Справа № 127/9353/20
Провадження № 1-кп/127/338/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000212 за обви нуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше засудженого:

12.12.1991 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за ст. 94 КК України (1960 року) до десяти років позбавлення волі;

28.12.2004 року вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2020 року приблизно о 17:00 год. до місця проживання ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) прийшов його знайомий ОСОБА_6 . В ході спілкування останні вирішили вжити алкогольні напої, пішли в магазин, придбали горілку та, повернувшись до місця проживання ОСОБА_4 , розпочали вживати алкогольні напої. Після розпивання горілки ОСОБА_6 вирішив піти додому, але, піднявшись зі стільця, не втримав рівновагу, впав на підлогу та не зміг підвестися. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 шляхом нанесення йому тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс йому два удари ногою в область живота. Після нанесених ударів ОСОБА_6 залишився лежати на підлозі, що, в свою чергу, почало дратувати ОСОБА_4 . Останній почав підіймати, шарпати та тягти ОСОБА_6 , при цьому розірвав останньому сорочку та кофту. Після чого ОСОБА_4 переступив через ОСОБА_6 та пішов в магазин.
Внаслідок нанесення умисних ударів ногою в живіт ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 було завдано тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-очеревного травматичного розриву сечового міхура, закритої тупої травми живота. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 393 від 09.04.2020 року, вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , за ступенем тяжкості, належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки внутрішньо- очеревний травматичний розрив сечового міхура був таким, що в клінічному перебігу спричинив загрозливі для життя явища (сечовий перитоніт), котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах не визнав, надав суду наступні показання. Того дня він перебував вдома, грав шахи з ОСОБА_7 . В цей час до нього прийшов ОСОБА_6 та запропонував випити. Останній скаржився на біль у животі. Через деякий час ОСОБА_6 приніс 1,5 л. горілки. Вони сиділи за столом, розпивали спиртне. В цей час ОСОБА_6 падав зі стільця, говорив щось з заплющеними очима.

В якийсь момент він вийшов у туалет, а тоді почув крик. Коли він повернувся, то побачив як ОСОБА_6 та його співмешканка виривають один в одного пляшку. Співмешканка повідомила йому, що ОСОБА_6 випив три склянки горілки, зайшов у ванну кімнату, ввімкнув гарячу воду, почав митися, потім упав та вдарився головою. Він двічі штурхнув ОСОБА_6 ногою зі словами «вставай», а потім відтягнув його за ноги в кімнату, щоб той не замерз, лежачи на плитці, а сам пішов у магазин грати в шахи.

Того дня він вживав алкоголь, однак не багато тому, що цілий день грав у шахи.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав суду наступні показання. 23.02.2020 року він ходив в гості до ОСОБА_4 , пив з останнім горілку. Він пам`ятає, що був в стані сп`яніння та впав на підлогу. Пригадує, що на ньому був порваний одяг, хоча до цього одяг був цілий. Під час перебування вдома у ОСОБА_4 йому було нанесено 2-3 удари ногами в живіт, він це добре пам`ятає. В 06:30 год. він прийшов додому, погано себе почував, тому попросив матір викликати швидку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав суду наступні показання. ОСОБА_6 його син. Йому відомо, що ОСОБА_4 втягував його сина у пияцтво. Того дня вранці ОСОБА_6 прийшов додому зігнутий. Було видно, що в сина щось болить, однак він їм нічого не говорив. Помітивши, що сину погано, він викликав швидку допомогу. в лікарні сину одразу зробили операцію.

Уже в лікарні син повідомив, що за день до цього він викопав дві ями, отримав за це гроші та одразу пішов до ОСОБА_4 додому. Там останній почав бити ОСОБА_6 ногами, наніс 2-3 удари в живіт. Далі ОСОБА_4 кудись його тягнув, розірвав йому одяг.

