Справа № 331/3846/21
Провадження № 1-кп/331/498/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2021 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Відповідно до змісту даного клопотання, досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0001208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2015 року встановлено, що 07.04.2015 о 16.00 год. до Жовтневого РВ ЗМУ з Ленінського РВ надійшло повідомлення про те, що 07.04.2015 о 14:25 до Ленінського РВ через секретаріат надійшов матеріал за зверненням ОСОБА_4 , 1941 р.н., мешкає: АДРЕСА_1 , щодо шахрайських дій невідомих осіб, які шляхом обману заволоділи грошима у сумі 30 000 грн.

08.04.2015 року слідчим Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВД України в Запорізькій області старшиною міліції ОСОБА_5 було розпочате досудове розслідування.

17.02.2015 року опитана заявниця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила наступне: з 2012 року мала в користування масажний пояс X-BELT. Через деякий час припинила їм користуватись. В лютому місяці 2015 року заявниці зателефонувала ОСОБА_7 , яка запропонувала допомогу в продажі даного поясу, на що ОСОБА_4 погодилась. ОСОБА_7 повідомила, що для продажу поясу необхідні документи з архіву, щоб їх дістати потрібно 474 грн., які заявниця перерахувала на картку «ПриватБанк». 05.02.2015 року заявниці зателефонував чоловік, який представився як ОСОБА_8 , який повідомив що згоден купити пояс за 2 856 грн., але для цього потрібно купити акт приватизації за 1800 грн., на що заявниця погодилась та перерахувала дану суму на вищезазначену картку ПриватБанку. Після цього знову подзвонила ОСОБА_7 , яка повідомила, що потрібно затвердити акт приватизації в Міністерстві охорони здоров`я, на що потрібні грошові кошти в сумі 6 260 грн., на що ОСОБА_8 доповнив, що згоден дану суму розділити навпіл, допомогти в приватизації , на що заявниця погодилась оплатити 3 130 грн. та знову перерахувала дану суму на картку № НОМЕР_1 . Надалі заявниці зателефонувала невідома їй жінка, яка представилась працівником служби безпеки по правам людини та повідомила, що даний пояс коштує 22 856 грн., за ліцензією потрібно перерахувати 6 600 грн., заявниця знову перерахувала грошові кошти на ту саму картку. Потім з того самого номеру їй повідомили, що потрібно оформити договір купівлі-продажу, що коштує 7300 грн., ОСОБА_4 перерахувала дану суму на вищезазначену картку. Після чого жінці зателефонував знову ОСОБА_8 та повідомив, що для переприватизації потрібні грошові кошти в сумі 9 500 грн., жінка знову перерахувала вказану суму. Після цього вирішила звернутись в ОВС, оскільки пояс заявниця не продала та вищезазначені документи не отримала.

В ході досудового розслідування було проведено можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню, проте не було встановлено достатніх доказів для доведення винуватості конкретної особи причетної до скоєння вказаного кримінального правопорушення та вичерпні всі можливості отримати нові докази.

З урахуванням того, що в зазначеному кримінальному проваджені наявна потерпіла, в ході досудового розслідування зібрані достатні докази, які вказують на факт вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке кваліфікується як шахрайство, однак не встановлено осіб, які його вчинили, відповідно до ст. 49 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості, прокурор просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала вказане клопотання, просила його задовольнити за вищевказаними мотивами та обґрунтуванням та додатково зазначила, що встановити осіб, які скоїли вказаний кримінальний проступок, не виявилось за можливе. Вважає, що під час досудового розслідування було проведено повний обсяг необхідних слідчих дій, направлених на встановлення всіх обставин вчинення даного проступку та осіб, які його вчинили.

Потерпіла ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду клопотання, її неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступне.

Слідчим відділом Відділу поліції №2 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Водночас, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України полягає в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Однак, як вбачається з досліджених матеріалів судового провадження за клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження, належного та повного проведення слідчих дій у справі проведено не було.

Так, до матеріалів клопотання долучено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0001208 від 07.04.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України з коротким викладом обставин, постанова прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 про визначення органу, який буде здійснювати подальше досудове розслідування у формі дізнання від 20.07.2020 року; рапорт помічника начальника відділу оперативного чергового Жовтневого РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_10 № 3905 від 07.04.2015; протокол прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.02.2015 року, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_4 від 17.02.2015; рапорт оперуповноваженого ВКР КМ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області від 17.02.2015 року; ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про задоволення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів від 21.05.2015 року; протокол тимчасового доступу до речей і документів (в порядку ст.ст. 159-166 КПК України) від 17.06.2015 р.; ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про задоволення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів від 21.05.2015 року; протокол тимчасового доступу до речей і документів (в порядку ст.ст. 159-166 КПК України) від 17.06.2015 р.

Проведений обсяг слідчих дій не може вважатись ефективним, ретельним, безстороннім, сумлінним та таким, що спрямоване на виконання завдань кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що досудове розслідування проведено поверхнево, не в повному обсязі, в ході досудового розслідування не проведено жодних необхідних слідчий (розшукових) дій, направлених на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 750/153/20.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 369-372,376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1