Справа № 1519/1-538/11
Номер провадження:1/521/35/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в рамках кримінальної справи, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України,з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинувачуваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

клопотання прокурора, про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінальної справи на підставі ст. 11-1 КПК України(1960).

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває справа № 1519/1-538/11 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно обвинувального висновку, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.

18 квітня 2004 року, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_3 з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів, застосовуючи насильство не небезпечне для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , що виразилося в завданні ударів рукою в ділянку обличчя, відкрито заволодів мобільним телефоном "Эріксон-Т29", вартістю 200 гривень, і сім-картою "Київстар", вартістю 50 гривень, а всього на загальну суму 250 гривень, чим заподіяв останньому матеріальний збиток, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину втік.

Вказані дії ОСОБА_3 органи досудового слідства кваліфікували за ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінальної справи на підставі ст. 11-1 КПК України(1960).

Заслухавши думку прокурора, який підтримав своє клопотання, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд надходить наступних висновків.

Відповідно до п. 11 розділу ХІ КПК України (2012) Кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відтак при розгляді даної справи судом застосовуються положення КПК України в редакції 1960 року.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до обвинувального висновку ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 186 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, що на час ухвалення постанови, віднесене до тяжкого злочину, згідно ст. 12 КК України.

Відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 7-1 КПК України (1960) провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 11-1 КПК України (1960), суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному висновку, подія кримінального правопорушення мала місце 18 квітня 2004 року, відтак з дня вчинення ОСОБА_3 злочину, минуло більше п`ятнадцяти років.

Закінчення вказаного строку відповідно до вимог ст. 49 КК України, ст.ст.7-1,11-1 КПК України (1960) та є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, оскільки в зв`язку з цим припиняються повноваження держави щодо кримінального переслідування такої особи.

Водночас, судом перевірено обмеження застосування давності, передбачені в ч.ч. 2-5 ст.49 КК України:

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 26.09.2005 року, обвинуваченого ОСОБА_3 , було оголошено у розшук.

Водночас, з 18 квітня 2004 року - з дня вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, минуло більше п`ятнадцяти років та в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення, в період часу з 18 квітня 2004 року по даний час.

При цьому, слід врахувати роз`яснення п.8 постанови пленуму Верховного Суду України №-12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», що звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, коли минули певні строки давності, відповідно до ст. 11-1 КПК України, є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст. 49 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 49 КК України, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_3 не відноситься до категорій злочинів, згаданих законодавцем у ч. 4 та ч.5 ст. 49 КК України.

Оскільки судом встановлено наявність підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 186 КК України на підставі ч.2 ст.49 КК України, суд приходить до висновку про можливість закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до ч. 2 ст. 11-1 КПК України (1960).

Згідно п.15 Розділу XІ "Перехідні положення" КПК України (2012 року), апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Згідност.349 КПК України (1960), апеляція, подається через суд, який постановив постанову, протягом п`ятнадцяти діб з моменту проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 7-1, 11-1 КПК України (1960),-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

Провадження у кримінальній справі№ 5 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - закрити, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 2 ст. 11-1 КПК України (1960).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1