Після цих події його син довго лікувався.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала суду наступні показання. 23.02.2020 року її син ОСОБА_6 копав на кладовищі ями, йому заплатили за це 700 грн. Вона чекала сина додому цього ж дня, однак син повернувся наступного дня близько 07 год. ранку. Зайшовши в будинок, син сказав, що йому погано, пішов у туалет. Потім син скаржився, що в нього болить живіт, і він не може сходити у туалет. Вони викликали швидку, сина забрали у лікарню, де зробили операцію. Лікарі повідомили їм, що якби вони почекали ще пів години, то ОСОБА_6 помер би.

В подальшому син їм розповів, що того дня пішов до ОСОБА_4 , де розпивав спиртне. Вдома у ОСОБА_4 син падав на підлогу, а ОСОБА_4 піднімав його. на синові була розірвана спортивна кофта і куртка.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , який надав суду наступні показання. 23.02.2020 року він зустрівся з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ще одним чоловіком в с. Пирогово. Зупинившись біля горіха, вони випили горілки, після чого ОСОБА_4 запросив їх до себе додому грати шахи. Вони погодилися та якийсь час грали в шахи у ОСОБА_4 . В останнього вдома перебувала його співмешканка, а потім прийшов ОСОБА_6 . Останній повідомив, що в нього щось болить та попросив води.

Далі вони разом розпивали спиртне, після чого він пішов додому.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав суду наступні показання. 23.02.2020 року він зустрівся з ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 біля горіху в с. Пирогово. Там вони разом випили 1 л горілки та пішли додому до ОСОБА_4 , де продовжили розпивати спиртне. Він також пам`ятає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_10 пішли грати в шахи.

В судовому засіданні були досліджені документи, надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- витяг з ЄРДР від 16.04.2020 року;

- виписка з медичної карти хворого ОСОБА_6 ;

- реєстрація виклику по спец ліній «102»;

- довідка лікарів МКЛ ШМД від 25.02.2020 року;

- протокол огляду місця події від 25.02.2020 року, відповідно до якого проводився огляд кімнати, розташованої в будинку за адресою АДРЕСА_3 . В ході огляду виявлено та вилучено в`язану шапку сіро-чорного кольору;

- протокол огляду предмету від 25.02.2020 року, в ході якого слідчий оглядав шапку;

- заява ОСОБА_6 від 26.02.2020 року;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу на фото № 4, як ОСОБА_4 , який 23.02.2020 року наніс йому тілесні ушкодження;

- довідка до даного протоколу, відповідно до якої на фото № 4 зображений ОСОБА_4 ;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 06.04.2020 року, відповідно до якого слідчий отримав доступ до медичної картки ОСОБА_6 ;

- опис речей і документів, вилучених на підставі ухвали слідчого судді;

- заява ОСОБА_6 від 06.04.2020 року;

- виписка з медичної карти хворого ОСОБА_6 ;

- заява ОСОБА_8 від 19.03.2020 року;

- протокол проведення слідчого експерименту від 19.03.2020 року, за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого останній розповідав про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Крім того, в судовому засіданні було переглянуто диск з відеозаписом вищевказаної слідчої дії;

- постанова про призначення експертизи від 06.04.2020 року;

- висновок експерта № 393 від 09.04.2020 року, відповідно до якого

- у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-очеревного травматичного розриву сечового міхура, закритої тупої травми живота. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати терміну 23.02.2020 року, за ступенем тяжкості, належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки внутрішньо- очеревний травматичний розрив сечового міхура був таким, що в клінічному перебігу спричинив загрозливі для життя явища (сечовий перитоніт), котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Характер, локалізація і властивості даних тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 свідчать про утворення їх від травматичної дії (удару чи стиснення) з прикладанням травматичної сили в ділянку нижньої частини живота твердим тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, що за механізмом утворення могло бути «від отримання удару (ударів) ногою (наступивши зверху вниз)» і не характерно для утворення при падінні з положення стоячи на площину;

- протокол проведення слідчого експерименту від 13.04.2020 року, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого останній розповідав про обставини нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та показував на місці події, як саме це відбувалося.
Крім того, в судовому засіданні було переглянуто диск з відеозаписом вищевказаної слідчої дії;

- ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2020 року, 06.04.2020 року, 16.04.2020 року.

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в судовому засіданні з огляду на таке.

