Справа № 589/3438/16-к
Провадження № 1-кп/589/9/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шостка Сумської області, громадянки України, зареєстрованій в АДРЕСА_1 та проживаючій в АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що вона з 2001 року працює в Шосткинському міському територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на посаді соціального працівника відділення соціальної допомоги вдома.
Маючи невелику зарплатню, ОСОБА_6 отримувала в різних банківських установах м. Шостка грошові кошти в кредит для ведення сімейних справ, але не мала можливості погашати повністю свої кредитні зобов`язання, що спонукало її постійно позичати гроші у своїх знайомих в борг, а також продовжувати отримувати і нові кредити готівкою у банківських установах.
По роду своєї діяльності ОСОБА_6 обслуговувала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, з 19.06.2015 року ОСОБА_6 переведена на іншу ділянку обслуговування та в її обов`язки вже не входило обслуговування ОСОБА_8 .
Разом з тим, ОСОБА_6 продовжувала підтримувати з ОСОБА_8 дружні стосунки та приходила до останньої, допомагала їй у домашніх справах, при цьому, увійшовши у довіру до потерпілої, брала у неї в борг гроші, щоб погашати частково кредити та мати можливість купувати товари для щоденного споживання.
12.02.2016 біля 9 год. 30 хв. ОСОБА_6 прийшла на прохання ОСОБА_8 їй допомогти поклеїти шпалери в кухні, попередньо домовившись про вказану зустріч. Перебуваючи в квартирі, за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 попросила у останньої в борг гроші в сумі 200 грн., на що потерпіла відмовила їй та почала її ображати, що остання не вміє вести сімейний бюджет, крім того має значні боргові зобов`язання в банківських установах.
Будучи обуреною на потерпілу та розуміючи те, що ОСОБА_8 добровільно не дасть їй грошові кошти і для подолання можливого опору з боку потерпілої, ОСОБА_6 перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, не маючи грошових коштів для нормального існування своєї сім`ї та значні заборгованості в банківських установах, при цьому достовірно знаючи, що у ОСОБА_8 є грошові збереження, вирішила вчинити розбійний напад на останню, з метою заволодіння її майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої шляхом вбивства, щоб полегшити заволодіння її майном.
Реалізуючи свій злочинний намір та переслідуючи корисливий мотив заволодіння чужим майном, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі, усвідомлюючи, що її дії направлені на завдання тілесних ушкоджень призведуть до смерті людини та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_6 вчинила розбійний напад на ОСОБА_8 , а саме: в коридорі біля вхідних дверей квартири потерпілої вона взяла металевий прут та спричинила ним ОСОБА_8 удар в область голови. Від даного удару ОСОБА_8 не впала та свідомість не втратила, а, навпаки, продовжила йти по коридору в іншу кімнату і намагалась подзвонити по стаціонарному телефону, щоб викликати на допомогу.
В цей час, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, підійшла до ОСОБА_8 , яка нахилилась над телефоном, при цьому тримаючи в руці металевий прут, нанесла ним потерпілій не менше 10 ударів у тім`яно-потиличну область голови, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, спрямовані на заподіяння смерті ОСОБА_8 , де остання померла на місці вчинення злочину.
Подолавши таким чином волю потерпілої на опір, ОСОБА_6 обшукавши квартиру, знайшла гроші в сумі 30000 грн., які знаходились на полиці мебельної стінки та заволодівши вказаними коштами, які належать ОСОБА_8 , спричинила останній матеріальну шкоду на вказану суму. Після вчинення зазначених злочинних дій, ОСОБА_6 самостійно закрила вхідні двері квартири ОСОБА_8 ключами, які знайшла в той час, коли шукала гроші та зникла з місця події з викраденим майном, яке в подальшому використала на погашення частини кредитних зобов`язань та на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 шляхом розбійного нападу заволоділа майном ОСОБА_8 на загальну суму 30 000 грн.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №34 від 21.03.2016 смерть ОСОБА_8 настала від забою головного мозку внаслідок тяжкої відкритої черепно-мозкової травми.
Окрім цього, 12.02.2016 року близько 9 год. 30 хв. ОСОБА_6 під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_3 , будучи обуреною на потерпілу та розуміючи те, що ОСОБА_8 добровільно не надасть їй грошові кошти і для подолання можливого опору з боку потерпілої, з метою заволодіння коштів потерпілої, в коридорі біля вхідних дверей квартири взяла металевий прут та спричинила ним ОСОБА_8 удар в область голови. Від даного удару ОСОБА_8 не впала та свідомість не втратила, а, навпаки, продовжила йти по коридору в іншу кімнату і намагалась подзвонити по стаціонарному телефону, щоб викликати на допомогу.
Внаслідок застосування ОСОБА_6 під час розбійного нападу насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілій, спричинення ударів за допомогою металевого пруту по голові ОСОБА_8 та отримавши тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи №34 від 21.03.2016 у вигляді забою головного мозку, внаслідок тяжкої відкритої черепно-мозкової травми, потерпіла померла на місці вчинення злочину.
Під час дослідження трупу виявлені наступні тілесні ушкодження:
А) відкриту черепно-мозкову травму: забійні рани (10) на волосистій частині потиличної і тім`яної області голови зліва і справа та відповідно їм уламкові переломи потиличної та тім`яної кісток зліва і справа, з переходом тріщини на праву скроневу кістку, пошкодженням твердої мозкової оболонки, крововилив під м`яку мозкову оболонку та забій головного мозку, відповідно звивинам потиличної і тім`яної долей, які за категорією небезпечності для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.
Б) синець верхнього повіка правого ока.
Таким чином, між виявленими тяжкими тілесними ушкодженнями і настанням смерті ОСОБА_8 існує прямий причинний зв`язок.
Отже, наносячи численні удари зі значною силою в життєво-важливий орган ОСОБА_8 , застосовуючи при ньому знаряддя у вигляді металевого прута, здатного спричиняти небезпечні для життя тілесні ушкодження, ОСОБА_6 усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння - посягання на життя іншої особи, передбачала його суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання фізіологічної смерті потерпілої та бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.
В подальшому, з метою запобігання виявленню вчиненого нею злочину, ОСОБА_6 , знайшла в квартирі ОСОБА_8 зв`язку ключів, якими за собою зачинила вхідні двері квартири та зникла з місця події з викраденим майном, де в іншому районі міста цього ж дня їх викинула.
Вказані дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, як розбій, кваліфікуючою ознакою якого є заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, та за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, кваліфікуючою ознакою якого є вбивство з корисливих мотивів.
Обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні вказаних злочинів не визнала.
Пояснила суду наступне.
Вона працювала соцпрацівником з кінця 2001 року. Взагалі пропрацювала там 15 років. Серед осіб, яких обслуговувала, була також ОСОБА_9 . З нею вона працювала 7-8 років, приходила декілька разів на тиждень. Відносини у них були дуже добрі, вони ніколи не сперечалися. Вона у всьому допомагала ОСОБА_9 по господарству і остання за допомогою завжди зверталася лише до неї. Більше їй допомагати не було кому: сестра проживає далеко, а з подругами вона лише спілкувалася. Допомагала вона потерпілій і після того як вже перестала її обслуговувати. Приблизно за рік до смерті, вона офіційно вже їй допомогу не надавала. На той час її обслуговувала працівниця ОСОБА_10 , на яку ОСОБА_9 скаржилася, казала, що та багато палить, не завжди робить те, що просиш, або приходить до неї з чоловіком. Тому ОСОБА_9 просила її не кидати та допомагати. Допомогу вона надавала їй майже безкоштовно, бувало потерпіла давала їй 10-20 грн.
Про доходи ОСОБА_9 , крім пенсії, їй нічого невідомо, розмір пенсії також не знає. Про заощадження їй також нічого невідомо. Жила вона скромно. Матеріально їй ніхто не допомагав. Одного разу, як розповідала потерпіла, до ОСОБА_9 прийшов невідомий чоловік, який попросив зателефонувати і дати води, а потім, коли побачив, що в квартирі є ще її сестра і чоловік, швидко пішов. Після цього сестра запропонувала їй змінити вхідні двері та поставити решітки на вікна, на що дала гроші.
За час, коли вона її обслуговувала, ОСОБА_9 придбала в кредит телевізор та холодильник.
В понеділок 10.02 їй зателефонувала ОСОБА_9 та сказала, що перед 8 Березня хоче підклеїти шпалери на стелі та попросила її це зробити. Шпалери в кухні вона вже раніше допомагала клеїти, але вони знову відпали. Вона прийшла до потерпілої в п`ятницю 12.02 зранку близько 9.00 год, однак її не було вдома.
Коли потерпіла не відчинила двері, то вона пішла на вулицю та почала шукала їй біля будинку і сараю. Коли знову повернулася до квартири, то ОСОБА_9 вже була вдома. Вона відчинила двері та стояла в коридорі одягнута, сказала, що ходила по молоко. Після цього вона допомогла потерпілій занести сумки в кухню, зняла верхній одяг (чорну куртку та дуті сапоги), розклала деякі речі, які придбала ОСОБА_9 , зокрема, дезодорант, пральний порошок. Банку молока ОСОБА_9 залишила на столі. На прохання ОСОБА_9 поставила на плиту варитися їжу. Потім дістала каплі, бо та погано себе почувала, та запропонувала почати клеїти шпалери. Однак ОСОБА_9 сказала, що погано себе почуває, тому не приготувала клей, і запропоновували перенесли це на інший день.
В квартирі потерпілої ОСОБА_6 перебувала всього десь 40 хв. З кухні та коридору в інші кімнати вона не заходила. Коли вона збиралася йти, ОСОБА_9 запропонувала дати їй ключі від квартири. Раніше в неї вже були ключі, до того часу, поки вона не змінила вхідні двері. Був випадок, що ОСОБА_9 падала в квартирі, ламала руку. В той день ОСОБА_11 шукала сусідку ОСОБА_12 , щоб та відчинила двері, однак десь годину не могла знайти. Після цього випадку ОСОБА_9 вирішила дати їй ключі від своєї квартири. На пропозицію дати їй знову ключі, вона почала відмовлятися, сказала, що ключі є в ОСОБА_13 , але ОСОБА_9 наполягала, говорила, що погано себе почуває та сказала, що ОСОБА_14 може поїхати до ОСОБА_15 до родичів. Нікому іншому вона не може більше дати ключі, бо до неї ніхто не приходить, на відміну від ОСОБА_11 . Після цього вона погодилася. Кліменко дістала ключі та віддала їй, але ОСОБА_6 попросила, щоб та сказала сестрі про це, на що ОСОБА_9 погодилася. Вона пішла і ОСОБА_9 одразу закрила двері на ключ.
Після цього вона пішла до аптеки та до магазину, бо її підопічним потрібні були продукти. А потім поїхала до них по роботі.
Про смерть ОСОБА_9 вона дізналася в неділю ввечері по телефону. В цей час була вдома, на телефоні висвітилося, що це телефонує ОСОБА_9 , вона підняла слухавку та звернулася до неї по імені, але там була інша жінка, здається племінниця потерпілої, яка сказала, що ОСОБА_9 померла. Вона запитала, що сталося, та відповідала, що піднявся тиск та стався крововилив. Вона запропонувала свою допомогу, якщо буде потрібно. Також вона зателефонувала своїй керівниці ОСОБА_16 та повідомила про те, що сталося. Через певний час ОСОБА_16 сама їй подзвонила і сказала, що ОСОБА_9 не померла, а її вбили.
Також обвинувачена зазначила, що будь-яких металевих прутів у квартирі ОСОБА_9 не було, лише дві палиці для ходьби.
В понеділок вона була на роботі, а коли йшла з роботи, то викинула ключі від квартири ОСОБА_9 , бо думала, що до неї можуть бути питання з приводу того, чому в неї ключі, та не знала чи сказала ОСОБА_9 своїй сестрі про те, що та дала їй ключі.
В поліції вона була у вівторок 16.02. В обід їй зателефонував працівник поліції та запросив для дачі показань. Вона приїхала майже одразу, було приблизно 13.00 год. Коли зайшла до приміщення, черговий попросив записатися, але працівник поліції, який її супроводжував, сказав, що не потрібно. В кабінеті сидів молодий хлопець, який почав питати, що їй відомо про життя ОСОБА_9 . Він не представився. Після цього зайшли двоє інших, які наказали йому вийти, а в неї забрали мобільний телефон, паспорт та сумку.
Потерпілу вона не вбивала та ніколи б цього не зробила. Вину визнала на досудовому розслідуванні, тому що працівники поліції ОСОБА_17 та ОСОБА_18 почали її ображати та били, погрожували розправою над дітьми, змушували зізнатися, незважаючи на те, що вона заперечувала свою вину. Удари наносили по голові, душили шарфом, відкриті частини тіла не били, щоб не було слідів. При цьому, навіть не давали їй можливості присісти. Про такі дії працівників поліції вона через декілька днів повідомила в прокуратуру. Також працівники поліції сказали, що її син і чоловік також затримані. Ці події тривали дуже довго, всю ніч і до світанку. До неї заходило багато різних працівників поліції. Переходили в різні кабінети. Фотографували, показували фотокартки з потерпілою та обличчям нахиляли на них. Крім того, водили до приміщення прокуратури. Змусили написати в журналі, що вона не має будь-яких претензій.
Вона запитувала, де її молодший син. Але їй не надали можливість зателефонувати.
Вона також попросила адвоката, але їй в грубій формі відмовили. Сказали, що вона в будь-якому випадку зізнається.
Після тривалого знущання, вона погодилася зізнатися. Їй дали листок, сказали писати про те, як вона приходила до ОСОБА_9 , та сказали, що далі скажуть, що писати.
Також в цей час інші працівники поліції, яких вона не знає, написали на листку як саме вона повинна говорити, а саме як взяла палку та нанесла удари.
З самого початку захисника у неї не було, він з`явився уночі, вже після того як її побили. Коли з`явився захисник, вона їй розповіла про побиття. Хто саме був її захисником, вона спочатку не знала, оскільки та не представилася. Про це їй розповів слідчий. Адвокат дала на підпис їй якійсь документи. На одинці вона з нею ні разу не залишалася. Коли захисник запитала чи її били, то вона сказала, що боїться відповідати на це питання. Хто залучив захисника вона не знає. Мама взагалі не знала де вона, а чоловіка також було затримано. Чоловіка та старшого сина відпустили в 11 та 12 год ночі. З родичів ніхто не міг їй залучити захисника. Чоловік потім розповідав, що питав, де вона, але працівники поліції сказали, що її в них немає.
Потім цей захисник від неї відмовилася та сказала, що боїться за своє життя.
Також зазначила, що в той день була в чорних дутих штанях, светрі, куртці та чоботах. Всі речі, крім светра, забрали працівники. Светр не захотіли.
Щодо слідчого експерименту сказала, що вона повідомила працівникам поліції, що не буде нікуди їхати, однак вони наполягали. Спочатку вони приїхала на квартиру потерпілої, при цьому понятих ще не було, сказали як саме треба все говорити та запитали чи пам`ятає вона як потрібно розповідати. І сказали, що якщо вона правильно розповість, то їй скажуть, де її молодший син. З приводу сина вона хвилювала, тому що їй сказали, що чоловік та старший син також знаходяться у відділі поліції, а отже вона не знала хто забрав сина з дитячого садка і де він.
Також пояснила, що в деталях розповідала про те, де знаходяться речі в квартирі потерпілої, тому що в квартирі гарно орієнтується, так як там бувала, і знає їх місцерозташування. Також вона знала і про те, що на плиті знаходиться їжа, бо сама туди її ставила в п`ятницю на прохання потерпілої.
На похованні ОСОБА_9 вона не була через те, що в поліції сказали, що вона причетна до вбивства.
Про те, що вона не винна, ОСОБА_6 в той же день повідомила під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.
Щодо кредитних зобов`язань обвинувачена повідомила, що дійсно має такі. Постійно бере та повертає гроші. Після цих подій також частково погашала кредити на невеликі суми. Також вона мала збереження, які готувала для того, що вставити зуби. Матеріально їй допомагала мати.
Потерпіла позичала їй гроші лише один раз 200 грн. Сама запропонувала після того як вона пожалілася, що немає грошей перед зарплатою. Через декілька днів вона ці гроші віддала і будь-яких конфліктів на цю тему в них не було.
На доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, сторона обвинувачення послалася на наступні показання потерпілої та свідків, які були допитані під час судового розгляду.
Так, потерпіла ОСОБА_19 під час допиту повідомила, що проживає в м. Херсоні. Померла ОСОБА_8 була її сестрою. В 1959 році вона виїхала із м. Шостки та навідувалася приблизно раз в рік на декілька днів. Спілкувалася з сестрою здебільшого по телефону раз в декілька днів.
Обвинувачену потерпіла бачила декілька раз в квартирі сестри. Також пояснила, що ОСОБА_9 про ОСОБА_11 розповідала лише добре, вона її любила. Хоча ОСОБА_11 перевели на інше відділення роботи, однак вони продовжували спілкуватися, ОСОБА_11 приходила до неї, ОСОБА_9 дуже хотіла, щоб та повернулася до неї працювати. Також розповідала, що ОСОБА_11 позичала в ОСОБА_9 гроші, але сум вона не знає. А не задовго до смерті, говорила, що перестане їй давати в борг.
Також потерпіла повідомила, що ключів від квартири ОСОБА_20 нікому не давала, в тому числі, і ОСОБА_11 , вони були лише у сусідки на другому поверсі.
11.02.2016 року ОСОБА_19 поговорила з сестрою по телефону. 12.02.2016 об 11.30 год їй знову зателефонувала сестра. Повідомила, що ОСОБА_11 хоче взяти її за хресну матір та запитала, що потрібно з собою мати. Після цього вона з нею більше не розмовляла. В неділю їй зателефонувала племінниця і повідомила, що ОСОБА_9 померла не своєю смертю. В ОСОБА_21 потерпіла приїхала 17.02. Від сусідки дізналась, що ОСОБА_9 декілька днів не виходила на зв`язок, після чого сусідка, в якої були ключі від квартири, відчинила двері та виявила тіло ОСОБА_9 , біля якого було багато крові.
Раніше (весною 2015 року) ОСОБА_9 розповідала, що в неї є гроші, які лежали в серванті в окремій шухлядці, що закривався на ключ. Вона пропонувала їх віддати сестрі, однак та не погодилася. На той час в неї було 30 тис грн. Також потерпіла зазначила, що скільки було грошей у ОСОБА_9 вона не знала та їх не бачила. Також не знала який в неї був розмір пенсії. Коли вона приїхала до квартири ОСОБА_20 після її смерті, то в серванті грошей вже не було, також не було і ключа від шухляди, де вони лежали.
Крім того пояснила, що ОСОБА_9 при ходьбі користувалася однією паличкою, яка стояла біля входу в квартиру. Також там стояла арматура, яку ОСОБА_9 використовувала для того, щоб знімати взуття. Особисто вона її не бачила, про це розповідав їй чоловік.
Дороговартісних покупок останнім часом ОСОБА_9 не робила та не планувала.
Свідок ОСОБА_22 повідомила, з ОСОБА_9 знайома 30 років, вони були сусідками, спілкувалися, але подругами не були. В неї знаходилися ключі від її квартири, які ОСОБА_9 передала їй за рік до смерті, оскільки були випадки, що ОСОБА_9 погано себе почувала, тому залишила їй на всякий випадок. Чи були ще в когось ключі, їй невідомо.
Обвинувачену ОСОБА_11 вона знає як соцпрацівника, яка раніше обслуговувала ОСОБА_9 . Бачила її у ОСОБА_9 вдома. Остання про неї відзивалася гарно. Один раз розповідала, що ОСОБА_11 позичила у неї 200 грн і не віддає. Але потім сказала, що згодом ОСОБА_11 борг віддала. Вона її тривалий час не бачила. Знає, що ОСОБА_11 хотіла взяти ОСОБА_9 хресною матір`ю.
Останній раз бачила ОСОБА_9 12.02. зранку. А в квартирі була за місяць до смерті.
Потерпіла не розповідала про свої доходи, в тому числі про розмір пенсії. Про заощадження ОСОБА_9 їй також нічого не відомо. За останні роки дороговартісні речі потерпіла не купувала.
На скільки їй відомо, невідомих людей до квартири вона не впускала. Перед тим як впускати до квартири, вона завжди питала хто прийшов.
У ОСОБА_9 з сестрою були гарні відносини. Вона приїжджала раз в рік.
13.02.2016 о 19.00 год їй зателефонувала ОСОБА_23 і запитала чи не знає вона де ОСОБА_9 , бо з 11 год не може їй додзвонитися. Вона також набрала її номер, однак та не відповіла. На наступний ранок вона подзвонила їй в двері, однак ніхто не відповів. Знову подзвонила на мобільний та стаціонарний телефони також ніхто не відповів. Оскільки в неї були ключі від квартири, вона запропонувала ОСОБА_24 відкрити квартиру і подивитися чи нічого не сталося. О 10 год вони зайшли до квартири. Двері були зачинені лише на один замок (з двох). В кімнаті побачили ОСОБА_9 , яка лежала обличчям донизу в кріслі. На кріслі і біля нього було багато крові. Поряд лежала палиця для ходьби. Ногами ОСОБА_9 підім`яла килим, було таке враження, що їй стало погано і вона хотіла дотягнутися до телефону. Потрогавши тіло, вони зрозуміли, що вона холодна. Малєц ОСОБА_14 викликала працівників поліції. Вони приїхали. В цей час вона почала телефонувати родичам ОСОБА_9 , які також невдовзі приїхали. Після цього приїхав суд-медексперт.
Крім того розповіла, що ОСОБА_9 ходила з дерев`яною палицею. Металевих предметів в квартирі вона не бачила.
Також вони з ОСОБА_25 пішли до ОСОБА_26 (знайомої померлої) та повідомили про те, що трапилося.
Коли ОСОБА_9 було погано минулого разу, то її квартира також була зачинена лише на один замок. Допускає те, що на два замки вона зачинялася двері на ніч.
Свідок ОСОБА_27 пояснила, що померла була тіткою її чоловіка, вони спілкувалися дуже мало, життям один одного не цікавилися. Обвинувачену вона не знає, однак знає, що та певний час обслуговувала ОСОБА_9 . При розмові ОСОБА_9 відзивалася про Норець лише добрими словами. Знає, що та допомагала їй по господарству. Після того як вона перестала її обслуговувати, ОСОБА_9 казала, що нова працівниця гірша за Норець.
Про смерть ОСОБА_9 їй повідомила сестра чоловіка. Коли вона сама прийшла на місце злочину, то в квартирі були сусідки та працівники поліції. Кліменко лежала в кімнаті на підлозі, біля неї було багато крові. В кімнаті також бачила її палицю для ходьби. Було схоже на те, що її перемістили з крісла, бо на ньому та поряд з ним також було багато крові. В квартирі нічого не було порушено та не відкрито. Також повідомила, що ключі від квартири були у сусідки ОСОБА_28 . Від сусідок знає, що вони виявили труп ОСОБА_9 , бо остання тривалий час не відповідала на дзвінки, тому вони вирішили до неї прийти в квартиру.
Також знає, що у померлої була сестра, яка приїжджала приблизно раз в рік.
В квартирі померлої не було дорогих речей. Вона була економна.
Свідок ОСОБА_29 повідомив, що померла ОСОБА_9 була його рідною тіткою. Відносини у них були формальні, близько не спілкувалися. З обвинуваченою ОСОБА_11 він не знайомий. ОСОБА_30 розповідала, що в неї раніше була соцпрацівниця ОСОБА_31 , про яку вона гарно відзивалася. ОСОБА_32 їх стосунків не розповідала.
Про смерть тітки дізнався по телефону від сестри ОСОБА_33 . Коли прийшов до квартири, то там перебували працівники поліції та сусідки. В кімнаті на підлозі на спині лежала ОСОБА_9 , біля неї була палиця для ходьби (дерев`яна). Крові він не бачив. Порушення обстановки він також не побачив. Сусідки говорили, що померлу переклали з крісла на підлогу.
Ключів від квартири потерпілої в нього не було. Чи були у когось іншого ключі, він не знає. Про доходи та заощадження тітки йому також невідомо. В квартирі потерпілої був холодильник та телевізор.
У потерпілої була сестра, яка приїжджала раз в рік.
