Справа № 932/3640/21
Провадження № 1-кс/932/1894/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000335 від 30.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України -

в с т а н о в и в :
старший слідчий слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000335 від 30.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а об`єкта саме приміщення, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 113, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Клопотання погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 .

В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 30.04.2021 до Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській надійшла заява від директора ТОВ Форвард Дніпро ОСОБА_5 , який повідомив, що 30.04.2021 р. приблизно о 11 год. 30. хв. невстановлені особи, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 шахрайським шляхом заволоділи обєктом нерухомості, а саме нежитловим приміщенням де знаходиться магазин Укрзолото.
В ході досудового розслідування у якості свідка було допитано гр. ОСОБА_5 , який пояснив наступне, що згідно наказу від 07.11.2013 року №3 мене призначено на посаду директора ТОВ «Форвард Дніпро» (код єрдпоу 36839346).

Вказане підприємство з 2013 року по сьогоднішній день, на підставі договорів позички, здійснює здачу в оренду нежитлових приміщень, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , опис: загальна площа 591,7 кв.м, опис: в житловому будинку літ. А-5,6 приміщення, яке складається з: літ. а-1- прибудова, частка першого поверху приміщення №92 поз. 1-15, площею 318,8 кв.м., частка підвалу VII поз. 1-25, 1-2, площею 269 кв.м., сходова клітина І поз. Щ площею 3,8 кв.м., ганки літ. а-а (2), приямки літ. а(8), а(9).

Власником вказаного об`єкту нерухомості з 2013 року по теперішній час являється ОСОБА_6 , громадянин Російської Федерації. Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу від 29.07.2013 реєстраційний номер 2202 між ТОВ «Форвард Дніпро» та ОСОБА_6 .

В 2013 році, ТОВ «Форвард Дніпро» заключив договір позички з ОСОБА_6 , про управління вказаним вище нерухомим майном (передача його в оренду, тощо). З того часу, ТОВ «Форвард Дніпро» здійснює здачу вказаної нерухомості в оренду.

01.04.2021 року ТОВ «Форвард Дніпро» передали в оренду вищевказане примішення ФОП « ОСОБА_7 » (код НОМЕР_1 ), після чого вказане приміщення експлуатувалось орендарем.

27.04.2021 року приблизно в 10 до 11 години ОСОБА_5 зателефонували представники ФОП « ОСОБА_7 », та повідомили про те, що невідомі особи в супроводі озброєних чоловіків в камуфльованій одежі та балаклавах, незаконно увірвались до вищевказаного приміщення, та заблокували вхідні двері. Після чого вказані невідомі особи, які були в камуфльованій одежі та балаклавах, витіснили з приміщення представників ФОП « ОСОБА_7 »

27.04.2021 приблизно в 19:30 годин 27.04.2021 був отриманий витяг з реєстру прав на нерухоме майно, згідно якого, актуальним записом, власником приміщення є ОСОБА_6 , про що мною було повідомлено особам, які захопили вказане приміщення, та відмовлялись покинути його.

Через скло вхідної двері, невідома особа, яка була одягнена в камуфльований одяг та балаклаву, пред`явила мені договір на охорону вказаного об`єкту, який було складено від імені охоронної компанії «Катгі Сарк - ЛТД».

Надалі, в період часу з 19:30 годин 27.04.2021 до 01:00 годин 28.04.2021 вказані особи, які утримували приміщення, повідомляли, що приїде представник або власник вказаного приміщення, і надасть документи права власності, однак жодна особа з документами так і не приїхала.

В зв`язку з тим, що орендарі не мали подальшої змоги користуватись вказаним приміщенням, через його захоплення невідомими особами, 30.04.2021 ФОП « ОСОБА_7 » достроково розірвало з ТОВ «Форвард Дніпро» договір про оренду вказаного приміщення.

Під час з`ясування обставин захоплення вказаного нерухомого майна, а також в ході ознайомлення із витягом з реєстру прав на нерухоме майно, було встановлено, що 27.04.2021 року нотаріус ОСОБА_8 внесла до вказаного реєстру запис, про державну реєстрацію іпотеки на вказані нежитлові приміщення, в інтересах ПАТ «Банк кредит Дніпро». На думку заявника вказані дії, можливо були здійсненні для подальшого захоплення та перереєстрації вказаного об`єкту нерухомості, та надання вказаним діям невідомих осіб, видимості законності.

Також, 27.04.2021 нотаріус ОСОБА_9 внесла зміни до реєстру прав на нерухоме майно, згідно яких визначила власником вищевказаного нерухомого майна ПАТ «Банк Кредит Дніпро», на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2012 справа №13/5005/8624/2012, при цьому ОСОБА_6 не був стороною у вказаному провадженні, та в межах даного провадження не вирішувалось питання, щодо належного саме йому майна.

