ВИРОК
іменем України
11 березня 2021 рокуСправа №451/698/20
Провадження № 1-кп/451/154/21

Радехівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження № 0000008 від 12.02.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України, -

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

за участю прокурора, обвинуваченого

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , перебуваючи на військовому обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої визнаний придатним до строкової військової служби, не маючи права на відстрочку від призову, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки на відправлення до Львівського обласного збірного пункту, 25.11.2019 отримавши від працівника Радехівського РВК повістку з роз`ясненнями та вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 для подальшого проходження строкової військової служби у Збройних силах України, з метою ухилення від призову на строкову військову службу у вказаний в повістці день, тобто 28.11.2019, умисно не прибув в ІНФОРМАЦІЯ_4 , тим самим ухилився від призову на строкову військову службу.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України, а саме, ухилення від призову на строкову військову службу.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому проступку визнав повністю та беззастережно, підтвердивши суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним проступку. У вчиненому розкаюється, обставини викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі. Просить суворо не карати.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому проступку ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст. 335 КК України є вірною, оскільки ухилився від призову на строкову військову службу.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; характеристику на обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Відтак, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ст. 335 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції ст. 335 КК України, а саме: у виді обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, а саме його вік, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання, з встановленням іспитового строку, та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання за ст. 335 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення даного вироку.

Речовий доказ - оригінал розписки про отримання повістки для прибуття до призовної дільниці та відправки на Львівський обласний збірний пункт призовника строкової військової служби ОСОБА_3 , яка згідно постанови про визнання та прилучення до справи речових доказів від 22.04.2020 року визнана речовим доказом та знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

ГоловуючийОСОБА_1