Справа № 442/506/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/826/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.05.2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Підбуж, Дрогобицького району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_8 визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_8 злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Скасовано арешт на автомобіль марки «TOYOTA LANDCRUISER 200 VX» р/н НОМЕР_1 , що належить МПП «ЗАХІДТРАНС», накладений згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 30.08.2016 року.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

В мотивах прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що жоден з наявних у матеріалах доказів не вказує на безпосереднє вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 злочину, передбаченого частиною 3 ст. 289 КК України та не містять в собі фактичних даних, які б вказували на причетність обвинуваченого до його вчинення (не є непрямими доказом винуватості обвинуваченого). По своїй суті, досліджені докази не містять в собі беззаперечних фактичних даних, які б давали суду обґрунтовані підстави вважати, що такий вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_8 . У своїй сукупності ці докази є недостатніми для доведення винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 05.05.2016 року приблизно о 19 год. 30 хв., рухаючись на своєму автомобілі "Toyota Landcruiser 200 VX" р.н. НОМЕР_1 по автодорозі до смт. Підбуж Дрогобицького району Львівської області, перед мостом через річку Бистриця обігнав та перекрив дорогу ОСОБА_7 , який в цей час рухався в попутному напрямку на своєму автомобілі марки "ВАЗ-2106", р.н. НОМЕР_2 разом із своїм батьком ОСОБА_13 . Після цього, ОСОБА_8 із застосуванням до потерпілого ОСОБА_7 фізичного насильства у вигляді нанесення ударів руками на ногами в різні частини тіла, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді 11 синців на боковій поверхні шиї справа в середній третині, на лівій дельтовидній ділянці по задній її та боковій поверхні, на спині зліва в ділянці кута лівої лопатки, правій та лівій поперековій ділянці, рани на лівій дельтовидній ділянці по її задній поверхні ближче до вищевказаного синця, які по ступеню тяжкості кваліфікуються за ознакою легких тілесних ушкоджень, та погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, а саме, перезарядивши газовий пістолет марки ПГШ-790 к.9 № НОМЕР_3 , яким він користується на підставі дозволу виданого Дрогобицьким МРВ УМВСУ у Львівській області №Х-12 09.09.2003, та скерувавши його в напрямку ОСОБА_7 , незаконно заволодів транспортним засобом останнього - автомобілем марки "ВАЗ-2106", р.н. НОМЕР_2 , та поїхав на ньому з місця події в напрямку смт. Підбуж.

В апеляційній прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав суперечливими показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , потерпілого ОСОБА_7 . Покликання суду на те, що потерпілий ОСОБА_7 , та свідок ОСОБА_13 перебувають у неприязних відносинах з обвинуваченим та можуть його оговорити через рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.01.2017 року за позовом МПП «Західтранс», засновником якого є ОСОБА_8 до ОСОБА_13 про відшкодування шкоди є безпідставними, оскільки зазначене рішення винесено після вчинення злочину. Крім того, спір мав місце між свідком ОСОБА_13 та жодним чином не стосувався потерпілого. Вказує, що показання свідка ОСОБА_16 суперечать його показанням, даним на досудовому розслідуванні та проведеному слідчому експерименту за його участю. Суд першої інстанції не обґрунтував, чому він взяв до уваги показання ОСОБА_16 , а не свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Крім того ОСОБА_16 , під час досудового розслідування повідомлявся про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Суд безпідставно визнав висновки судово-медичної експертизи №262 від 06.05.2020 року щодо потерпілого ОСОБА_7 та №261 від 06.05.2016 року щодо ОСОБА_13 недопустимими доказами, оскільки такі проводилися в межах іншого кримінального провадження, а також висновки експертизи №492 від 16.08.2016 року, оскільки тілесні ушкодження виявлені під час проведення огляду експертом потерпілий пояснив падінням з драбини за тиждень до проведення огляду. Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що потерпілий на незаконних підставах володів транспортним засобом. Зазначає, що суд не надав оцінки всім доказам, зібраним під час досудового розслідування.

На апеляційну скаргу захисник ОСОБА_12 подав заперечення, в яких просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Зазначає, що суд обґрунтовано не взяв до уваги показання потерпілого ОСОБА_7 , а показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 є суперечливими. Зазначає, що суд вірно встановив, що свідок ОСОБА_15 не був очевидцем події злочину. Вважає обґрунтованим покликання суду на те, що потерпілий ОСОБА_7 , та свідок ОСОБА_13 перебувають у неприязних відносинах з обвинуваченим та можуть його оговорити через рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.01.2017 року. Погоджується із висновком суду про правдивість показань свідка ОСОБА_16 . Вважає висновки експертиз №262 від 06.05.2020 року, №261 від 06.05.2016 року, №492 від 16.08.2016 року недопустимими доказами. Звертає увагу, що транспортний засіб потерпілому не належить. Зазначає. що суд першої інстанції дослідив всі докази, наявні у матеріалах справи.

Потерпілий ОСОБА_7 у апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що є потерпілими від вчиненого злочину ОСОБА_8 . Суд першої інстанції не взяв до уваги протокол допиту свідка ОСОБА_8 на досудовому розслідуванні. Зазначає, що транспортний засіб перебував у його користуванні. Покликання суду про те, що потерпілі перебувають у неприязних відносинах з обвинуваченим є безпідставними. Суд невірно оцінив показання свідка ОСОБА_16 .

Захисник ОСОБА_12 , подав заперечення на вказану апеляційну скаргу, в яких просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зазначає, що ОСОБА_13 не є потерпілим у кримінальному провадженні, а тому не має права на подачу апеляційної скарги. Зазначає, що показання свідка ОСОБА_8 , дані ним на досудовому розслідування не можуть братися до уваги під час судового розгляду. Зазначає, що транспортний засіб потерпілому на законних підставах не належить. Незгода потерпілого з показаннями свідка ОСОБА_16 носить виключно суб`єктивний характер.

Заслухавши доповідача, думку прокурора та потерпілого, які підтримали апеляційні скарги, обвинуваченого, його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, за наступних обставин: 05.05.2016 року приблизно о 19 год. 30 хв., він рухаючись на своєму автомобілі "Toyota Landcruiser 200 VX" р. н. НОМЕР_1 по автодорозі до смт. Підбуж, Дрогобицького району, Львівської області, перед мостом через річку Бистриця обігнав та перекрив дорогу ОСОБА_7 , який в цей час рухався в попутному напрямку на своєму автомобілі марки "ВАЗ-2106", р. н. НОМЕР_2 разом із своїм батьком ОСОБА_13 . Після цього, ОСОБА_8 із застосуванням до потерпілого ОСОБА_7 фізичного насильства у вигляді нанесення ударів руками на ногами в різні частини тіла, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді 11 синців на боковій поверхні шиї справа в середній третині, на лівій дельтовидній ділянці по задній її та боковій поверхні, на спині зліва в ділянці кута лівої лопатки, правій та лівій поперековій ділянці, рани на лівій дельтовидній ділянці по її задній поверхні ближче до вищевказаного синця, які по ступеню тяжкості кваліфікуються за ознакою легких тілесних ушкоджень, та погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, а саме, перезарядивши газовий пістолет марки ПГШ-790 к.9 № НОМЕР_3 , яким він користується на підставі дозволу виданого Дрогобицьким МРВ УМВСУ у Львівській області №Х-12 09.09.2003 року, та скерувавши його в напрямку ОСОБА_7 , незаконно заволодів транспортним засобом останнього - автомобілем марки "ВАЗ-2106", р. н. НОМЕР_2 , та поїхав на ньому з місця події в напрямку смт. Підбуж.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину заперечив та показав, що 05.05.2016 року між 19.00-20.00 год. він їхав разом з дружиною ОСОБА_20 автомобілем «Тойота Лендкрузер» р. н. НОМЕР_1 з роботи та між с. Монастирок та с. Підбуж обігнав автомобіль марки ВАЗ- 2106, на якому їздить ОСОБА_13 , за кермом якого був потерпілий - ОСОБА_7 . Побачивши в автомобілі Полько Федора, він поморгав фарами, щоб вони зупинились. Він зупинив свій автомобіль перед транспортним засобом потерпілого. Після чого між ним та ОСОБА_13 виникла суперечка з приводу відшкодування потерпілим шкоди за ремонт транспортного засобу. Коли ОСОБА_13 відмовився віддати гроші, то він шарпнув його з автомобіля, однак не бив. Тоді з другої сторони автомобіля вийшов син ОСОБА_13 - ОСОБА_21 та розборонив їх. Після того, як він повідомив потерпілому, що буде звертатися в поліцію, ОСОБА_13 та ОСОБА_7 втекли в ліс, автомобіль вони залишили, а він сів за кермо свого автомобіля і поїхав додому. Транспортним засобом ОСОБА_13 він не керував.
Свідок ОСОБА_20 , будучи очевидцем події, в судовому засіданні суду першої інстанції дала аналогічні показання.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 05.05.2016 року о 19:30 год. разом із батьком ОСОБА_13 автомобілем ВАЗ-2106 р. н. НОМЕР_2 поверталися додому та перед мостом с. Підбуж біля річки Бистриця на автомобілі «Тойота Лендкрузер» їх перегнав ОСОБА_8 та перегородив дорогу. Після чого, ОСОБА_8 підійшов до пасажирської дверки їхнього автомобіля, відкрив її та намагався вирвати сумку у батька ОСОБА_13 , яка порвалась і з неї випав гаманець. В той час ОСОБА_7 вийшов з автомобіля і хотів перешкодити ОСОБА_8 , щоб не було бійки та відтягнув його в сторону. ОСОБА_8 вимагав у батька паспорт та документи, а батько відмовлявся віддати, тоді ОСОБА_8 пішов до свого автомобіля, дістав пістолет і направив на батька, щоб той віддав паспорт. Батько перекинув ОСОБА_7 сумочку і побіг в сторону лісу. Тоді ОСОБА_8 націлив пістолет в сторону ОСОБА_7 та вимагав віддати документи батька, підійшов до нього і рукояткою пістолета наніс близько 10 ударів в область лівої сторони плеча, лопатки, та в область поясу ззаду. Після цього, ОСОБА_8 сів за кермо їхнього автомобіля ВАЗ 2106, завів автомобіль та намагався рушити, однак автомобіль заглух. Після чого він з ОСОБА_8 знову шарпалися і під час цього з пістолета останнього випав магазин, який ОСОБА_7 забрав і викинув в кущі, після чого побіг в ліс. Що було далі він не знає. В подальшому він зателефонував братові ОСОБА_22 , який приїхав за ними та відвіз додому. Його брат ОСОБА_22 бачив, як ОСОБА_8 сідав за кермо їхнього автомобіля. Автомобіль ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_2 по документах належить іншій особі. Коли через годину вони проїжджали повз будинок ОСОБА_8 , то він помітив на подвір`ї ОСОБА_8 свій автомобіль ВАЗ 2106 р.н. НОМЕР_2 ., після чого викликав поліцію. Після приїзду працівників поліції автомобіля вже не було на подвір`ї ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду першої інстанції дав аналогічні показання.
Відтак, потерпілий та свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції ствердили про те, що не бачили, яким чином автомобіль потерпілого було переміщено з місця події.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 05.05.2016 року близько 19-20 години йому подзвонив батько ОСОБА_23 і сказав, що в нього виник конфлікт з ОСОБА_8 і попросив приїхати. Коли він приїхав до нього, то на місці події був ОСОБА_8 разом зі своєю дружиною. ОСОБА_8 сів в автомобіль ОСОБА_7 ВАЗ 2106, а дружина ОСОБА_8 сіла в автомобіль «Тойота Лендкрузер» та поїхали в сторону с. Підбуж. В подальшому по дорозі він підібрав свого батька ОСОБА_13 з братом ОСОБА_7 і вони разом поїхали в сторону с. Підбуж. Коли проїжджали біля подвір`я ОСОБА_8 , то він побачив на подвір`ї автомобіль ВАЗ 2106 р. н. НОМЕР_2 , що належав його братові. Після чого вони викликали працівників поліції. Батько йому пояснив, що ОСОБА_8 перегородив своїм автомобілем дорогу, і коли вони зупинилися то вимагав документи, погрожував пістолетом, хотів забрати паспорт та сумку.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що показання потерпілого та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 спростовуються показаннями допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_16 , який був очевидцем події та показав, що точної дати не пам`ятає, але близько 20:00 год. він повертався автомобілем із роботи з с. Уріж в с. Підбуж. Перед мостом він побачив припарковані два автомобілі і біля них трьох чоловіків. Він зупинився метрів за десять до крайнього автомобіля і побачив, що між чоловіками була шарпанина, один з них впав це був ОСОБА_8 . Двоє інших пішли до свого автомобіля «ВАЗ 2106». ОСОБА_8 підвівся і пішов до свого автомобіля «Тойота». Із цікавості він зняв на мобільний телефон номери автомобілів. Автомобіль «Тойота» стояв спереду автомобіля «ВАЗ 2106». Розмови чоловіків він не чув, оскільки знімав на мобільний телефон не виходячи з автомобіля. Він не бачив, щоб ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_7 , пістолета також не бачив. ОСОБА_8 не сідав в транспортний засіб «ВАЗ 2106 і не намагався завести вказаний автомобіль.
Відповідно до ч.1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Положеннями ч.4 ст.95 КПК України визначено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати свої рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.
Відтак, доводи прокурора та потерпілих в апеляційних скаргах про те, що показання свідка ОСОБА_16 , дані в судовому засіданні, відрізняються від показань, даними ним на досудовому розслідуванні, а також його поясненням вказаним у протоколі слідчого експерименту від 10.05.2016 року колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки під час судового розгляду у суді першої інстанції свідок заперечив свої показання дані на досудовому розслідуванні, зокрема те, що обвинувачений керував транспортним засобом потерпілого та погрожував йому пістолетом.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які стосувалися допиту свідка ОСОБА_16 та відомостей які містяться в протоколі слідчого експерименту від 10.05.2016 року за його участю, не можуть братись до уваги, оскільки вказані свідки були діючими працівниками Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області та були з уповноважені на здійснення слідчих та оперативно розшукових дій у вказаному кримінальному провадженні..
Доводи прокурора в апеляційній скарзі з цього приводу є необґрунтованими.
Необґрунтованими є доводи прокурора про те, що судом першої інстанції не взято до уваги показання свідка ОСОБА_15 , тому що, як вірно встановлено судом першої інстанції, що вказаний свідок не був очевидцем зазначеної пригоди.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_13 перебували у неприязних відносинах з обвинуваченим ОСОБА_8 , оскільки між свідком ОСОБА_13 та обвинуваченим існував спір щодо відшкодування шкоди, завданої свідком під час виконання ним трудових обов`язків.
Згідно з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.01.2017 року у справі №442/5057/16-ц ОСОБА_13 зобов`язано відшкодувати МПП «Західтранс» матеріальну шкоду, завдану ним під час виконання трудових обов`язків.
Твердження прокурора та потерпілого в апеляційній скарзі про відсутність неприязних відносин між свідком ОСОБА_13 та обвинуваченим, оскільки вказане рішення суду мало місце після події злочину, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки на момент вчинення злочину між ними вже існували спірні правовідносини.
Відтак суд вважає, що свідок ОСОБА_13 та потерпілий, який є його сином мали підстави оговорити обвинуваченого з метою уникнення в подальшому майнової відповідальності.
У зв`язку з тим, що між потерпілим та обвинуваченим існували неприязні відносини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про неналежність як доказу показань свідка ОСОБА_15 , взятих зі слів потерпілого ОСОБА_7 про погрози йому з боку обвинуваченого.
Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що показання свідка ОСОБА_14 про те, що він був очевидцем незаконного заволодіння транспортним засобом обвинуваченим, не заслуговують на увагу та є неналежними доказами, оскільки такі спростовуються показаннями очевидців події, а саме свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_20 та обвинуваченого ОСОБА_8 .
