає увагу, що обвинувачений є військовослужбовцем, має постійне місце роботи та проживання, стабільний дохід, на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши судове рішення, в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, на суд покладено обов`язок розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Доводи апеляційної скарги захисника про перебільшення доведених ризиків чи їх відсутність, які б давали суду підстави вважати, що ОСОБА_10 може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суперечать дослідженим матеріалам провадження та не можуть бути прийнятими до уваги.
Посилання захисту на те, що в провадженні існують обставини, які не були враховані судом та давали суду підстави для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суперечать дослідженим матеріалам кримінального провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується, що метою і підставою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в даному провадженні, є запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом та такі ризики продовжують існувати на даний час, і виправдовують подальше тримання особи під вартою. Також судом першої інстанції враховано тяжкість покарання, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ч.2 ст.307 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 років до 10 років з конфіскацією майна.
При розгляді апеляційної скарги захисника, колегією суддів встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та неможливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, оскільки інший запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не зможе запобігти доведеним ризикам.
Докази та обставини, які наявні в матеріалах кримінального провадження, дають достатні підстави колегії суддів вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення, впливати на свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, що, в сукупності з вищевказаними обставинами, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Погоджуючись з такими висновками суду, апеляційний суд вважає, що для запобігання наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, суд обґрунтовано продовжив строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , з такими висновками суду погоджується колегія суддів.
Крім того, місцевим судом вірно зазначено, що обставини, на які посилається сторона захисту, зокрема наявність на утриманні двоє неповнолітніх дітей, та зазначені в апеляційній скарзі стабільний дохід, постійне місце роботи, та те що обвинувачений є військовослужбовцем, вже існували на час обрання відносно, останнього, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на цей час не є визначальними і такими, що б давали можливість змінити запобіжний захід на інший.
Посилання апелянта на відсутність достатніх доказів, які б підтверджували існування, зазначених в оскаржуваній ухвалі ризиків, що останні є надуманими, в судовому засіданні апеляційної інстанції, свого підтвердження не знайшли.
Твердження захисту, що місцевому суду, в даному кримінальному провадженні, залишилось дослідити речові докази, допитати свідка, крім того, обвинувачений знаходиться тривалий час під вартою, такий вигляд запобіжного заходу є надто суворим, не можуть слугувати підставами для скасування ухвали суду, позаяк не свідчать про те, що раніше заявлені та доведені ризики зменшились чи зникли.
Встановлені в даному провадженні обставини не дають колегії суддів підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, про що просить захисник, зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків, а доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали суду.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 20 серпня 2021 року, включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4