Справа №: 272/1047/20
Провадження № 1-кп/272/76/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката- ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка кримінальне провадження № 0000890 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Славів Черняхівського району Житомирської області,

українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, учасника

АТО, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, проживаючого

за адресою АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого

за ст. 286 ч. 1 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , працюючи відповідно до наказу начальника ГУНП в Житомирській області № 93 о/с дск від 08.11.2018 на посаді старшого оперуповноваженого 4-го відділу управління оперативно-технічних заходів Головного управління Національної поліції в Житомирській області (дорученням начальника УОТЗ ГУНП в Житомирській області від 08.04.2019 №11 дск відряджений до 1-го відділу УОТЗ ГУНП в Житомирській області), являючись працівником правоохоронного органу, маючи спеціальне звання майора поліції, вчинив злочин за наступних обставин.
Так, 11.11.2019 близько 10 години 43 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Hyundai» моделі «Tucson», без номерних знаків, здійснював рух на автодорозі сполученням «Житомир-Сквира» неподалік с. Волиця Андрушівського району Житомирської області в напрямку смт. Попільня Попільнянського району Житомирської області.
Порушуючи вимоги п. 1.10, п. 10.1, п. 11.3 Правил дорожнього руху України, у вищезазначений день та час, у вищевказаному місці, ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Hyundai» моделі «Tucson», без номерних знаків, не врахував дорожні умови і дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати свій рух та безпечно керувати ним, не рухався якнайближче до правого краю проїзної частини дороги, перед здійсненням маневру обгону не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, без причин технічного характеру, здійснюючи маневр обгону, виїхав на зустрічну смугу руху автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2104», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , у безпосередній близькості до нього, своїми діями створив йому умови аварійної обстановки та позбавив останнього технічної можливості уникнути настання дорожньо-транспортної пригоди, та, як наслідок, допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем, який здійснював рух в напрямку м. Житомира.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2104», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала закриті переломи 4-ї, 5-ї п`ясних кісток правої кисті, закриті переломи правої лобкової та правої сідничної кісток тазу, які за своїм характером (як кожен із них окремо, так і всі в сукупності) відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я з відсутністю небезпеки для життя.
Так, необережні дії ОСОБА_4 , які виразились в порушенні ним вимог пунктів 1.10, 10,1, 11,3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю не заперечував вчинення дорожньо-транспортної пригоди, та наставших наслідків, за обставин, викладених вище. Частково відшкодував потерпілій матеріальні витрати в сумі 24000 гривень. Заявлені потерпілою витрати на правничу допомогу визнав частково в сумі 2000 гривень. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати по можливості пом`якшити покарання.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_4 , та наставших наслідків, за обставин, викладених вище. Підтвердила часткове відшкодуваня обвинуваченим матеріальні витрати в сумі 24000 гривень. Просила Стягнути з обвинуваченого на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 24500 гривень. Цивільний позов до початку розгляду справи по суті не заявляла. Просила притягнути ОСОБА_4 до суворої відповідальності.
Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вислухавши учасників судового провадження та проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що своїми необережними діями, що виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, та вважає його винуватість у цьому доведеною повністю.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинив злочин, який є необережним, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, є учасником АТО, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, частково відшкодував заподіяні збитки, думку потерпілої щодо міри покарання та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не потребує його ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання в межах санкції ст. 286 ч.1 КК України у виді штрафу.

Суд скасовує арешти накладені ухвалами Хмельницького міськрайонного суду від 14 листопада 2019 року на автомобілі: ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , та «Hyundai» моделі «Tucson» д.н.з. НОМЕР_3 VIN номер НОМЕР_4 .
Суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 витрати на правничу допомогу в сумі 24500 гривень, оскільки вони підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 5075,84 грн.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.. 100 КПК України.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 6800 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 24500 гривень витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5075,84 грн.витрат на проведення експертиз.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_9 ; автомобіль «Hyundai» моделі «Tucson» д.н.з. НОМЕР_3 VIN номер НОМЕР_4 .- повернути власнику ГУНП в Житомирській області.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1