ОСОБА_6 стверджував, що він 23.02.2020 приблизно під вечір перебував у помешканні ОСОБА_4 , де вони разом вживали горілку. Цей факт не заперечив і сам ОСОБА_4 , а також підтвердив свідок ОСОБА_10 .

Батьки ОСОБА_6 свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стверджували, що 24.02.2020 їх син ОСОБА_6 прийшов до дому п`яним, по його вигляду вони зрозуміли, що в нього щось болить, а потім вони викликали швидку, оскільки сину стало погано. В лікарні сина одразу прооперували.

Отже згідно вказаних показань та показань ОСОБА_4 . ОСОБА_6 перебував в нього вдома разом з ним. Також потерпілий стверджував, що ОСОБА_4 у будинку бив його ногами в живіт, що відбувалося після цього, він не пам`ятає, однак пам`ятає, що коли повернувся до дому, то відчував сильний біль в середині та не міг сходити в туалет. Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив показання потерпілого та повідомив, що він кілька разів вдарив ОСОБА_6 ногою живіт, разом з тим заперечив свою провину у нанесенні ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Суд критично ставиться до таких тверджень обвинуваченого, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , які наведені раніше, а також висновком експерта № 393 від 09.04.2020 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-черевного травматичного розриву сечового міхура, закритої тупої травми живота, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати терміну 23.02.2020 року, за ступенем тяжкості, належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки внутрішньо-очеревний травматичний розрив сечового міхура був таким, що в клінічному перебігу спричинив загрозливі для життя явища (сечовий перитоніт), котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Характер, локалізація і властивості даних тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 свідчать про утворення їх від травматичної дії (удару чи стиснення) з прикладанням травматичної сили в ділянку нижньої частини живота твердим тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, що за механізмом утворення могло бути «від отримання удару (ударів) ногою (наступивши зверху вниз)» і не характерно для утворення при падінні з положення стоячи на площину. Отже характер та локалізація виявлених в ОСОБА_6 тілесних ушкоджень підтверджують описаний потерпілим механізм їх нанесення. А відтак суд вважає, що винуватість ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена в судовому засіданні належними та допустими доказами поза розумним сумнівом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_4 в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в КП ВОНД «Соціотерапія» з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, а також враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, свою вину не визнав, намагався ввести суд в оману, потерпілому шкоду не відшкодував, суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Для забезпечення виконання вироку суду, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання виром законної сили у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, за необхідне вирішити долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

Перед початком судового розгляду потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов, який мотивований тим, що внаслідок вчинення злочину цивільним відповідачем ОСОБА_4 йому було спричинено матеріальну шкоду, яка складається з витрат на його лікування та становить 10586,60 грн. З урахуванням характеру, обсягу і тривалості завданих потерпілому фізичних і душевних страждань, тяжкості вимушених змін у його житті, пов`язаних з тривалим лікуванням, потерпілий просить суд також стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду в сумі 40000 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 позов підтримав, просив суд його задовольнити повністю.

Представник потерпілого ОСОБА_5 просила суд задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов не визнав.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем надано платіжні документи, які підтверджують витрати на лікування (лікарські призначення та чеки з аптек) на суму 10586,60 грн. За таких обставин суд вважає доведеною позивачем дану суму майнових витрат, тому позов у цій частині слід задовольнити повністю.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р., зокрема п. 4, який встановлює, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи із наведеного суд вважає, що потерпілий зазнав моральних страждань внаслідок вчинення злочину ОСОБА_4 та має право на відшкодування такої шкоди. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілим моральна шкода оцінена вірно на суму 40000 грн. та вважає, що ця сума підлягає стягненню з ОСОБА_4 , оскільки між понесеними потерпілим моральними стражданнями та протизаконними діями ОСОБА_4 є прямий причинний зв`язок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Обрати відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, заарештувавши його в залі суду, негайно після проголошення вироку суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з моменту затримання 04.06.2021 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2020 року на шапку скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- в`язану шапку сіро-чорного кольору, яка зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області, - повернути ОСОБА_6 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 десять тисяч п`ятсот вісімдесят шість гривень 60 копійок майнової шкоди, сорок тисяч гривень відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя :