Справа № 621/516/21
Пр. № 1-кп/621/140/21
ВИРОК
21 липня 2021 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Південне Харківського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та мешканець АДРЕСА_1 , судимий:
1) вироком Харківського районного суду Харківської області від 02.06.2006 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки;
2) вироком Харківського районного суду Харківської області від 09.12.2010 за сукупністю злочинів, за частиною 1 статті 307, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;
3) вироком Харківського районного суду Харківської області від 21.07.2014 за частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 3 роки; звільнений від покарання на підставі статті 75 кримінального кодексу України з випробуванням на строк 2 роки;
4) вироком Харківського районного суду Харківської області від 17.02.2015 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
5) вироком Харківського районного суду Харківської області від 03.07.2015 за частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів та вироків до позбавлення волі на строк 5 років;
6) вироком Харківського районного суду Харківської області від 20.05.2021 за частиною 2 статті 190, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів до позбавлення волі на строк 4 роки;
у кримінальному проступку, передбаченому частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України,
у с т а н о в и в:
30.01.2021 року близько 13:30 години в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , маючи раптово виниклий умисел на незаконне проникнення до житла, діючи на порушення вимог статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла, без дозволу власника, через незачинені вхідні двері, незаконно проник до належного ОСОБА_5 , господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння за вказаною адресою, чим порушив конституційне право ОСОБА_5 на недоторканість володіння.
Зазначеними діями ОСОБА_4 , вчинив незаконне проникнення до житла, тобто кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України.
Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.
З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.
Обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні незаконного проникнення до господарського приміщення визнав у повному обсязі та показав, що 30.01.2021 року близько 13:30 години в АДРЕСА_2 , без дозволу власника, через незачинені вхідні двері, незаконно проник до господарського приміщення на території домоволодіння.
У вчиненому щиро розкаявся, виявив готовність нести відповідальність.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , є винуватим у незаконному проникненні до житла, і його дії належить кваліфікувати за частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України.
Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком;
- обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якою визнається щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчиненого та твердженнях про правомірну поведінку в майбутньому;
- відсутність обставин, що обтяжує покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;
- особу винного, який раніше судимий, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; не працює, не одружений, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує вчинення ним кримінального проступку, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини справи і дійшов висновку, що необхідним для виправлення та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_4 , є покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті інкримінованого кримінального проступку.
Враховуючи, що кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статтті 162 КК України вчинений ОСОБА_4 , до постановлення вироку Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року, а саме 30 січня 2021 року, суду належить застосувати положення частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України та остаточне покарання призначити з урахуванням положень статті 71 Кримінального кодексу України
З метою забезпечення виконання вироку, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177-178 КПК України, суд вбачає підстави для обрання ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого, частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі частини 4 статті 70 КК України та п.п. "б" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України з урахуванням вироку Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі статті 71 КК України частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотирьох) років за вироком Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 та за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.
На підставі частини 4 статті 70 КК України в строк відбування покарання повністю зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 до постановлення даного вироку- 21.07.2021.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення даного вироку 21.07.2021.
До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: