Справа № 308/8594/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 ,, прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, в межах кримінального провадження № 0000366 від 26.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРЕКОБУД», звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту на майно, в межах кримінального провадження № 0000366 від 26.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України -

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СУ ФР ГУ ДФС в Закарпатській області є кримінальне провадження № 0000366 від 26.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Так, 09 червня 2021 року Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду № 308/72119/21 було задоволено клопотання про накладення арешту на «транспортний засіб марки «DAF» з напівпричепом (цистерною) марки «MERCERON» номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , який належить на праві власності ТОВ «КРЕМГОК», дизельне пальне, яке знаходиться в цистерні, ключ до транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ».

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000366 від 26 травня 2021 року в даному кримінальному провадженні були внесені у зв`язку з тим, що на території АЗС «МОТТО» за адресою: м. Мукачево по вул. Данила Галицького, 100, виявлено вантажний автомобіль марки «DAF FT XT 105.410», д.р.з. НОМЕР_5 , зі спеціалізованим напівпричепом (цистерною) «Меrсеrоn», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив документи з ознаками підробки, а саме вміст цистерни різниться за своїми характеристиками зазначеним у документах на перевезення. Використання вказаних документів із ознаками підробки вчинялось з метою надання вигляду законності щодо придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, транспортування з метою збуту незаконно виготовленого пального.
Постановою слідчого від 03 червня 2021 року в даному кримінальному провадженні було призначено судово - хімічну експертизу взірця нафтопродуктів.
Відповідно до висновку експерта вказано, що рідина, яка знаходиться в цистерні дійсно є абсорбентом газоконденсатним марки А ТУ У23919929.011 та відповідає відомостям, зазначеним в товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) №РН-0001110.
Вказує, що постановою слідчого від 02 червня 2021 року в даному кримінальному провадженні було призначено автотоварознавчу експертизу. Відповідно до висновку експерта даний автомобіль не має сховищ та тайників та відповідає нормативно-технічній документації підприємства-виробника.
Згідно клопотання, між ТОВ «АЛЕКСПРОМ», далі Постачальник, та ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД», далі Покупець, 12 січня 2021 року було укладено договір поставки № 2/21, відповідно до якого Постачальник зобов`язується постачати, а Покупець своєчасно оплачувати і приймати суміш вуглеводнів, Бензино-лігроїнову фракцію, іменовану надалі «Товар».
24 травня 2021 року ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» було сплачено ТОВ «АЛЕКСПРОМ» грошові кошти в загальній сумі 614000 гривень за товар, а саме абсорбент газоконденсатний масою 24714 кг. Даний факт підтверджується видатковою накладною № РН-0001110 від 24 травня 2021 року.
Між ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» та ПП «СОЛІНГ» було укладено договір про транспортно-експедиторське обслуговування вантажів від 01.01.2021 року, відповідно до якого. ПП «СОЛІНГ» надає ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» послуги з перевезення вантажів. Дані перевезення ПП «СОЛІНГ» здійснює регулярно. Даний вантаж, який ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» придбав у ТОВ «АЛЕКСПРОМ» мав транспортувати ПП «СОЛІНГ» до місця призначення, а саме до м. Київ, що підтверджується копією товарно-транспортної накладної № РН-0001110 від 24 травня 2021 року.
Під час транспортування даного вантажу, ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» було скориговано пункт розвантаження, а саме місто Ужгород Закарпатської області.
З ПП «СОЛІНГ» була домовленість, що водія на АЗС «МОТТО» в місті Мукачево Закарпатської області зустріне їх представник та здійснить супроводження до пункту розвантаження в місті Ужгород Закарпатської області. Окрім того, було домовлено, що під час перебування на АЗС, водій надасть зразок товару їх представнику для проведення відповідного аналізу якості товару.
Представник заявника, їхавши з Ужгорода до міста Мукачево був повідомлений представником ПП «СОЛІНГ», що автомобіль з вантажем був затриманий представниками правоохоронних органів.
На переконання заявника, жодних протиправних дій, ні ПП «СОЛІНГ», ні ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД», ані водій не вчиняли, оскільки між ПП «СОЛІНГ» та ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» є договірні правовідносини щодо, транспортування вантажів, що підтверджуються відповідними документами, копії яких я долучаю до даного клопотання.
Адвокат зазначає, що відповідно до коду УКТЗЕД 2709 00 90 00, абсорбент газоконденсатний, марки А ТУ У 23919929.011-2000 не є підакцизним товаром, а тому дана кваліфікація є невірною.
Як вказує заявник вантаж не має ніякого відношення до даного кримінального провадження.
При обґрунтуванні клопотання заявник посилається на положення п. 3 ст. 64-2, ст. 174 КПК України, статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції.
Представник ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» просить: скасувати арешт на вантаж, а саме абсорбент газоконденсатний, марки А ТУ У 23919929.011-2000, який знаходиться в спеціалізованому напівпричеп (цистерна) «Меrсеrоn», д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2021 року в рамках проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000366 від 26.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
В судовому засіданні представник ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД», клопотання підтримав просить скасувати арешт, при цьому звертає увагу слідчого судді на те, що в рамках вказаного кримінального провадження проведено необхідні експертизи, висновки яких наявні в матеріалах кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання про скасування арешту майна не заперечував, просив приєднати до матеріалів справи висновок експерта від 29.06.2021 № СЕ-19/107-21/5406-ФХД за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів, проведеної в кримінальному провадженні № 0000366. Врахувати, що на даний час кримінальне провадження не закрито, оскільки матеріали за результатами проведеного експертного дослідження надійшли тільки напередодні.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази та матеріали, що додані до клопотання, доходить наступних висновків.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Слідчим суддею встановлено, що 09 червня 2021 року Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду № 308/72119/21 було задоволено клопотання про накладення арешту на «транспортний засіб марки «DAF» з напівпричепом (цистерною) марки «MERCERON» номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , який належить на праві власності ТОВ «КРЕМГОК», дизельне пальне, яке знаходиться в цистерні, ключ до транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ».

Згідно наданих до клопотання доказів ТОВ «АЛЕКСПРОМ», далі Постачальник, та ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД», далі Покупець, 12 січня 2021 року було укладено договір поставки № 1/21, відповідно до якого Постачальник зобов`язується постачати, а Покупець своєчасно оплачувати і приймати абсорбент газоконденсатний, марки А (ТУ У 23919929.011-2000).
Згідно товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) N PH-0001110 від 24.05.2021 даний вантаж, який ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» придбав у ТОВ «АЛЕКСПРОМ» мав транспортувати ПП «СОЛІНГ» до місця призначення, а саме до м. Київ.
Зі змісту клопотання встановлено, що під час транспортування даного вантажу, ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» було скориговано пункт розвантаження, а саме місто Ужгород Закарпатської області. В подальшому автомобіль із вказаним вантажем було затримано, та як вказано вище, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2021, на нього накладено арешт.
В судовому засіданні представник ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» вказував, що під час транспортування даного вантажу, замовником було скориговано пункт розвантаження, а саме місто Ужгород Закарпатської області, про що було повідомлено водія та ним були власноруч внесені зміни до вищевказаної товарно-транспортної накладної, а саме виправлено пункт розвантаження. Згідно пояснень представника ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» в судовому засіданні, вказані зміни до договору не були оформлені в письмовому вигляді, оскільки в процесі транспортування вантажу замовник відмовився від отримання такого.
Разом із тим, з матеріалів справи встановлено, що згідно висновку експерта від 29.06.2021 № СЕ-19/107-21/5406-ФХД за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів, проведеної в кримінальному провадженні № 0000366, надані на дослідження зразки рідин не являються бензином (А-92, А- 95, А-95 Євро, А-95 Преміум +). Надані на дослідження зразки рідин не являються дизельним паливом (ДП, ДП Євро).
Слід зазначити, що диспозиція ч. 1 ст. 204 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів.
Згідно висновку, що доданий до матеріалів справи надані на дослідження зразки рідин не являються бензином (А-92, А- 95, А-95 Євро, А-95 Преміум +). Надані на дослідження зразки рідин не являються дизельним паливом (ДП, ДП Євро).
Відомостей того, що вказана речовина є підакцизним товаром, слідчому судді не надано.
Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зокрема, згідно зі статтею 170 КПК України завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Зі змісту частини третьої статті 174 КПК України у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно положень 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підставою накладання арешту на вказане майно відповідно мотивувальної частини ухвали слідчого судді було збереження речових доказів та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Статтею 41 Конституції України, а також статтею 16 КПК України передбачені права, які регулюють право власності та захист права власності державою, у статті 1 протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набула чинності для України 11 вересня 1997 року, зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 317 ЦК України зміст права власності включає в себе права володіння, користування та розпорядження власником своїм майном. Під володінням розуміється юридична можливість особи впливу на річ, фактичне панування особи над річчю. Користування полягає у наявності у особи можливості видобувати споживчі властивості речі. Право розпорядження полягає у юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Зважаючи на доводи, викладені у заяві, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба. При цьому слідчий враховує і позицію органу досудового розслідування, зокрема про те, що проведено всі необхідні експертизи з даним автомобілем та проти задоволення клопотання не заперечують.

Враховуючи те, що накладення арешту на майно перешкоджає законному праву власника користуватися своїм майном, а також те, що, стороною обвинувачення не надано доказів, які б вказували на необхідність застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого виду арешту на майно відпала потреба.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 170 174, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання представника заявника ТОВ «ЦЕНТРЕКОБУД» адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, в межах кримінального провадження № 0000366 від 26.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України задовольнити.

Скасувати арешт на вантаж, а саме абсорбент газоконденсатний, марки А ТУ У 23919929.011-2000, який знаходиться в спеціалізованому напівпричепі (цистерна) «Меrсеrоn», д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2021 року в рамках проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000366 від 26.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1