Свідок ОСОБА_34 повідомила, що потерпілу ОСОБА_9 вона знала, та жила поряд з її будинком. Раз в тиждень вона навідувалася в гості до ОСОБА_9 , однак відносини в них не були близькими, про особисте вона їй не розповідала. Обвинувачену ОСОБА_11 не знає, але бачила один раз у ОСОБА_9 , та в квартирі розвішувала штори. Знала, що вона була соцпрацівницею, допомагала ОСОБА_9 по господарству. Також ОСОБА_9 розповідала, що один раз позичила ОСОБА_11 200 грн, які остання повернула. Крім того, казала, що ОСОБА_11 їй подобається, вона їй довіряє як рідній дочці.
Будь-яких речей в квартиру за останній час ОСОБА_9 не купувала. І потерпіла про покупки також нічого не розповідала. Ремонт в квартирі вона не робила. Один раз в неї відпали шпалери на кухні, які допомагала клеїти ОСОБА_11 .
Також розповіла, що знає про те, що у ОСОБА_9 була сестра, яка приїжджала раз в рік на поминки. Кліменко казала, що в неї є гроші на похорони, і сестра знає де саме.
Про смерть ОСОБА_9 дізналася від сусідок двох Роз, які в неділю прийшли до неї. Коли вона саме прийшла до квартири, то потерпілу вже забрали в морг.
Крім того, повідомила, що ключі від квартири потерпілої були у сусідки ОСОБА_13 . Чи були у інших осіб, вона не знає.
Також у квартирі потерпілої було дві палки для ходьби, металевих вона не бачила.
Свідок ОСОБА_35 повідомила, що померла ОСОБА_9 була її рідною тіткою. В них були нормальні відносини.
Обвинувачену ОСОБА_11 вона раніше не бачила. Але ОСОБА_9 про неї говорила, що та була добра, чуйна, вона до неї відносилась як до доньки. Від ОСОБА_19 вона дізналася, що ОСОБА_11 запропонувала стати її хрещеною матір`ю.
Про смерть тітки дізналася по телефону від ОСОБА_28 , яка зателефонувала їй з тітчиного телефону. Коли вони прийшла до квартири тітки, то біля неї стояли сусідки ОСОБА_13 , які повідомили, що викликали працівників поліції. Також ОСОБА_36 говорила про те, що не могла декілька днів додзвонитися ОСОБА_9 , тому відчинила її квартиру і побачила, що та лежить без свідомості. До квартири вона прийшла в першу половину дня.
По приїзду працівників поліції, вони всі разом зайшли до квартири. ОСОБА_30 лежала в кріслі обличчям в нього, мала вигляд ніби хотіла дотягнутися до телефону, але не змогла. На підлозі була кров, також лежала її палиця для ходьби. Всі речі були на місті. Потім вона взяла килимок, на який працівники поліції поклали потерпілу на спину. Побачила, що на кріслі було багато крові. Також працівники поліції попросили знайти її медичну карту. Після цього приїхала жінка лікар, яка зробила зауваження з приводу того, що перемістили труп. Потім вона сказала, що не надасть висновок про причину смерті та залишила квартиру. Через деякий час прийшли ще декілька працівників поліції.
Також вона зателефонувала родичам ОСОБА_9 , які прийшли вже після того як її поклали на підлогу.
Про те, що сталося вона повідомила ОСОБА_19 . Це було в цей же день о п`ятій вечора. Також вона телефонувала з телефону ОСОБА_9 до Норець, однак та не взяла трубку, а потім передзвонила сама. При цьому, відповівши на дзвінок, звернулася саме до потерпілої, назвавши її по імені. Після цього свідок їй розповідала, що ОСОБА_9 померла, і з нею говорить її племінниця. Норець запитала коли будуть похорони та запропонувала допомогу.
В цей же день ввечері їй зателефонували працівники поліції та повідомили про те, що необхідно ще раз відчинити квартиру (ключі в цей час вже знаходилися в неї). Разом з ними вона прибула до квартири. Там в неї запитали про те чи мались в квартирі потерпілої якісь збереження. Оскільки вона не знала, то зателефонувала ОСОБА_19 і запитала. Та відповідала, що про таке їй невідомо. Далі працівники поліції продовжили проводити слідчі дії. Через певний проміжок часу в шафі знайшли косметичку, в якій було 870 грн. Вона знову зателефонувала тітці і повідомила про те, що знайдено гроші. На що потерпіла вказала, що там повинно було бути не менше 30 000 грн.
Також свідок зазначила, що в квартирі не було порушено порядок. Все знаходилося на своїх місцях. Також на місці були дорогоцінності, заповіт.
Крім того зазначила, що ОСОБА_9 при житті користувалася двома палицями для ходьби, які були дерев`яними. Однією користувалася на вулиці, а іншою вдома. Також в неї в квартирі був металевий кілок. Але як його використовувала ОСОБА_9 , їй невідомо. Цей кілок знаходився на місці в той день, коли вона прийшла до квартири, потім його забрали працівники поліції. Ніяких слідів вона на ньому не бачила.
Крім того пояснила, що з потерпілою вони спілкувалися здебільшого по телефону раз в тиждень. В гості вона приходила приблизно раз в півтора-два місяці. Про розмір доходів ОСОБА_9 їх не повідомляла. Про збереження також. Вона була скритна жінка. Великі покупки останні роки вона не здійснювала.
Останній раз свідок була вдома у потеплілої в 20-х числа січня. Вона говорила про те, що треба поремонтувати стелю на кухні. Але про те чи її зробили, свідку невідомо.
Ключі від квартири ОСОБА_9 були у ОСОБА_37 . В інших осіб не було. Кліменко була обережна, незнайомим двері не відчиняла та в квартиру не пускала.
У потерпілої була сестра, яка приїжджала раз в рік весною на поминальний день.
Свідок ОСОБА_38 повідомила, що вона працювала як соцпрацівник у ОСОБА_9 приблизно 6-7 місяців до смерті після ОСОБА_39 . Останню знає виключно як колегу. Норець обслуговувала ОСОБА_20 5-7 років. З того, що знає, то по роботі в ОСОБА_9 не було претензій до Норець. Вони підтримувала відносини і після того, як вона перестала її обслуговувати, бо остання їй подобалася.
ОСОБА_9 вона відвідувала по вівторкам та четвергам. З чоловіком приходила лише один раз, але він в квартиру не заходив, чекав біля сараю.
Останній раз бачила ОСОБА_9 за декілька днів до смерті в четвер. 14.02. їй подзвонили керівниця та сказала не йти більше до ОСОБА_9 , бо та померла. А також подзвонила ОСОБА_11 і також сказала, що померла ОСОБА_9 . Крім того питала чи були у баби запасні ключі.
Також знає, що напередодні до ОСОБА_9 мала прийти ОСОБА_11 допомогти поклеїти шпалери на кухні. Дати точно не пам`ятає. Чи поклеїли їх також не знає.
Знає зі слів ОСОБА_9 , що у ОСОБА_9 і ОСОБА_11 часто були конфлікти через те, що остання позичала гроші і не вчасно повертала. Норець приходила до ОСОБА_9 вже після того як перестала працювати з нею. Один раз свідок прийшла до ОСОБА_9 додому, та була дуже розлючена на те, що ОСОБА_11 не повертає її борг, сказала, що буде жалітися її керівництву. Через декілька днів дізналася, що ОСОБА_11 повернула борг ОСОБА_9 . Ця ситуація була приблизно за два місяці до смерті. ОСОБА_9 їй також розповіла про те, що погрожувала ОСОБА_11 розповісти чоловіку про її борги, якщо вона далі буде так продовжувати. Також говорила про те, що в неї були кредити.
Крім того свідок пояснила, що ключів від квартири в неї не було. Бачила, що примірники висять в коридорі. Запасні ключі ОСОБА_9 нікому не давала. Чужих людей в дім вона не пускала.
Про збереження ОСОБА_9 їй нічого не відомо.
Також пояснила, що в один із четвергів, точно не пам`ятає коли, незадовго до смерті ОСОБА_9 , можливо 11.02., вона приходила до ОСОБА_9 і та просила з`ясувати у сервісному центрі Київстар про походження дзвінків з невідомих номерів на її телефон. В цей день вона пішла до центру, але питання не вдалося вирішити. Потім декілька днів не могла з нею зв`язатися та повідомити про те, що дізналася. Через декілька днів, зранку, десь о 10.00 год, прийшла до ОСОБА_9 , але наполягає на тому, що не пам`ятає точно дати, бо має проблеми з пам`яттю, та повідомила про те, що дізналася. Певний час знаходилася у квартирі, однак ОСОБА_11 в цей день там не було.
Свідок ОСОБА_40 пояснила, що ні з обвинуваченою, ні з потерпілою не знайома.
14.02. близько 11 год вона як мед працівник прибула до квартири по АДРЕСА_4 . Їй повідомив дільничний працівник поліції, що в квартирі знаходиться труп. В кімнаті вона побачила труп жінки на підлозі. Одяг її був в крові та малася кров на голові в великих обсягах. Також зазначила, що кров малася і на кріслі, а саме на поручнях та поряд з кріслом. Тому вона допустила, що жінка знаходилася спершу на кріслі і в неї з голови текла кров. Близько до неї вона не наближалася та не торкалася. Зрозуміла, що смерть була насильницька. Всього в квартирі була 10 хв. Після цього зателефонувала лікарю та покинула квартиру.
В цей час в квартирі знаходилися люди: декілька жінок та працівників поліції.
Порушення порядку речей в квартирі вона не побачила. Детально квартиру не оглядала.
Свідок ОСОБА_41 пояснив, що обвинувачену не знає. Кліменко знав з 2014 року, проживав з нею по сусідству, а також спілкувався з нею по роботі, оскільки працює лікарем.
Про смерть ОСОБА_9 він дізнався ввечері (дату не пам`ятає) від працівників поліції, які прийшли до нього додому та попросили бути свідком при слідчих діях. Вони прийшли до квартири. Там була багато людей: працівники поліції, криміналісти, сусідки. Відчинили двері. В квартирі він побув декілька секунд. Потім прийшла сусідка ОСОБА_25 , яка сказала, що знала потерпілу, і запропонувала бути понятою. Працівники поліції погодилися та він пішов додому.
В квартирі потерпілої ніколи не був. Спілкувалися здебільшого на вулиці. Розповідала, що їй допомагають соцпрацівники. Окремо добре відзивалася про одну працівницю, але імені він не знає. Казала, що хоче придбати холодильник, майже зібрала на нього кошти, чекає коли буде пенсія. Про це все вони говорили за два тижні до смерті. Також казала, що в неї є сестра, яка до неї не приходить. Деталі її життя не розповідала.
Свідок ОСОБА_42 повідомив, що він проживає з ОСОБА_43 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2009 року. Потерпілу ОСОБА_9 жодного разу не бачив.
Про обставини смерті ОСОБА_9 йому нічого не відомо.
16.02.2016 року його затримали працівники поліції в першій половині дня та доставили до відділку. Там задавали питання чи знає він ОСОБА_9 та чи відомо йому про обставини її смерті. Там він проходив і поліграф о 10.00 год.
Про борги дружини йому нічого не відомо. Дізнався лише під час слідства.
Будь-якої зміни в поведінці дружини він не побачив. Також ніяк не змінився матеріальних стан сім`ї після події злочину.
В сім`ї у кожного був свій бюджет. Скільки заробляла дружина, не знає. Знає, що інколи їй допомагала грошима мати.
Взагалі доходи сім`ї були низькі. Одягу у дружини не багато. На роботу вона ходила в одному і тому. Жодних речей в той час в неї не пропадало. Під час обшуку її речі були вилучені. Вилучили саме ті речі, які вона одягала на роботу.
У ОСОБА_11 є старший син, який проживає окремо.
Також він не знає де мешкає хрещена мати ОСОБА_11 та ніколи її не бачив. З нею не спілкувалися. Колись з ОСОБА_11 була розмова, що її хресна живе по вул. Робочій. Більше нічого йому не відомо.
Що він робив 12.02 точно не пам`ятає. Лише знає, що в той день не був на роботі, бо не була його зміна.
При розмові з дружиною вона говорила, що не причетна до вбивства ОСОБА_9 . Вона розповідала, що їй завдавали тілесних ушкоджень працівники поліції та змушували зізнатися, щось підписувати, вивезли на місце події та зняли все на відео. Тримали 30 годин. Про ці події потім вони повідомляли в правоохоронні органи в області.

Також для доведення винуватості ОСОБА_43 у вчинення злочинів прокурор надав наступні письмові докази, які досліджені судом:

1.Копію паспорта потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та довідок про місце проживання, де вказано, що потерпіла проживала за адресою: АДРЕСА_3 ;
2.Протокол огляду місця події від 14.02.2016 року з фототаблицею до нього. Час проведення слідчої дії 12.00-13.00 год. Під час огляду виявлено труп ОСОБА_8 , який знаходиться в квартирі в кімнаті № 2 на підлозі, на голові маються крововиливи. Також зафіксовано, що обстановка в квартирі не порушена. Біля крісла в кімнаті № 2 знаходиться дерев`яна палиця, на кріслі наявні плями бурого кольору. Також відповідні плями є на підлозі біля крісла та дивану.
3.Протокол огляду місця події від 14.02.2016 року з фототаблицею, план-схемою квартири, фото та відеоматеріалами, час проведення слідчої дії 21.50-09.00, згідно якого під час огляду квартири потерпілої зафіксовано обстановку квартири, зокрема, встановлено, що пошкоджень вхідний дверей не виявлено, замок відчиняється легко. В коридорі в лівому куті знаходиться дерев`яна палиця, на пересувному календарі дата 12.02., в кімнаті № 2 на шпалерах, на стіні за кріслом та на лівій шторі виявлено нашарування речовини бурого кольору у вигляді помарок. На кріслі в цій кімнаті також виявлено плями, згустки речовини бурого кольору у вологому стані, наявні плями бурого кольору на підлозі під бильцями крісла. На підлозі з коридору в напрямку ванної виявлено доріжку слідів з речовини бурого кольору у вигляді крапель. Під час огляду також виявлено та вилучено: зв`язку ключів з цвяха в коридорі (при відкриванні встановлено, що це ключі від квартири); змив зі слідів коричневого кольору з поверхні вхідних дверей; змив з тумблера нижнього замка; клавішу вимикача світла поряд з вхідними дверима; змив з дерев`яної підставки для ніг; змив речовини бурого кольору з поверхні чавунної ванни; клавішу вимикача світла поряд з вхідними дверима до ванної кімнати; змив речовини бурого кольору з коридору, що веде до ванної; аркуші паперу з телефонами; два ключі на металевому кільці (третій комплект) від вхідних дверей; гаманець; чохол від мобільного телефону; два контейнери з коштовностями із серванта; гаманець з грошима купюрами номіналом 10 грн -60 шт,20 грн 5 шт з серванту; документи; мікроволокна на пляшці; сифон з-під ванни; молоток; сокиру; папку з документами; два ключі на кільці до квартири надані ОСОБА_35 ; сувальний замок з вхідних дверей; посвідчення учасника війни; пакет з монетами; циліндричний механізм замка з вхідних дверей; ордени, медалі, планки, проїзний квиток; медичну документацію на ім`я ОСОБА_8 ; дві частини ручки вхідних дверей до туалету; сліди пальців рук.
4.Протокол огляду речей і документів від 25.02.2016 року, яким оглянуто вилучений гаманець та наявні в ньому грошові купюри.
5.Протоколи огляду документів від 25.02.2016 року з додатками, згідно якого оглянуто та скопійовано вилучені у квартирі потерпілої документи: техпаспорт на квартиру, повідомлення про надання субсидії, договір з банківським продуктом, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження, витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, заповіт, свідоцтво про право власності на квартиру, пенсійне посвідчення.
6.Протокол огляду речей та документів від 16.02.2016 року, згідно якого оглянуто мобільний телефон Нокіа, добровільно виданий ОСОБА_35 , що належав ОСОБА_8 , та встановлені наступні дані: в папці «неприйняті виклики: Люда 12.02 07:36, Люда 12.02 08:26, Роза 14.02 08:51, Роза 14.02 09:11, в папці «прийняті виклики»: Гена 14.02 11:40 00:00:52, Гена 14.02 13:51 00:01:21, Наташа 14.02 14:06 00:03:01, в папці «набрані номера»: Люда 12.02 09:28 00:01:19, Гена 14.02 10:31 00:00:00, Гена 14.02 12:18 00:00:00, Толя 14.02 10:53 00:00:03, невідомий номер 14.02 11:42 00:01:57, Наташа 14.02 13:55 00:00:00.
7.Протокол огляду трупу ОСОБА_8 від 14.02.2016 року, яким зафіксовано, що на трупі в потиличній і тім`яній частинах наявні 9 ран, з деяких видно уламки черепа, навколо очей крововиливи. З трупу вилучено одяг, ювелірні вироби, годинник, знято відбитки пальців та мікрооб`єкти з долонь.
8.Протокол огляду від 15.02.2016 року з фототаблицею господарського приміщення по АДРЕСА_4 , під час якого вилучено сокиру.
9.Протокол огляду речей з трупу від 15.02.2016 року, яким зафіксовано дані про одяг, в якому перебувала потерпіла (халат, кофта, рубашка, бюстгальтер, гамаші, тапки).
10.Постанови слідчого від 15 та 16.02.2016 року про визнання речей, вилучених під час вищезазначених оглядів квартири та трупу, речовими доказами.
11.Постанову прокурора від 15.02.2016 року про відібрання біологічних зразків для експертизи у ОСОБА_35 та протокол отримання таких зразків від 15.02.2016 року.
12.Постанову слідчого від 16.02.2016 року про визнання сокири з господарського приміщення речовим доказом та мобільного телефону, який належав померлій та виданий ОСОБА_35 , а також біологічні зразки останньої.
13.Протокол обшуку квартири АДРЕСА_5 від 16.02.2016 року, в якій проживала ОСОБА_43 , під час якого вилучено її одяг, взуття, рушник. Обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.02.2016 року. До протоколу долучено фототаблицю.
14.Протокол обшуку квартири, в якій зареєстрована ОСОБА_6 , АДРЕСА_6 від 16.02.2016 року з фототаблицею до нього, під час якого вилучено два молотки. Обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.02.2016 року.
15.Постанову слідчого від 17.02.2016 року, якою визнано вилучені речі речовими доказами.
16.Протокол слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_6 від 17.02.2016 року, зафіксований на відео на фотоносії. Під час слідчої дії ОСОБА_6 розповіла, що вона працює соціальним працівником в територіальному центрі з 2002 року. Потерпілу обслуговувала 8 років. 07.02.2016 року вона зустрілася з ОСОБА_9 на базарі, та попросила зайти до неї підклеїти шпалери на кухні. В середу вона зайшла, подивилася і вони домовились на п`ятницю на 12.02., що вона прийде і зробить цю роботу. На той час вона ОСОБА_9 вже не обслуговувала, а саме з червня 2015 року, але підтримувала дружні стосунки. Коли вона прийшла до неї 12.02. о 9.30 приблизно, подзвонила в двері, але ОСОБА_9 не відчинила. Поки вона обходила будинок в її пошуках і знову повернулася до квартири, то ОСОБА_9 вже була вдома. Вона допомогла їй занести сумку в кухню, в якій була банка з молоком. На кухні допомогла поставити варити бульон. ОСОБА_20 пішла до ванної ставити білизну. Після цього вона попросила у ОСОБА_9 позичити 200 грн, але та відмовила та сказала, що розповість її чоловіку про її кредити. Оскільки в ОСОБА_9 не було клею, вона сказала, щоб та прийшла клеїти шпалери в інший день. Почала її вчити і знову говорити, що розповість чоловіку. Після того як ОСОБА_9 повернулася, вона взяла залізну палицю, що стояла зліва, де і палиці для ходьби, і вдарила її. ОСОБА_9 взялася за голову та запитала, що вона робить. Потім сказала, що викличе поліцію і пішла до телефону, почала набирати номер. Після цього вона злякалася і нанесла ще один удар по голові, побачила кров. Оскільки боїться крові, то далі не пам`ятає скільки наносила ударів. Коли прийшла до тями, то палка лежала біля крісла. Потерпіла в цей час знаходилася на колінах, а голова в кріслі. Після цього вона злякалася того, що зробила та взяла палку серветкою, поклала в кульок і кинула в коридорі. На кухні виключила газ. Там на столі лежав гаманець з грошима, вона їх не брала. Потім пішла в зал, почала шукати ключі і знайшла. Також знайшла гаманець з грошима, які також не взяла, зачинила сервант і пішла. На вул. Фрунзе викинула в сміттєвий бак палицю, а серветку викинула в наступний бак ближче до вул. Депутатської разом з кульком. Про ключі вона забула. Викинула їх пізніше на перехресті вулиць Орджонікідзе та 8 Березня. Вказані події ОСОБА_11 відтворила на місці події злочину. Показала квартиру, де проживала ОСОБА_9 . Показала як зайшла в квартиру, зняла з себе одяг (куртку і шапку) та поклала в коридорі, зняла взуття, занесла речі на кухню. ОСОБА_9 поставила пральний порошок на стіл, а дезодорант дала їй занести до ванної кімнати. Потім поставила варити їжу на плиту. Показала де почалася розмова про гроші: ОСОБА_9 була в ванній, а вона при вході. Далі вони перемістилася в коридор, де ОСОБА_11 взулася, а коли ОСОБА_9 повернулася до неї спиною, взяла палку з коридору у вдарила по голові. Після цього ОСОБА_9 зайшла в зал, а вона пішла за нею, перед цим роззулася. Почала просити не телефонувати, просила пробачення. ОСОБА_9 взяла слухавку, почала телефонувати в поліцію та поклала поряд свою палку для ходьби. Сама нахилися перед телефоном і вона її вдарила палицею зверху вниз, після чого ОСОБА_9 впала головою в спинку крісла. Норець зазначила, що нанесла один удар в коридорі, а інший в залі. Далі не пам`ятає. Показала місце на кріслі, де взяла серветку. Після цього потерпілу вона не чіпала. Показала де бачила гаманець на кухні, який взяла в руки і побачила там гроші. В залі відкрила шкатулку в пошуках ключів, показала де вона заходилася. Ключі від шкатулки зазначила, що були в коробці, але під час слідчої дії, їх там вже не було. Взяла одну зв`язку ключів. Більше з квартири нічого не брала. Двері зачинила. Крім того, ОСОБА_11 показала місце по вул. Фрунзе, де вона викинула металевий прут і кульок з серветкою, а також місце, де на перехресті вулиць Орджонікідзе та 8 Березня викинула ключі. Дані ключі було віднайдено під час слідчого експерименту на тому ж місці.
17.Постанову слідчого від 18.02.2016 року про визнання речовими доказами брюки та черевики ОСОБА_43 , які остання видала під час допиту 17.02.2016 року та ключі, які знайдено під час слідчого експерименту.
18.Постанову прокурора від 17.02.2016 року про відібрання біологічних зразків для експертизи у підозрюваної ОСОБА_6 та протоколи отримання таких зразків від 17.02.2016 року.
19.Постанову прокурора від 30.04.2016 року про відібрання слідів рук для експертизи у підозрюваної ОСОБА_6 та протокол отримання таких зразків від 30.06.2016 року.
20.Постанову прокурора від 30.04.2016 року про відібрання слідів рук для експертизи у ОСОБА_42 та протокол отримання таких зразків від 02.05.2016 року.
21.Постанову прокурора від 31.05.2016 року про відібрання біологічних зразків для експертизи у слідчого ОСОБА_44 та протокол отримання таких зразків від 01.06.2016 року.
22.Постанову прокурора від 31.05.2016 року про відібрання біологічних зразків для експертизи у криміналіста ОСОБА_45 та протокол отримання таких зразків від 01.06.2016 року.
23.Постанову прокурора від 31.05.2016 року про відібрання біологічних зразків для експертизи у інспектора ОСОБА_46 та протокол отримання таких зразків від 01.06.2016 року.
24.Постанову прокурора від 31.05.2016 року про відібрання біологічних зразків для експертизи у інспектора ОСОБА_47 та протокол отримання таких зразків від 01.06.2016 року.
25.Постанову прокурора від 31.05.2016 року про відібрання біологічних зразків для експертизи у слідчого ОСОБА_48 та протокол отримання таких зразків від 01.06.2016 року.
26.Постанову прокурора від 31.05.2016 року про відібрання біологічних зразків для експертизи у оперуповноваженого ОСОБА_49 та протокол отримання таких зразків від 01.06.2016 року.
27.Постанову прокурора від 31.05.2016 року про відібрання біологічних зразків для експертизи у слідчого-криміналіста ОСОБА_50 та протокол отримання таких зразків від 02.06.2016 року.
28.Постанову прокурора від 31.05.2016 року про відібрання біологічних зразків для експертизи у сина ОСОБА_6 ОСОБА_51 та протокол отримання таких зразків від 01.06.2016 року.
29.Постанову прокурора від 31.05.2016 року про відібрання біологічних зразків для експертизи у співмешканця ОСОБА_6 ОСОБА_42 та протокол отримання таких зразків від 01.06.2016 року.
30.Постанову прокурора від 15.06.2016 року про відібрання слідів рук для експертизи у ОСОБА_29 та протокол отримання таких зразків від 16.06.2016 року.
31.Постанову прокурора від 15.06.2016 року про відібрання слідів рук для експертизи у ОСОБА_27 та протокол отримання таких зразків від 16.06.2016 року.
32.Постанову прокурора від 15.06.2016 року про відібрання слідів рук для експертизи у ОСОБА_51 та протокол отримання таких зразків від 16.06.2016 року.
33.Постанову прокурора від 15.06.2016 року про відібрання слідів рук для експертизи у ОСОБА_52 та протокол отримання таких зразків від 16.06.2016 року.
34.Постанову прокурора від 15.06.2016 року про відібрання слідів рук для експертизи у ОСОБА_22 та протокол отримання таких зразків від 16.06.2016 року.
35.Постанову прокурора від 15.06.2016 року про відібрання слідів рук для експертизи у ОСОБА_53 та протокол отримання таких зразків від 16.06.2016 року.
36.Протокол огляду речей і предметів від 03.05.2016 року, яким зафіксовано огляд пакунків з дактилокартами ОСОБА_42 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , а також пакунок з брюками та курткою ОСОБА_6 .
37.Протокол огляду речей і предметів від 25.05.2016 року, яким зафіксовано огляд пакунків зі змивом з тамбура нижнього замка квартири потерпілої і зв`язкою ключів.
38.Протокол огляду речей і предметів від 16.06.2016 року, яким зафіксовано огляд та пакування дактилокарт на імя ОСОБА_51 , ОСОБА_53 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_54 .
39.Висновок експерта № 34 від 21.03.2016 року, яким зафіксовано результати проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 . Так, при судово-медичному дослідженні виявлено: А) черепно-мозкову травму: забійні рани (10) на волосяній частині потиличної та тім`яної частин голови зліва та справа і відповідні їм осколкові переломи потиличної та тім`яної частин кісток голови зліва та справа з переходом у тріщини на праву виличну кістку, пошкодженням твердої мозкової оболонки, крововиливом під м`яку мозкову оболонку і забій головного мозку, відповідно звивинам потиличної та тім`яної долей. Б) пошкодження на обличчі: крововилив верхньої повіки правого ока. Черепно-мозкова травма утворилась від не менш як 10 ударів тупим твердим предметом з обмеженою травмуючою поверхнею, у якого длинник переважає над поперечним перерізом. Не виключено, що травмуючий предмет має циліндричну поверхню. Смерть ОСОБА_8 настала від забою головного мозку в результаті важкої відкритої черепно-мозкової травми. З моменту смерті до початку дослідження (14.02.2016 о 14.00) трупу минуло 2 доби.
40.Висновок судово-медичної експертизи № 34 від 25.04.2016 року, згідно якого: відкрита черепно-мозкова травма у потерпілої з переломами кісток черепа та забоєм головного мозку відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя. Між тяжкими тілесними ушкодженнями та настанням смерті наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок. Індивідуальні ознаки травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразились. Судово-медичних даних, які б свідчили, що виявлені пошкодження утворилися від дії різних предметів не установлено. Даних про те, що виявлені пошкодження утворилися в різний час також не установлено. Всі пошкодження ОСОБА_8 прижиттєві. Смерть наступила через 4-5 хв після отримання ушкоджень. Черепно-мозкові травми з переломами кісток, крововиливами під м`які тканини і забоєм рідини головного мозку, як правило, протікає із втратою свідомості, при чому відсутня здатність вчиняти цілеспрямовані дії. Достовірно встановити взаєморозташування нападаючого і потерпілого в момент нанесення ушкоджень, а також положення тіла потерпілого в момент спричинення їй тілесних ушкоджень не представляється можливим. Але одностороннє розташування ран на обмеженій частині голови свідчить про те, що потерпіла в момент спричинення їй тілесних ушкоджень була повернута спиною до нападаючого і що їх взаєморозташування мало змінювалося. Можливість уникнути летальних наслідків у випадку надання своєчасної медичної допомоги виключена.
41.Висновок судово-медичної експертизи № 34 Д від 18.04.2016 року, згідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупу ОСОБА_8 , призвівших до смерті, відповідає механізму продемонстрованому підозрюваною ОСОБА_6 під час слідчого експерименту 17.02.2016 року.
42.Висновок судово-медичної експертизи № 203 від 01.06.2016 року, згідно якого на клапті шкіри № 1 з голови трупа ОСОБА_8 наявні не менше 4 забійні рани, на клапті шкіри № 2 не менше 6 забійних ран. Рани утворилися від багаторазової дії (ударів) тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею у якого длинник переважає над поперечним перерізом. Не виключено, що предмет має циліндричну форму. На клаптях шкіри в районі пошкоджень сліди заліза не виявлено.
43.Висновок судово-медичного експерта № 57 від 22.02.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 видимих тілесних ушкоджень не виявлено.
44.Висновок судово-психіатричної експертизи № 184 від 12.05.2016 року, за яким встановлено, що ОСОБА_6 на момент вчинення злочину психічними захворюваннями не страждала, не виявляла ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, могла усвідомлювати та керувати своїми діями. На даний час ОСОБА_6 також будь-якими психічними захворюванням не страждає, може усвідомлювати та керувати своїми діями, не є душевнохворою, не потребує примусових заходів медичного характеру.
45.Висновок судової трасологічної експертизи № 148 від 03.03.2016 року, відповідно до якого слід пальця руки, виявлений на поверхні наличника в коридорі, слід пальця руки, виявлений на поверхні правої створки дверей у кімнаті № 1 зі сторони кімнати, слід пальця руки, виявлений на поверхні дверей туалету зі сторони коридору, слід пальця руки, виявлений на поверхні дверей ванної кімнати зі сторони коридору, слід пальця руки, виявлений на поверхні лівої створки дверей кімнати № 2 зі сторони коридору, слід пальця руки, виявлений на поверхні дверної коробки кухні, які вилучені 15.02.2016 року під час огляду місця події квартири АДРЕСА_7 залишені ні ОСОБА_40 , ні ОСОБА_35 , ні ОСОБА_55 , ні ОСОБА_56 , ні ОСОБА_57 , ні ОСОБА_58 , ні ОСОБА_59 , ні ОСОБА_60 , а іншою особою.
46.Висновок судової трасологічної експертизи № 417 від 27.05.2016 року, відповідно до якого слід пальця руки, виявлений на поверхні наличника в коридорі, слід пальця руки, виявлений на поверхні правої створки дверей у кімнаті № 1 зі сторони кімнати слід пальця руки, виявлений на поверхні дверей туалету зі сторони коридору, слід пальця руки, виявлений на поверхні дверної коробки кухні, слід пальця руки, виявлений на поверхні дверей ванної кімнати зі сторони коридору залишені ОСОБА_8 . Слід пальця руки, виявлений на поверхні лівої створки дверей кімнати № 2 зі сторони коридору залишений ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_61 .
47.Висновок судової трасологічної експертизи № 530 від 24.06.2016 року, відповідно до якого слід пальця руки, виявлений на поверхні лівої створки дверей кімнати № 2 зі сторони коридору залишений ні ОСОБА_62 , ні ОСОБА_53 , ні ОСОБА_22 , ні ОСОБА_27 , ні ОСОБА_29 , ні ОСОБА_63 , а іншою особою.
48.Висновок судової трасологічної експертизи № 335 від 22.03.2016 року, відповідно до якого врізний сувальний замок та циліндровий механізм врізного замка, вилучені 14.02.2016 року з квартири потерпілої, технічно справні. Вирішити питання чи відмикалися механізми замків сторонніми предметами (відмичками, підібраними чи підробленими ключами) не є можливим, оскільки сторонні предмети, що мають форми і розміри, близькі до ключів оригіналів, при їхньому одноразовому застосуванні можуть не залишати характерних слідів на деталях механізму.
49.Висновок судової трасологічної експертизи № 897 від 08.06.2016 року, відповідно до якого ключ до циліндрового механізму врізного замка, вилученого 17.02.2016 року під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 є ключем до врізного циліндрового замка, механізм якого вилучено під час огляду місця події 14.02.2016 року у кв. АДРЕСА_7 . Ключ до врізного сувального замка вилученого 17.02.2016 року під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 є ключем до врізного сувального замка, механізм якого вилучено під час огляду місця події 14.02.2016 року у кв. АДРЕСА_7 .
50.Висновок експертизи № 678 від 31.05.2016 року, відповідно до якого на халаті потерпілої виявлено 39 одиничних текстильних волокон-накладень. У числі текстильних волокон-накладень є 15 фрагментів матованих поліефірних волокон темно-коричневого кольору та 6 фрагментів матованих поліефірних волокон темно-коричневого до чорного кольору, які мають спільну родову належність з такими ж волокнами, що утворюють манжети рукавів куртки чорного кольору, що належить підозрюваній ОСОБА_6 . Усі інші волокна на халаті, а також волокна на двох дактилоплівках, вилучених з долонь трупу ОСОБА_8 не мають спільної родової належності з волокнами, що утворюють куртку чорного кольору, куртку фіолетового кольору та спортивні штани ОСОБА_6 .
51.Висновки судово-медичних експертиз № 231 від 03.03.2016 року, № 245 від 11.03.2016 року, якими встановлено групу крові та категорію видільництва ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .
52.Висновок судово-медичної експертизи № 246 від 15.03.2016 року, згідно якого на брюках вилучених у ОСОБА_6 17.02.2016 року присутності крові не встановлено.
53.Висновок судово-медичної експертизи № 247 від 15.03.2016 року, згідно якого на парі резинових чобіт вилучених у ОСОБА_6 присутності крові не встановлено.
54.Висновок судово-медичної експертизи № 248 від 15.03.2016 року, згідно якого на куртці чорного кольору, вилученій у ОСОБА_6 16.02.2016 року під час обшуку, присутності крові не встановлено.
55.Висновок судово-медичної експертизи № 249 від 15.03.2016 року, згідно якого на куртці, вилученій у ОСОБА_6 16.02.2016 року під час обшуку, присутності крові не встановлено.
56.Висновок судово-медичної експертизи № 250 від 15.03.2016 року, згідно якого на спортивних брюках, вилучених у ОСОБА_6 16.02.2016 року під час обшуку, присутності крові не встановлено.
57.Висновок судово-медичної експертизи № 251 від 22.03.2016 року, згідно якого на жіночих черевиках, вилучених у ОСОБА_6 16.02.2016 року під час обшуку за місцем проживання, присутності крові не встановлено.
58.Висновок судово-медичної експертизи № 252 від 22.03.2016 року, згідно якого на рушнику, вилученому у ОСОБА_6 16.02.2016 року під час обшуку за місцем проживання, присутності крові не встановлено.
59.Висновок судово-медичної експертизи № 61 від 17.03.2016 року, згідно якого на молотку, вилученому у ОСОБА_6 16.02.2016 року під час обшуку за місцем проживання , присутності крові не встановлено. Знайдені ядерні епітеліальні клітини, але видова належність не встановлена.
60.Висновок судово-медичної експертизи № 62 від 17.03.2016 року, згідно якого на молотках, вилучених під час обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_6 , кров та ядерні епітеліальні клітини людини не виявлені.
61.Висновок судово-медичної експертизи № 63 від 17.03.2016 року, згідно якого на сокирі, вилученій під час огляду сараю ОСОБА_8 кров та ядерні епітеліальні клітини людини не виявлені.
62.Висновки судово-медичних експертиз № 59, 30 від 17.03.2016 року, згідно якого на сокирі, молотку, вилучених під час огляду квартири ОСОБА_8 кров та ядерні епітеліальні клітини, тканини тіла людини, мікроволокна не виявлені.
63.Висновки судово-медичних експертиз № 263, 264 від 15.03.2016 року, згідно якого на двох частинах дверної ручки до туалету квартири потерпілої, на змивах з поверхні дверей присутності крові не встановлено.
64.Висновок судово-медичної експертизи № 265 від 16.03.2016 року, згідно якого на змиві вилученому з підлоги коридору, що веде до ванної кімнати квартири потерпілої знайдено кров людини, походження якої можливе від особи, з відповідною групою крові, яка є у ОСОБА_8 . В цих слідах можлива домішка крові особи з відповідною групою крові, якою є ОСОБА_6 .
65.Висновок судово-медичної експертизи № 266 від 17.03.2016 року, згідно якого об`єкт з пляшки, що вилучена з квартири потерпілої є волосина, результати дослідження не дозволяють висловитися чітко про її походження від людини чи від тварини.
66.Висновок судово-медичної експертизи № 262 від 15.03.2016 року, згідно якого на поверхні сифону з-під ванни знайдено кров людини.
67.Висновок молекулярно-генетичної експертизи № 10-123 від 07.04.2016 року, згідно якого генетичні ознаки слідів крові і клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті правої та лівої рук ОСОБА_8 збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_8 і не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_6 . Походження слідів від ОСОБА_6 виключається.
68.Висновок молекулярно-генетичної експертизи № 10-124 від 11.04.2016 року, згідно якого генетичні ознаки слідів крові і клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті правої та лівої рук ОСОБА_6 збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками крові самої ОСОБА_6 і не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_8 . Походження слідів від ОСОБА_8 виключається.
69.Висновок молекулярно-генетичної експертизи № 10-121 від 06.05.2016 року, згідно якого генетичні ознаки клітин, виявлених на клавіші вимикача світла поруч з вхідними дверима є змішаними, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_8 і невстановленої особи чоловічої статі та не містять генетичних ознак крові ОСОБА_6 . Походження слідів від ОСОБА_6 виключається. Генетичні ознаки клітин, виявлених на клавіші вимикача світла поруч з вхідними дверима, що ведуть до ванної кімнати, містять генетичні ознаки крові ОСОБА_8 та не містять генетичні ознаки крові ОСОБА_6 . Походження слідів від ОСОБА_6 виключається.
70.Висновок молекулярно-генетичної експертизи № 10-122 від 10.05.2016 року, згідно якого генетичні ознаки клітин, виявлених на гаманці, збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_6 та ОСОБА_35 , походження слідів від останніх осіб виключається. Генетичні ознаки клітин, виявлених на чохлі від мобільного телефону є змішаними, містять генетичні ознаки крові ОСОБА_8 і невстановленої особи чоловічої статі та не містять генетичних ознак крові ОСОБА_6 та ОСОБА_35 , походження слідів від останніх осіб виключається.
71.Висновок молекулярно-генетичної експертизи № 10-125 від 25.04.2016 року, згідно якого у наданих на дослідження змиві з тумблера замка та на двох ключах і металевому кільці клітин з ядрами не виявлено.
72.Висновок молекулярно-генетичної експертизи № 10-126 від 26.04.2016 року, згідно якого у змиві з вентилів крану виявлено клітини з ядрами без домішку крові. У змиві з поверхні ванни та у змиві з підставки для ніг виявлено кров людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин у змиві з вентилів крану є змішаними, належать більш ніж двом особам і містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_8 та не містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_6 . Генетичні ознаки слідів крові та клітин у змиві з поверхні ванни збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_8 і не містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_6 . Походження слідів від ОСОБА_6 виключається. Генетичні ознаки клітин у змиві з підставки для ніг збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_8 та не містять ознак ОСОБА_6 , походження слідів від останньої виключається.
73.Висновок молекулярно-генетичної експертизи № 10-294 від 11.07.2016 року, згідно якого генетичні ознаки зразків слини ОСОБА_42 та ОСОБА_51 не містяться серед змішаних ознак клітин, виявлених на клавіші вимикача світла поруч з вхідними дверима та на чохлі від мобільного телефону. Походження слідів від цих осіб виключається.
74.Висновок молекулярно-генетичної експертизи № 10-295 від 19.07.2016 року, згідно якого серед змішаних генетичних ознак клітин, виявлених на клавіші вимикача світла поруч з вхідними дверима містяться генетичні ознаки букального епітелію ОСОБА_49 та не містять генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_50 , ОСОБА_64 , ОСОБА_44 , ОСОБА_46 , ОСОБА_65 ОСОБА_66 . Походження клітин від даних осіб виключається. Серед змішаних генетичних ознак клітин, виявлених на чохлі від мобільного телефону містяться генетичні ознаки зразків епітелію ОСОБА_48 та не містяться генетичні ознаки зразків епітелію ОСОБА_50 , ОСОБА_64 , ОСОБА_67 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_49 , походження слідів від яких виключається.
75.Висновок молекулярно-генетичної експертизи № 10-300 від 12.07.2016 року, згідно якого генетичні ознаки слідів крові у змиві з підлоги збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_8 і не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_6 та зразками слини ОСОБА_42 , ОСОБА_51 , походження слідів від яких виключається. Встановити генетичні ознаки слідів крові на сифоні з-під ванни та у витяжці з об`єкта не представляється можливим через низький вміст (або відсутність) ДНК в даних об`єктах.
76.Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 25.04.2016 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07.04.2016 року отримано доступ до документів клієнта банку АБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_6 . Матеріали тимчасового доступу: довідка про наявність у ОСОБА_6 трьох платіжних карток, дві з яких закриті 25.01.2016 року, розписки про отримання платіжних карт, заява-анкета про приєднання до договору банківського обслуговування від 10.04.2014, заява про відкриття поточного рахунку заяви про дострокове закриття ліміту овердрафту, про припинення дії рахунку датовані січнем 2016 року, виписка по рахунку з травня 2014 року по березень 2016 року, заява про відкриття поточного рахунку від 22.05.2014, кредитний договір від 23.05.2014 з додатками, заява про відкриття поточного кредитного рахунку б/д.
77. Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 25.04.2016 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07.04.2016 року отримано доступ до документів клієнта банку ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 . Матеріали тимчасового доступу: довідка про наявність станом на 11.04.2016 заборгованості у розмірі 5629,89 грн, заява про зміну персональних даних від 18.12.2013, виписка по картковому рахунку за період з 01.01.2013-06.04.2016.
78.Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 27.05.2016 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.05.2016 року отримано доступ до документів клієнта банку АТ КБ «Банк Ренесанс Капітал» ОСОБА_6 . Матеріали тимчасового доступу: анкета та заява на відкриття рахунку від 22.10.2014, пропозиція укласти договір, загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, копія паспорта, довідки при присвоєння коду, довідки про доходи від 20.10.2014, оцінка фінансового стану від 22.10.2014, заява на підключення до системи дистанційного управління рахунків від 22.10.2014, виписка по рахункам з 22.10.2014 по 25.04.2016.
79.Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 06.05.2016 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07.04.2016 року отримано доступ до документів клієнта банку ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_6 . Матеріали тимчасового доступу: виписка по рахунку за період з 08.11.2006 по 18.04.2016.
80.Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 06.05.2016 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07.04.2016 року отримано доступ до документів клієнта банку ПАТ «Михайлівський» ОСОБА_6 . Матеріали тимчасового доступу: заява про відкриття рахунку від 22.04.2015, довідка про відкритий рахунок, виписка по рахунку за період до квітеня 2015 року,.
81.Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 28.04.2016 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07.04.2016 року отримано доступ до документів клієнта банку ПАТ «ПлатинумБанк» ОСОБА_6 . Матеріали тимчасового доступу: заяви про відкриття рахунків та договір від 12.06.2013, картка зі зразками підписів, умови кредитування, довідка про наявність кредитних договорів, які погашено в 2014 та 2015 роках, розрахунок заборгованості та виписки по особовим рахункам з червня 2013 року по квітень 2016 року.
82.Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 30.05.2016 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18.05.2016 року отримано доступ до документів клієнта банку ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_6 . Матеріали тимчасового доступу: договори карткового рахунку від 14.08.2015, 17.08.2015, виписки по картковим рахункам за період з 17.08.2015 по 13.05.2016.
83.Довідку ТОВ «Служба швидкого кредитування» від 18.05.2016 року про те, що ОСОБА_6 укладала кредитний договір 05.06.2015, заборгованість погашена 17.08.2015.
84.Довідка ТОВ «Жилкомсервіс» про те, що ОСОБА_42 проживає в квартирі АДРЕСА_5 та що за період з 01.01.2015 по 01.05.2016 нарахована квартплата 1047,60 грн, оплачено 127,58 грн.
85.Довідка КП «ВУВКГ» з додатками від 15.07.2016 року про те, що за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_42 нараховано за період 01.01.2015-01.07.2016 за послуги з водовідведення 981,93 грн, сплачено 427,56 грн, субсидія 431,64 грн. За адресою АДРЕСА_8 ОСОБА_6 нараховано за той же період 1610 грн, сплачено 827,16 грн.
86.Довідка ТОВ «Сумигаззбут» з додатками від 26.07.2016 року про те, що за адресою АДРЕСА_8 договір на газопостачання не укладався. Надано розрахунок погашення заборгованості за послуги за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_68 .
87.Довідка ПП «ЖЕД-1» від 20.07.2016 з додатками про те, що власником кімнати за адресою АДРЕСА_8 є ОСОБА_6 . Там зареєстровані мати ОСОБА_69 , брат ОСОБА_70 , сини ОСОБА_71 , ОСОБА_72 . Наявна заборгованість по квартплаті. Послуги з користування газом та ел.енергією оплачені (оплата відбувалася щомісячно за період з 01.01.2016 по 01.07.2016).
88.Довідка ПАТ «Сумиобленерго» від 20.07.2016 року про історію нарахувань та оплати послуг з електропостачання ОСОБА_73 за адресою АДРЕСА_2 .
89.Довідка складена слідчим щодо виплат комунальних послуг за 2016 рік ОСОБА_6 .
90.Витяг з наказу про те, що ОСОБА_6 з лютого 2002 року працює соціальним працівником Шосткинського міського територіального центру соціального обслуговування, з довідкою про доходи.
91.Також судом було досліджено заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_51 , ОСОБА_42 від 16.02.2016 року про добровільне проходження опитування на поліграфі та довідку про результати опитування від 17.02.2016 року, згідно якого встановлено причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів. Вказані документи прокурор зазначив, що не є допустимими доказами у кримінальному проваджені, однак просив їх врахувати для об`єктивності при прийнятті судом рішення у справі. Крім того, в самій довідці про результати опитування вказано, що вона не може бути використана як доказ у кримінальному провадженні.

Суд, дослідивши і оцінивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а всі докази в сукупності - і з точки зору достатності для вирішення даної справи, приходить до наступного висновку.

У кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 91 КПК України підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.
Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього кодексу покладається на слідчого, прокурора.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим (підсудним) злочину покладений на сторону обвинувачення, про що чітко висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у Рішенні по справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» та Рішення у справі "Капо проти Бельгії".
Стаття 62 Конституції України встановлює, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналізуючи надані у суді показання свідків, суд звертає увагу на те, що жоден зі свідків, а також потерпіла, не були очевидцями злочинів, які ставляться в провину ОСОБА_6 , і не підтвердили обставини їх вчинення. Також не відома свідкам і інформація з чужих слів, яка б свідчила про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів.
Напроти, всі свідки та потерпіла наголошували на тому, що між потерпілою та обвинуваченою були гарні відносини, обвинувачена завжди допомагала потерпілій та ніколи жодних зауважень не висловлювала. Про це стверджувала і обвинувачена.
Конфлікт з приводу отримання ОСОБА_6 грошей в борг у ОСОБА_8 у розмірі 200 грн згідно показів свідків мав місце одного разу. Проте, цей конфлікт себе вичерпав та Норець повернула борг.
За досить тривалий час спілкування обвинуваченої з потерпілою, а це більше 8 років, ніхто із свідків не повідомив про конкретні факти систематичного отримання в борг коштів у потерпілої обвинуваченою, які б мали наслідком погіршення стосунків між ними. Більше того, зі слів обвинуваченої та її матері, ОСОБА_6 після того як перестала офіційно обслуговувати потерпілу надавала їй допомогу по господарству майже безкоштовно.
Що стосується письмових доказів, наданих стороною обвинувачення для доведення винуватості ОСОБА_74 у вчиненні злочинів, то основна їх частина жодним чином не пов`язує ОСОБА_6 з обставинами смерті потерпілої, та жоден із них не пов`язує її зі здійсненням на потерпілу розбійного нападу.
Так, за дослідженими матеріалами, а саме висновками експертиз, в квартирі потерпілої не було виявлено будь-яких слідів ОСОБА_6 . Майже всі сліди рук, які вилучені під час слідства, належать потерпілій, а також працівникам поліції, які перебували в квартирі. При тому, що за змістом обвинувачення, ОСОБА_6 обшукувала квартиру в пошуках грошей та ключів від квартири.
В той же час, слід пальця руки, виявлений на поверхні на дверях в кімнату № 2, в якій знайшли померлу, не належить і потерпілій, а також іншим особам, в яких брали зразки на експертизу.
Крім того, в ванній, де віднайдено кров потерпілої, також наявні генетичні ознаки клітин на вентилі крану, які належать більш ніж двом особам, одна з яких ОСОБА_8 , а інша не встановлена. При цьому походження даної крові від ОСОБА_6 виключена.
Вказані обставини дають підстави допускати, що мала місце присутність інших осіб в квартирі потерпілої, які слідством встановлені не були. А зі слів свідків, потерпіла незнайомих людей до себе не пускала.
Крім того, звертає на себе увагу та обставина, що за змістом обвинувачення, потерпілій було нанесено тілесні ушкодження металевим предметом, а згідно висновку експерта № 203 від 01.06.2016 року на клаптях шкіри в районі пошкоджень сліди заліза не виявлено.
Більш того, предмет, яким нібито-то ОСОБА_6 було нанесено тілесні ушкодження потерпілій, орган досудового розслідування не знайшов. І більшість свідків зазначили, що такого предмета в квартирі потерпілої вони ніколи не бачили. Про те, що в квартирі ОСОБА_8 був металевий прут повідомила лише потерпіла ОСОБА_19 , і то, вона вказала, що особисто його ніколи не бачила, про це їй говорив чоловік, однак він стороною обвинувачення як свідок не заявлялася. В той же час свідок ОСОБА_35 зазначила, що в квартирі потерпілої був металевий кілок, однак вона вказала, що цей кілок знаходився на місці, коли вона прийшла до квартири потерпілої вже після її смерті, і його забрали працівники поліції.
Відсутні будь-які сліди крові на одязі та взутті обвинуваченої, в яких вона була в той день, коли приходила до потерплої, а також на тих, які були вилучені в неї під час обшуку. Наявність у вжитку інших речей, зокрема верхнього одягу і взуття, які вона носила здебільшого на роботу, свідки захисту мати ОСОБА_75 , брат ОСОБА_70 , а також свідок Пакало заперечили.
Також відсутні сліди крові потерпілої і в піднігтьовому вмісті пальців обвинуваченої.
В матеріалах справи наявний лише один висновок експерта № 265 від 16.03.2016 року, згідно якого на змиві вилученому з підлоги коридору, що веде до ванної кімнати квартири потерпілої знайдено кров людини, походження якої можливе від ОСОБА_8 . В цих слідах можлива домішка крові особи, якою є ОСОБА_6 . Однак цей доказ не дає однозначно висновку про те, що вказана кров належить саме обвинуваченій, оскільки це було не генетичне дослідження крові, а лише перевірка групової належності крові, яка може належати багатьом особам з подібною групою крові. Тим більш, що за висновком експерта № 57 від 22.02.2016 року у ОСОБА_6 видимих тілесних ушкоджень не виявлено.
Що стосується висновку експерта № 678 від 31.05.2016 року, яким встановлено присутність на одязі потерпілої фрагментів матованих поліефірних волокон темно-коричневого до чорного кольору, які мають спільну родову належність з такими ж волокнами, що утворюють манжети рукавів куртки чорного кольору, що належить підозрюваній ОСОБА_6 , то даний доказ не може сам по собі, а також в сукупності з іншими, свідчити про причетність ОСОБА_6 до нападу та вбивства потерпілої ОСОБА_8 , оскільки сукупністю інших доказів встановлено, що Норець часто відвідувала помешкання потерпілої, в тому числі, і в день її смерті, отже ці сліди могли бути залишені в будь-який момент і не як наслідок здійснення насильницьких дій. Крім того, навіть під час слідчого експерименту, до якого суд повернеться пізніше, ОСОБА_6 зазначала, що в той день, зайшовши до квартири, куртку вона зняла одразу та в квартирі перебувала без неї. Такі ж показали дала і під час допиту.
Отже, вищезазначені обставини дають підстави для розумного сумніву у причетності ОСОБА_6 до злочинів.
Що стосується довідки про результати опитування на поліграфі, то даний доказ не є допустимим, оскільки він отриманий не у встановленому КПК України порядку, що не заперечується і самим прокурором та про що вказано і в змісті довідки, тому вона не може бути покладена в основу обвинувачення. Більш того, таке опитування не було проведено в якості психофізіологічної експертизи, з дотриманням вимог Закону України «Про судову експертизу» та з попередженням експертів про кримінальну відповідальність.
Відповідно, суд його відкидає.
З приводу відомостей про те, що ОСОБА_6 мала кредитні зобов`язання, а також борги за комунальні послуги, та що їй було відомо, що потерпіла має значні заощадження, суд зазначає наступне.
Так сторона обвинувачення вказує, що саме ці обставини є мотивом вчинення злочинів. Згідно обвинувачення ОСОБА_6 брала у ОСОБА_8 в борг гроші, щоб погашати частково кредити, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, не маючи грошових коштів для нормального існування своєї сім`ї та значні заборгованості в банківських установах, при цьому достовірно знала, що у ОСОБА_8 є грошові збереження. І вчинила злочини саме з метою заволодіння коштами, які в подальшому використала на погашення частини кредитних зобов`язань та на власний розсуд.
Однак, вся сукупність отриманих даних з банківських установ та підприємств, що надають комунальні послуги, стороною обвинувачення жодним чином під час судового розгляду проаналізована не була .
Тобто, прокурор не вказав, які саме дані з сукупності цих матеріалів свідчили про те, що ОСОБА_6 використала викрадені кошти саме на погашення кредитів та на інші цілі, яким чином, коли саме.
З цих документів вбачається, що ОСОБА_6 дійсно мала кредитні зобов`язання, періодично погашала заборгованість та знову брала в борг, однак ці дані ніяким чином не свідчать про те, що нібито викрадені грошові кошти нею були витрачені саме на погашення кредитів чи на інші цілі.
Крім того, мати обвинуваченої та брат в судовому засіданні підтвердили її показання про те, що мати допомагала дочці матеріально, знаючи, що в неї наявні кредитні зобов`язання. А також те, що ОСОБА_6 накопичувала гроші для того, щоб вставити зуби.
Слід окремо зазначити, що в матеріалах справи немає жодного доказу, який би свідчив про те, що померла ОСОБА_8 взагалі мала грошові заощадження в сумі 30 000 грн та що ОСОБА_6 їх викрала, будучи обізнаною про їх наявність. Навіть під час слідчого експерименту, ОСОБА_6 не пояснювала те, що викрадала якість кошти.
Всі свідки, допитані під час судового розгляду, зазначили, що не знали про заощадження ОСОБА_8 .. Навпаки, вказували про те, що ОСОБА_8 жила економно, а речі, які придбавала в свій час (холодильник, телевізор), брала в кредит. Двері та решітки на вікна їй купувала сестра, якій вона гроші повертала частинами. Також мала бажання придбати побутову техніку, на яку в неї не вистачало коштів.
Лише потерпіла ОСОБА_19 вказала, що ОСОБА_8 мала 30 000 грн. Однак про це вона їй говорила за тривалий час до смерті весною 2015 року, а сама вона цих грошей особисто не бачила. В цей же час свідок ОСОБА_35 зазначила, що в день виявлення смерті потерпілої вона зателефонувала ОСОБА_19 і запитала на прохання працівників поліції чи були у ОСОБА_8 гроші. Однак та відповідала, що про таке їй невідомо. Далі працівники поліції продовжили проводити слідчі дії. В шафі знайшли косметичку, в якій було 870 грн. Тому ОСОБА_35 знову зателефонувала тітці і повідомила про те, що знайшли гроші. На що потерпіла вже потім вказала, що там повинно було бути не менше 30 000 грн.
Тобто, твердження сторони обвинувачення про те, що у потерпілої ОСОБА_8 були відповідні грошові кошти є досить сумнівними, не підтвердженими належним чином.
Факт же викрадення цих коштів, обізнаність про них ОСОБА_6 та використання нею цих коштів взагалі не доведено.
Більш того, за наявними матеріалами з кредитних установ, у ОСОБА_6 залишилися непогашеними кредитні зовобовязнання, не зменшившись на ту суму, яку їй інкримінують як викрадену.
Таким чином, і корисливий мотив злочинів залишився недоведеним.
Також залишається без відповіді в такому випадку і те питання, чому обвинувачена не викрала гроші, які лежали в гаманці потерпілої на видному місці, а взяла лише її збереження, що нібито були заховані.
Фактично єдиним доказом, який вказує на причетність ОСОБА_6 до спричинення смерті ОСОБА_8 і на який в основному і посилався під час судового розгляду прокурор, є дані слідчого експерименту, що був проведений з обвинувачуваною 17.02.2016 року та, відповідно, висновки експерта, які є похідними від цього доказу, про те, що механізм нанесення тілесних ушкоджень отриманих потерпілою відповідає тому, що продемонстрований на слідчому експерименті, та що ключі, які знайшли під час слідчого експерименту, є ключами від квартири потерпілої.
Оцінюючи наданий стороною обвинувачення протокол слідчого експерименту, суд звертає увагу на таке.
Згідно ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
При цьому, слід мати на увазі, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий судовий розгляд.
Судове провадження, з позицій дотримання справедливого судового розгляду, включає в себе і спосіб збирання доказів: дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням прав на захист.
Крім того, за змістом рішення Верховного Суду № 480/100/17 від 02.03.2021 року, вирішуючи питання щодо того, чи позначилося використання протоколу слідчого експерименту на справедливості судового розгляду в цілому і чи вплинуло або могло вплинути таке використання на правильність і справедливість судового рішення, суд має взяти до уваги те, чи був цей доказ єдиним або вирішальним доказом винуватості.
Такі висновки на переконання суду випливають з того, що за змістом ч. 1 ст. 223 КПК України, слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. А за змістом ч. 1 ст. 240 КПК України, слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Тобто, оскільки відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення , встановлюються доказами, то слідчий експеримент спрямований на перевірку та уточнення цих доказів. А отже, він не може бути єдиним доказом для доведення вини особи у вчиненні злочину.
Як встановлено судом за наслідками дослідження всього, досить значного, обсягу справи, слідчий експеримент є єдиним і вирішальним доказом винуватості, на який послався прокурор.
На переконання суду, при таких обставинах, не може йти мова про те, що має місце доведення винуватості особи «поза розумним сумнівом», що включає в себе сукупність ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, які б свідчили про те, що висунуте обвинувачення є обґрунтованим (підтвердженим).
Крім того, щодо дотримання стандартів справедливості судового розгляду в контексті способу збирання цього доказу, суд вважає, що вони були порушені.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 240 КПК України слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.
Як вбачається з матеріалів справи, єдиним власником квартири, в якій проведено слідчий експеримент, була потерпіла ОСОБА_8 .
Інших осіб, які б проживали в цьому помешканні та користувалися ним (володіли), не було.
Отже, проведення слідчого експерименту мало бути здійснено на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора. Однак, ні слідчий, ні прокурор такого дозволу від слідчого судді не отримували.
Під час судового розгляду прокурор надав суду заяву від потерпілої ОСОБА_19 від 17.02.2016 про те, що вона надає згоду на проведення слідчого експерименту у квартирі АДРЕСА_7 .
Разом з тим, на той час ОСОБА_19 не була особою, яка володіє цим житлом. Вона навіть не мала ключа від квартири, про що сама суду повідомляла.
Вчиняти будь-які дії щодо цього майна, навіть якщо допустити, що вона могла бути спадкоємцем померлої, ОСОБА_19 не мала права, так як на той час не була особою, що прийняла спадщину.
Більше того, звертає на себе увагу та обставина, що слідчий експеримент розпочато о 08.00 год 17.02.2016 року. ОСОБА_19 прибула до м. Шостка також 17.02.2016 року. Отже, є досить сумнівним факт того, що слідчий відібрав у ОСОБА_19 дозвіл на проведення слідчого експерименту до моменту її допиту як потерпілої, який розпочався о 8.40 год та тривав до 09.25 год (згідно даних реєстру матеріалів досудового розслідування), а саме в той час, коли проводився слідчий експеримент.
Відсутнє відповідне зазначення на підставі чого проведений вказаний слідчий експеримент і безпосередньо в протоколі експерименту та відеозаписі до нього, що також дає підстави сумніватися у тому, що такий дозвіл було отримано до початку слідчої дії, а не після її проведення.
Крім того, в судовому засіданні сторона захисту зазначила, що даний дозвіл від ОСОБА_19 не відкривався їм під час досудового розслідування, відомості про нього відсутні в реєстрі матеріалів досудового розслідування. І такі твердження жодним чином прокурором не спростовані.
З огляду на вищевикладене, а саме на те, що органом досудового розслідування було порушено вимоги ч. 5 ст. 240 КПК України при проведенні слідчого експерименту, є всі підстави вважати цей доказ недопустимим.
В подібній справі Верховний Суд дійшов до аналогічного висновку (справа №642/4663/15, постанова від 28.01.2021 року).
Також слід зазначити, що згідно ч. 5, 6 ст. 104 КПК України, протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії (ч. 5). Якщо особа, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, відмовилася підписати протокол, про це зазначається в протоколі. Такій особі надається право дати письмові пояснення щодо причин відмови від підписання, які заносяться до протоколу. Факт відмови особи від підписання протоколу, а також факт надання письмових пояснень особи щодо причин такої відмови засвідчується підписом її захисника (законного представника), а у разі його відсутності понятих (ч. 6).
Як вбачається зі змісту протоколу слідчого експерименту з додатком, підозрювана його не підписала, зазначивши, що вона не вчиняла злочину.
Поряд з цим дана відмова та письмові пояснення щодо причин відмови не засвідчені підписом її захисника. Захисник лише проставив свій підпис на протоколі як учасник цієї слідчої дії, що передбачено ч. 5 ст. 104 КПК України, однак в порядку ч. 6 ст. 104 КПК України відповідних процесуальних дій не вчинив.
Також у своїй постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що для того, аби виключити обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від особи під час слідчого експерименту, сторона обвинувачення має довести, що було додержано належної правової процедури, зокрема, що:
- до особи не застосовувався протиправний тиск;
- слідчу дію проведено за волею та вільним волевиявленням особи;
- особа усвідомлювала право мовчати і не свідчити проти себе;
- права особи на захист і правову допомогу були забезпечені;
- слідчу дію проведено за участю понятих;
- під час слідчої дії здійснювався безперервний відеозапис;
- особі були детально і ґрунтовно роз`яснено процесуальні наслідки участі в цій слідчій дії.
Однак, під час судового розгляду встановлено порушення гарантій визначених законом для особи, яка бере участь у слідчому експерименті.
В судовому засіданні підсудна ОСОБА_6 стверджувала, що прибула до відділу поліції 16.02.2016 року близько 13.00 год. У відділі поліції в неї забрали особисті речі, не давали можливості зателефонувати рідним, а також вона піддавалася психологічному та фізичному тиску з боку працівників поліції. Перебувала у відділі поліції до самого ранку. Після тривалого протиправного тиску вона погодилася зізнатися у вчиненні злочину, хоча спочатку заперечувала свою причетність. Після цього, не покидаючи приміщення відділу поліції, її з самого ранку повезли до квартири потерпілої, де провели слідчий експеримент.
Оцінюючи ці покази підсудної на предмет їх достовірності та об`єктивності, суд прийшов до наступних висновків.
Дійсно прокурором суду надано постанову про закриття кримінального провадження № 00000210 від 25.08.2016 року за відсутністю в діях працівників поліції складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Кримінальне провадження розслідувалося за фактом вчинення фізичного та психологічного насильства щодо ОСОБА_6 під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Зміст постанови про закриття кримінального провадження, в тому числі, висновок слідчого про відсутність в діях працівників поліції ознак фізичного насильства та психологічного тиску на ОСОБА_6 , суд під сумнів не ставить, оскільки дана постанова в установленому порядку оскаржена не була.
Однак, суд звертає увагу на те, що в постанові слідчий прокуратури не спростував жодним чином посилання ОСОБА_6 на те, що вона перебувала у відділі поліції з 13. 00 год протягом всього дня і ночі до самого моменту проведення слідчого експерименту, а також те, що в неї не було можливості спілкуватися з рідними та покинути відділ поліції.
У даній постанові слідчий не встановив будь-якої фактичної обставини. Слідчий лише виклав показання надані працівниками поліції, дії яких оскаржувала ОСОБА_6 , в яких вони зазначили, що ОСОБА_6 з`явилася до відділу поліції добровільно о 21.00 год. та що жодних протиправних дій вони не вчиняли.
Проте, цитування показань свідка у постанові про закриття кримінального провадження (так як і судом у вироку) не є встановленням слідчим факту за результатами аналізу зібраних доказів.
А отже пояснення обвинуваченої з приводу існування таких обставин з огляду на положення ст. 62 Конституції України суд трактує на її користь.
На підтвердження пояснень обвинуваченої про те, що вона безперервно перебувала досить тривалий час у розпорядженні працівників поліції також свідчить показання чоловіка обвинуваченої ОСОБА_76 , який зазначив, що його дружину довго тримали у відділі поліції, її не було вдома 30 год.
На користь обґрунтованості показань ОСОБА_6 з цього приводу також свідчить те, що вона повідомляла про такі дії як під час судового розгляду, так і на початку досудового розслідування.
Як вбачається зі змісту протоколу слідчого експерименту, про що вже зазначалося, підозрювана його не підписала, зазначивши, що вона не вчиняла злочину, що також в сукупності з вищенаведеним ставить під сумнів добровільність проведення цієї слідчої дії саме в тому розумінні, про яке йдеться у рішенні Верховного Суду.
В сукупності із зазначеними обставинами суд оцінює також той факт, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено 17.02.2016 року вночі і перший допит розпочався о 02.10 та закінчився о 4.25 год (згідно реєстру матеріалів досудового розслідування). І саме вночі в обвинуваченої з`явився захисник. Це підтвердила і сама захисник ОСОБА_77 , яка на той час надавала ОСОБА_6 правову допомогу, зазначивши, що вночі їй зателефонував чоловік обвинуваченої (як потім було нею з`ясовано) та попросив надати правову допомогу.
В той же час, проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 до 6 години) не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного (ст. 223 КПК України).
Однак під час розгляду даної справи суд не встановив в чому саме була невідкладність проведення такої слідчої дії як допит підозрюваної в нічний час та вже через три години без отримання можливості відпочити, в нормальних умовах поспілкуватися з адвокатом, проведення з нею слідчого експерименту.
А тому суд вважає такий хід слідства як психологічний тиск на підозрювану.
Крім того, обвинувачена стверджувала, що, перебуваючи тривалий час у відділі поліції, вона просила надати їй захисника, однак таке право їй не було забезпечено. А коли до неї прибув захисник, то вона не мала можливості з нею спілкуватися на одинці.
В судовому засіданні з огляду на таку позицію обвинуваченої, надала пояснення як учасник кримінального провадження адвокат ОСОБА_77 , яка, як уже було зазначено вище, підтвердила, що була залучена до справи вночі 17.02., а також повідомила, що залишалася на одинці в відділі поліції з ОСОБА_6 протягом 5 хв, їхнє спілкування стосувалося того чи дійсно ОСОБА_6 вчиняла даний злочин.
Однак, на переконання суду такий характер спілкування адвоката з підозрюваною в приміщенні відділу поліції не може свідчить про те, що ОСОБА_6 реалізувала своє право на конфіденційне спілкування з адвокатом без обмеження часу як це передбачено законом (ст.. 42 КПК України), щоб не виникало сумнівів у тому що вона усвідомлювала право мовчати і не свідчити проти себе та давало б підстави вважати, що вона була забезпечена належною правовою допомогою, в тому числі, перед проведенням слідчого експерименту.
Виходячи з сукупності вищезазначених фактів суд вважає, що в даній справі мало місце фактичне затримання ОСОБА_6 поза установленим законом порядком, який визначено ст. 208, 209 КПК України, без складання протоколу про затримання та роз`яснення затриманій особі всієї сукупності прав, а також про порушення її права на захист.
А оскільки вся сукупність цих дій включала в себе і проведення слідчого експерименту, то даний доказ суд вважає недопустимим, оскільки він отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ст. 87 КПК України).
В цьому контексті суд вважає за необхідне послатися на практику Європейського суду з прав людини, де Суд зазначив, що визнання допустимими доказами показань, отриманих з порушенням ст. 3 Конвенції, автоматично призводить до несправедливості відповідного кримінального провадження у цілому. (рішення у справі «Гефген проти Німеччини», «Голубятніков та Жучков проти Росії»).
Про порушення статті 3 Конвенції свідчить також небажання працівників прокуратури оперативно та швидко вживати всіх належних заходів для встановлення фактів та обставин за скаргами про жорстоке поводження та забезпечення відповідних доказів. Під час перевірок працівники прокуратури рідко не обмежувались поясненнями працівників міліції. Версії подій працівників міліції мали перевагу, та жодних зусиль для перевірки їх за допомогою інших заходів не докладалось.
У даному випадку, відповідно до змісту постанови слідчого прокуратури про закриття кримінального провадження, мала місце саме така ситуація: працівники прокуратури обмежувались поясненнями працівників міліції та надали їм перевагу.
В той же час, до компетенції суду не входить проведення розслідування фактів неправомірної поведінки працівників поліції.
А з огляду на встановлені судом обставини та виявлені порушення під час досудового розслідування, суд вважає можливим поставити під сумнів правомірність поведінки працівників поліції та надати перевагу в порядку ст. 62 Конституції України показам сторони захисту.
Більше того, суд звертає увагу, що зміст визнавальних показів, які ОСОБА_6 надавала під час проведення слідчого експерименту не узгоджується з іншими доказами у справі. Зокрема під час слідчого експерименту ОСОБА_6 показала, що нанесла ОСОБА_8 два удари палкою по голові, інших не пам`ятає. У той же час за висновком експерта потерпілій було нанесено не менше 10 ударів по голові.
Відповідно, як «плід отруєного дерева» є недопустимими і висновки експерта, яким досліджувалося питання механізму нанесення тілесних ушкоджень та належності ключів, які знайшли під час слідчого експерименту. Згідно ч. 5 ст. 101 КПК України висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.
Підсумовуючи вищезазначене, суд знову повертається та посилається на постанову Верховного Суду №642/4663/15 від 28.01.2021 року, та зазначає, що сукупність вказаних обставин, а саме тривале перебування особи у відділі поліції, сумніви у добровільності проведення слідчого експерименту, невідповідність кількості отриманих потерпілим ударів тій, яка продемонстрована під час слідчого експерименту, відсутність слідів крові на обвинуваченому та недоведеність неприязних стосунків, дала суду підстави вважати недоведеним те, що обвинувачений винний у вчиненні аналогічного злочину.
За таких обставин, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено, що злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , вчинено нею.
Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Згідно ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправдання.
На підставі вищезазначеного суд доходить до висновку у цій справі, що обвинувачену слід визнати невинуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, та виправдати в зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінальних правопорушень.
Оскільки виправдання за вказаною підставою може вимагати подальшого продовження розслідування, суд вирішує речові докази залишити у розпорядженні сторони обвинувачення.
У випадку якщо таке розслідування не буде здійснюватися, суд в порядку ст. 537, 539 КПК України вправі буде вирішити це питання окремо.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати невинуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, та виправдати в зв`язку з недоведеністю вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченою.
Речові докази по справі - залишити у розпорядженні сторони обвинувачення.
Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору негайно.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3