Справа №345/1957/21
Провадження № 1-кп/345/231/2021
У Х В А Л А
02.06.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суду Івано-Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000065 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -
встановив:
що ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання йому даного запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 просив змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено існування ризиків, які б дали підстави для продовження тримання ОСОБА_5 під вартою, а саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.02.2021 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який неодноразово був продовжений, останній раз ухвалою суду від 12.05.2021 до 11.07.2021 включно.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, що є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено основне покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.
Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри/обвинувачення не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом. Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.
Таким чином, на даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому - про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, проте при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Суд вважає, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вирішуючи клопотання про продовження тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, судом враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні даного злочину під час іспитового строку.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, особу обвинуваченого, а також те, що обставини, за яких судом обвинуваченому було обрано та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме: переховуватися від суду, оскільки обвинувачений усвідомлює неминучість покарання за вчинення злочинів у виді позбавлення волі; незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а обвинуваченим та захисником не наведено достатніх підстав та не надано доказів для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Розглядаючи можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, з урахуванням обставин висунутого обвинувачення, підвищеної суспільної небезпечності інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини за вчинення умисного тяжкого злочину, суд вважає, що інші (альтернативні) запобіжні заходи, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд вважає, що продовження тримання під вартою в цьому випадку виправдано, оскільки в наявності конкретний суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10 лютого 2011 року "Харченко проти України", п.79.
Оскільки зазначені обставини на даний час продовжують існувати, а термін дії запобіжного заходу тримання під вартою, обраний обвинуваченому, закінчується 11.07.2021, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою на 60 календарних днів.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 199, 331 КПК України, суд -
постановив:
Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити ОСОБА_5 строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 12.07.2021 до 09.09.2021 включно.
Ухвалу допустити до виконання з 12.07.2021.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуюча