Справа №591/1909/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/194/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/1909/20 за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 28 липня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В поданих апеляційних скаргах:

- потерпілий ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання, оскільки дане кримінальне провадження стосується не кримінального проступку, а злочину;

- прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання, оскільки до даного кримінального провадження не можуть бути застосовані пп. 5 п. 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2617-VIII адже ч. 1 ст. 286 КК з 01 липня 2020 року не була віднесена до кримінальних проступків.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від28 липня 2020 року, було повернуто прокурору обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002954 від 03 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_9 , для врахування вимог глави 25 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи потерпілого, прокурора, які підтримали кожен свою апеляційну скаргу та не заперечували проти апеляційних скарг один одного, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 31 березня 2020 року до Зарічного районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК.

01 квітня 2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було призначено підготовче судове засідання на 07 квітня 2020 року, яке не відбулося через неявку учасників кримінального провадження як не відбулися і судові засідання 27 квітня, 05 червня, 25 червня 2020 року, а лише 28 липня 2020 року відбулося підготовче судове засідання.

22 листопада 2018 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року.

Даним законом ст. 12 КК було викладено у новій редакції, зокрема, введено в обіг поняття кримінальний проступок, що є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Та здійснено поділ злочинів на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

До не тяжких віднесено злочини за вчинення яких передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років (ч. 4 ст. 12 КК).

До прийняття закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року редакція ч. 1 ст. 286 КК мала наступний вигляд: « Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, -

карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.»

Після прийняття закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року ч. 1 ст. 286 КК отримала наступний вигляд: «Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами

1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, -

карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.»

Тобто санкція ч. 1 ст. 286 КК зазнала змін, як в частині штрафу (його розміру) так і в частині позбавленням права керувати транспортними засобами (із додаткового факультативного воно перетворилося у додаткове обов?язкове покарання).

Також, у Прикінцевих та перехідних положеннях закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, зокрема, пп. 5 п. 4 розділу ІІ було передбачено, що обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом, і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Аналіз санкції ч. 1 ст. 286 КК після законодавчих змін, передбачених законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018, дає можливість зробити однозначний висновок про не віднесення даного складу до проступків, а віднесення саме до нетяжких злочинів.

Тим самим, у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування пп. 5 п. 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положеннях закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року і повернення прокурору обвинувального акту.

З огляду на викладене, апеляційні скарги потерпілого та прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наведених вище підстав.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виразилося в неправильному тлумаченні закону, яке суперечить його точному змісту та застосуванню закону, який не підлягає застосуванню (п. 2, 3 ч. 1 ст. 413 КПК).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, одночасно звернувши увагу, що висновки і мотиви, з яких скасована ухвала, зокрема про відповідність обвинувального акта вимогам процесуального закону є обов`язковими для суду першої інстанції при новому судовому розгляді (ч. 3 ст. 415 КПК).

Керуючись ст. 404, 405, 407, 413, 418 і 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 28 липня 2020 року щодо повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України - скасувати, у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальністьі призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4