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що орган досудового розслідування обґрунтовує вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину і іншими письмовими доказами, які були досліджені судом першої інстанції, а саме:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне провадження від 05.05.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомив, що 05.05.2016 року близько 19:30 год. ОСОБА_8 в смт. Підбуж, Дрогобицького району, погрожуючи фізичною розправою та предметом схожим на пістолет заволодів його автомобілем марки «ВАЗ-2106» р. н. НОМЕР_2 , жовтого кольору, спричинив матеріальну шкоду на суму 1300 доларів США (Т.2 а.с.3-4);
-протоколом огляду місця події від 05.05.2016 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є частина вулиці, що знаходиться перед в`їздом в смт. Підбуж Дрогобицького району зі сторони м. Дрогобич перед недіючим приміщенням Підбужського ПТУ та мостом через річку Бистриця. На вказаній автодорозі на час огляду будь-яких транспортних засобів не виявлено та будь-яких заборонених речей не виявлено. Під час огляду було вилучено у ОСОБА_13 матерчату сумку сірого кольору (Т.2 а.с.5-6);
- висновком експерта № 262 від 06.05.2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, які могли виникнути в різний термін, зокрема тілесні ушкодження у вигляді синців на боковій поверхні шиї справа в середній третині, на лівій дельтовидній ділянці по задній її та боковій поверхні, на спині зліва в ділянці кута лівої лотки, правій та лівій поперековій ділянці, рани на лівій дельтовидній ділянці по задній її поверхні, ближче до вищевказаного синця, могли виникнути в термін близько доби до моменту огляду, зокрема вони могли виникнути 05.05.2016 року, садна на внутрішній поверхні лівого передпліччя в середній третині близько тижня до моменту огляду дією твердого тупого предмета, чи твердих тупих предметів і по ступені тяжкості кваліфікуються за ознаками легких тілесних ушкоджень (Т.2 а.с.10);
- висновком експерта № 261 від 06.05.2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_13 на момент огляду будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено (Т.2 а.с.15);
- повідомленням Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області від 06.05.2016 № 7555/44/04-16 про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає АДРЕСА_1 , має у власному користуванні мисливську гладкоствольну рушницю марки ИЖ-27М к.12 № НОМЕР_4 , та газовий пістолет марки ПГШ-790 к.9 № НОМЕР_3 , дозвіл виданий Дрогобицьким МРВ УМВС у Львівській області № Х-12, 08.09.2003 термін дії дозволів 14.11.2017. Порушень умов зберігання зброї не виявлено (Т.2 а.с.17);
- протоколом огляду місця події від 06.05.2016 року, план-схемою та таблицею ілюстрацій до нього, відповідно до якого огляд проведено на ґрунтовій дорозі до лісу зі сторони вул. Набережної смт. Підбуж. В полі, де ділянка називається «Садки», виявлено автомобіль марки ВАЗ 21061 р.н. НОМЕР_2 , жовтого кольору. Під час огляду вилучено матерчаті рукавиці; два сліди пальців рук; один слід матеріалу (Т.2 а.с.24-33);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.05.2016, план-схемою та таблицею ілюстрацій до нього, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_13 , який під час даної слідчої дії показав, що 05.05.2016 року приблизно о 19:30 год. спільно із сином ОСОБА_7 рухався на автомобілі марки ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2 жовтого кольору в напрямку смт. Підбуж. ОСОБА_13 вказував, яким чином ОСОБА_8 застосовував насильство, погрози та незаконно заволодів транспортним засобом. (Т.2 а.с.36-52);
- протоколом обшуку від 07.05.2016 року проведеного у ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , де виявлено паспорт пістолета газового ПТШ-790.04 (Т.2 а.с. 53-57).
- протоколом обшуку від 07.05.2016 року проведеного у ОСОБА_24 по АДРЕСА_2 та виявлено грошові кошти білоруські рублі на загальну суму 1650 рублів та гаманець чорного кольору (Т.2 а.с.66-71);
- протоколом обшуку від 18.05.2016 проведеного в МПП «Західтранс», директором якого є ОСОБА_8 , в м. Дрогобич по вул. Гайдамацького, 1 та виявлено пістолет «ПТШ-790 кал.9 мм РАKnell» номер НОМЕР_5 , у пістолеті магазин та 5 патронів «Терен-3 9 мм», дозвіл на зброю (Т.2 а.с.76-79);
- протоколом обшуку від 18.05.2016, згідно якого проведеного обшук автомобіля «Toyota Land Cruiser 200 VX» р.н. НОМЕР_1 , що належить МПП «Західтранс» і знаходиться на території по вул. Гайдамацька, 1 та нічого не було виявлено (Т.2 а.с.84-87);
- протоколом огляду місця події від 10.05.2016 року на ділянці лісового масиву справа від дороги на смт. Підбуж неподалік від моста через річку Бистриця та таблицею ілюстрацій до нього, відповідно до якого огляд проводився за участю спеціаліста ОСОБА_25 з металошукачем для виявлення металевих предметів під час огляду місця події та ніяких металевих предметів не було виявлено (Т.2 а.с.89-92);
- протоколом огляду речей від 10.05.2016 рокута фототаблицею до нього, згідно якого проведено огляд речей: компакт-диск «4.7GB DVD-R KAKTUZ 8-16x», на якому було записано відеозапис з камери мобільного телефону ОСОБА_26 , який був здійснений 05.05.2016 на місці вчинення злочину (Т.2 а.с.93-99);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.05.2016, план-схемою та фототаблицею, проведеного за участю свідка ОСОБА_26 , який під час даної слідчої дії показав про обставини, які мали місце 05.05.2016 (Т.2 а.с.100-121);
- висновком експерта № 2328 від 25.08.2016, з якого вбачається, що ринкова вартість автомобіля «ВАЗ-21061» 1982 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 05.05.2016 року з урахуванням особливостей його стану на той час, що визначені при обстеженні 16.05.2016 становила 18983 грн. Вартість матеріального збитку з технічної точки зору завданого власнику автомобіля «ВАЗ-21061» 1982 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в цінах на 05.05.2016 становить 1304,97 грн. Ринкова вартість автомобіля «ВАЗ-21061» 1982 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 05.05.2016 з урахуванням особливостей його стану на той час, що визначені при обстеженні 16.05.2016 становила 17678 грн. (Т.2 а.с.125-137);
- протоколом огляду речей та документів від 23.07.2016, яким встановлено, що предметом огляду є: газовий пістолет ПТШ 790 «Schmeisser» калібру 9 мм, п`ять патронів «Терен-3» 9 мм., дозвіл на зброю № НОМЕР_7 (Т.2 а.с.138-141);
- протоколом огляду речей від 23.07.2016, яким встановлено, що предметом огляду є чоловічий гаманець чорного кольору «Dingniu» (Т.2 а.с.142-144);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 23.07.2016, згідно якого потерпілим ОСОБА_7 проведено впізнання пістолета, яким ОСОБА_8 погрожував 05.05.2016 та пояснив, що на пістолет, яким ОСОБА_8 погрожував, схожі два пістолети: під номером 4 «ПГШ-790 к.9» та під номером 5 «ПМ-РФ 9мм». Однак більше по розміру та конструкції подібний саме пістолет під номером 4, оскільки він є меншим (Т.2 а.с.145-148);
- протоколом огляду предмета від 23.07.2016 року, яким проведено огляд зв`язки з ключами (три ключі), брелок центрального замка, відкривача та брелок з емблемою «Mercedes-Benz» (Т.2 а.с.150-152);
- протоколом слідчого експерименту від 23.07.2016 та фототаблицею до нього, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 , який під час даної слідчої дії показав обставини, які мали місце 05.05.2016 року (Т.2 а.с.154-175);
- висновком експерта №11/1631 від 19.08.2016, з якого вбачається, що представлений на експертизу слід слідоутворюючої поверхні, відкопійований на відрізок прозорої клейкої стрічки, розмірами сторін 136х56мм, вилучений при огляді автомобіля «ВАЗ-2106», р. н. НОМЕР_2 , 06.05.2016 року, придатний для встановлення групової належності слідоутворюючої поверхні, а саме типу та виду поверхні, яка його залишила. Даний слід залишений поверхнею з таким самим типом малюнку та розмірними характеристиками, як і малюнок на рукавичках, вилучених при огляді місця події в смт. Підбуж, Дрогобицького району, Львівської області 06.05.2016. Встановити, чи залишений даний слід слідоутворюючої поверхні саме рукавичками, наданими на дослідження, не представляється можливим, оскільки у даному сліді недостатньо чітко відобразився комплекс ідентифікаційних ознак, за якими можна було б провести порівняння (Т.2 а.с.185-187);
- висновком експерта №4/1338 від 01.09.2016 року, відповідно до якого, два сліди пальців рук відкопійовані на одному відрізку прозорої липкої стрічки (сліди №№І,ІІ) розмірами сторін 120х57 мм, вилучені 06.05.2016 при огляді місця події за фактом незаконного заволодінням автомобілем ОСОБА_7 на автодорозі поблизу смт. Підбуж Дрогобицького району Львівської області, придатні для ідентифікації особи. Два сліди пальців рук відкопійовані на одному відрізку прозорої липкої стрічки (сліди №№І,ІІ) розмірами сторін 120х57 мм залишені не ОСОБА_7 , не ОСОБА_13 , не ОСОБА_8 , а іншою особою (Т.2 а.с.192-208);
- протоколом пред`явлення для впізнання від 08.08.2016, згідно якого потерпілим ОСОБА_13 проведено впізнання гаманця шкіряного, чорного кольору, по типу книжечка, який був викрадений ОСОБА_8 , та потерпілий ОСОБА_13 заявив, що серед пред`явлених речей його гаманця немає (Т.2 а.с.209-211);
- протоколом огляду предмета від 08.08.2016, яким проведено огляд матерчатої сумки сірого кольору з емблемою «J.HAODA», яка належала ОСОБА_13 (Т.2 а.с.212-218);
- протоколом огляду предмета від 08.08.2016, яким проведено огляд грошей, які були вилучені під час обшуку проведеного 07.05.2016 за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_24 , а саме чотири купюри білетів національного банку Білорусії номіналом: 1000 рублів, 50 рублів, 100 рублів та 500 рублів (Т.2 а.с.217-219);
- висновком експерта № 492 від 16.08.2016, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, які могли виникнути в різний термін, зокрема тілесні ушкодження у вигляді синців на боковій поверхні шиї справа в середній третині, на лівій дельтовидній ділянці по задній її та боковій поверхні, на спині зліва в ділянці кута лівої лотки, правій та лівій поперековій ділянці, рани на лівій дельтовидній ділянці по задній її поверхні, ближче до вищевказаного синця, могли виникнути в термін близько доби до моменту огляду, зокрема вони могли виникнути 05.05.2016, можливо за обставин, що вказані при проведенні слідчого експерименту від 23.07.2016 та при проведені допиту потерпілого від 24.05.2016, а також під час шарпанини, не виключено і в салоні автомобіля. При цьому враховуючи анатомічну локацію вказаних тілесних ушкоджень, а також колір їх, форму виникнення їх не виключається також і за декілька діб до моменту первинного огляду 06.05.2016 (загоєння цих тілесних ушкоджень, а також загоєння ран та саден відбуваються поступово). Садна на внутрішній поверхні лівого передпліччя в середній третині могли виникнути близько тижня до моменту огляду, дією твердого тупого предмета, чи твердих тупих предметів і по ступені тяжкості кваліфікуються за ознакою легких тілесних ушкоджень. Питання про те, чи могли виникнути вказані тілесні ушкодження при інших обставинах чи спричинення іншою особою не входить в компетенцію судово-медичного експерта. В конкретному випадку, якщо у слідства є дані про інші механізми спричинення тілесних ушкоджень чи інші обставини, що стосуються конкретного випадку, їх необхідно представити на експертизу. Питання чи вказані тілесні ушкодження могли бути спричиненні ОСОБА_7 собі самостійно до певної міри містить ознаки мотиву, що не є компетенцією судово-медичного експерта (Т.2 а.с.222-224);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 27.08.2016, згідно якого потерпілим ОСОБА_13 проведено впізнання пістолета, яким ОСОБА_8 погрожував 05.05.2016 та заявив, що не може впізнати пістолет ОСОБА_8 серед пред`явлених йому речей, оскільки бачив лише те, що він тримав пістолет у руках і не запам`ятав його ознак (Т.2 а.с.225-226);
- протоколом огляду предмету від 27.08.2016, яким проведено огляд матерчатого батника (Т.2 а.с.228-230).
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що висновок судово-медичної експертизи № 262 від 06.05.2016 року щодо потерпілого ОСОБА_7 та висновок судово-медичної експертизи № 261 від 06.05.2016 року щодо ОСОБА_13 є недопустимими доказами, оскільки дані експертизи проводились в межах іншого кримінального провадження за №00 від 06.05.2016 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що вбачається із постанов слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 06.05.2016 року (Т.2 а.с.9, 14).
Крім того, згідно з первинною СМЕ №262 від 06.05.2016 року та висновку додаткової СМЕ №492 від 16.08.2016 року експертом зазначено, що наявні у потерпілого тілесні ушкодження зі слів потерпілого виникли внаслідок падіння з драбини за тиждень до моменту огляду, тобто до 06.05.2016 року.
Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у кримінальному провадженні неможливо встановити розмір шкоди, заподіяної потерпілому, оскільки стороною обвинувачення в процесі розгляду справи не надано даних, що підтверджують факт володіння потерпілим транспортним засобом марки «ВАЗ-2106», р.н. НОМЕР_2 на законних підставах.
Навпаки, з показів потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_13 встановлено, що транспортний засіб марки «ВАЗ-2106» р.н. НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить іншій особі, договір купівлі-продажу автомобіля відсутній, доручення на право керування транспортним засобом також відсутнє.
З огляду на вищенаведені письмові докази, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вони є неналежними, оскільки у своїй сукупності не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження для доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_8 незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, стороною обвинувачення не надано.

Відтак, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про недоведеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 , інкримінованого йому злочину, та його виправдання.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.05.2020 року відносно ОСОБА_8 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.05.2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4