30.04.2021 року нотаріус ОСОБА_9 внесла зміни до реєстру прав на нерухоме майно, відмінивши вищевказаний запис, щодо права власності за ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

Таким чином, станом на теперішній час, а саме на 05.05.2021 право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , опис: загальна площа 591,7 кв.м, опис: в житловому будинку літ. А-5,6 приміщення, яке складається з: літ. а-1- прибудова, частка першого поверху приміщення №92 поз. 1-15, площею 318,8 кв.м., частка підвалу VII поз. 1-25,1-2, площею 269 кв.м., сходова клітина І поз. 1, площею 3,8 кв.м., ганки літ. а-а (2), приямки літ. а(8), а(9), зареєстроване за ОСОБА_6 , а невстановленими особами, здійснене незаконне захоплення, утримання вказаного майна, та перешкоджання у допуску до нього власника приміщення або його представників, внаслідок чого в теперішній час спричиняється майнова шкода ОСОБА_6 у виді недоотримання доходів, отриманих від здачі вищевказаного приміщення в оренду.

05.05.2021 року слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про визнання речового доказу майна, а саме об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 ) реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01,

Беручи до уваги вищевикладене та той факт, що вказаний об`єкт нерухомості відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 Кримінального процесуального кодексу України та є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вважає, що вказане майно підлягає арешту, також в даному випадку є необхідність у накладенні арешту на нерухомість для унеможливлення подальшого її відчуження на користь третіх осіб. Подальше його відчуження буде перешкоджати досягненню цілей та завдань кримінального провадження і поверненню його до законного власника.

Виконуючи вимоги п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України слідчий зазначає перелік і види майна, що належить арештувати, а саме нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право власності 5 на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. на даний час належить ОСОБА_6 .

Слідчий вказує у клопотанні, що таким чином, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є не тільки допустимим, а і необхідним з огляду на те, що лише завдяки йому буде виконано завдання даного кримінального провадження - захист інтересів потерпілого.

В судове засідання слідчий не з`явився, причин неявки не повідомив. Неявка слідчого не є перешкодою у розгляді клопотання про арешт майна.

Власник майна в судове засідання не викликався, в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Ознайомившись із доводами клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, зважаючи на таке.

За положеннями ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З представлених матеріалів вбачається, що органом поліції здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000335 від 30.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто за фактом ймовірного шахрайства.

Згідно матеріалів, які додані до клопотання, невстановлені особи ввійшли до об`єкту нерухомості, яке слідчий просить арештувати, перебувають в такому та фактично взяли його під свій контроль. Цьому передувало внесення змін до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо власника майна.

У чому полягало ймовірне шахрайство із клопотання не зрозуміло.

Водночас, за даними ресурсу «Судова влада» та Єдиного реєстру судових рішень, між певними групами осіб тривають спори щодо вказаного об`єкту нерухомості.

Так об`єкт нерухомості був переданий в іпотеку банку, незрозумілим чином приміщення виведено з іпотеки та декілька разів відчужене, востаннє на користь гр. Російської Федерації ОСОБА_6 . При цьому відчужив йому приміщення заявник у провадженні - ТОВ "Форвард Дніпро", яке згодом отримало це приміщення в управління від ОСОБА_6 за договором позички та займається здачею його в оренду.

Заявником у вказаному провадженні є, як вже зазначалось, директор ТзОВ «Форвард Дніпро», який і вказував, що невідомі особи заволоділи об`єктом нерухомого майна.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетовської області від 25.12.2012 року право власності на спірне приміщення визнано за іпотекодержателем АТ «Банк Кредит Дніпро», в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки (справа №13/5005/8624/2012).

Вказане рішення набрало законної сили, на підставі нього нотаріусом внесено запис до реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності банку на даний об`єкт нерухомості.

Вказаний позов був пред`явлений АТ «Банк Кредит Дніпро» саме до ТзОВ «Форвард Дніпро».

Відтак, із клопотання не зрозуміло та слідчим не доведено у чому полягало ймовірне заволодіння чужим майном, шляхом обману чи зловживання довірою.

Слідчий у клопотанні не надав жодної оцінки правової підстави для арешту об`єкта нерухомості, достатності доказів необхідності забезпечення збереження цього речового доказу, можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб, зокрема для АТ «Банк Кредит Дніпро».

Об`єктивних підстав вважати, що нерухоме майно виступало знаряддям вчинення кримінального правопорушення, набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину і відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та віднесено саме до знаряддя вчинення кримінального правопорушення або ж містить на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення, або ж відповідні сліди кримінального правопорушення, немає.

Таким чином, підсумовуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дійсною ціллю, з якою ініційовано клопотання про арешт майна, є вирішення певних цивільно-правових відносин щодо предмета іпотеки, а не виконання завдань кримінального провадження.

Варто також зазначити, що згідно останнього витягу з реєстру речових прав (від 05.05.2021 року) - власником майна вказано гр. ОСОБА_6 , який за матеріалами судових справ та показами заявника, афілійований із цим же заявником у даному кримінальному провадженні - ТОВ "Форвард Дніпро", оскільки останнє фактично управляє цим майном в інтересах ОСОБА_6 .

Відтак, арештовувати майно, яке зналежить особам, безпосередньо пов`язаним із заявником - правової доцільності не має.

Водночас, в даних твердженнях слідчий суддя не є категоричним та не виключає, що можливо певне кримінальне правопорушення і мало місце, однак матеріалами клопотання не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, тим більше шахрайства, такого ступеня тяжкості, що це могло б бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт нерухомого майна.

Керуючись вимогами ст. 2, 7-9, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000335 від 30.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1