У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року

м. Харків

справа № 638/8420/21
провадження № 1-кс/638/1320/21

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000566 від 05 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, малолітніх та інших осіб на утриманні не маючого, раніше судимого: 06 грудня 2005 року Жовтневим районним судом м. Харкова за частиною першою статті 321 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, згідно зі статтею 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 18 червня 2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за частиною другою статті 186 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно зі статтею 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 18 грудня 2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за частиною другою статті 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 10 грудня 2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за частиною другою статті 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 24 грудня 2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за частиною другою статті 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 27 грудня 2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною другою статті 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 17 березня 2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за частиною другою статті 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 26 квітня 2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова за частиною другою статті 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 28 грудня 2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною другою статті 186, частиною четвертою статті 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільнився з місць позбавлення волі 01 жовтня 2019 року по відбуттю строку покарання, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України,

у с т а н о в и в:

03 червня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000566 від 05 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання слідчого обгрунтовано тим, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, останній раз 28 грудня 2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною другою статті 186, частиною четвертою статті 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільнився з місць позбавлення волі 01 жовтня 2019 року за відбуттям строку покарання, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення щодо особи похилого віку.

Так, 14 травня 2021 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля житлового будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайому йому жінку похилого віку потерпілу ОСОБА_6 виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, підійшов ззаду потерпілої ОСОБА_6 та своїми обома руками схопився за золоту сережку, 583 проби, вагою приблизно 2 грама, яка була одягнута з правої сторони вуха потерпілої ОСОБА_6 та вчинив «ривок» сережки, замок якої розстібнувся та зняв її, таким чином заволодівши ними.

Після вчинення вищезазначених дій ОСОБА_5 , місце вчинення кримінального правопорушення - злочину покинув разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим своїми діями спричинив зі слів потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1 000 гривень.

Крім цього, 22 травня 2021 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля житлового будинку АДРЕСА_3 серпня побачив раніше незнайому йому жінку похилого віку потерпілу ОСОБА_7 виник на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, підійшов ззаду потерпілої ОСОБА_8 та своїми обома руками схопив за золоті сережки 583 проби. вагою приблизно 3 грама, та вчинив «ривок» сережок, замок яких розстібнувся та зняв їх, таким чином заволодівши ними.

Після вчинення вищезазначених дій ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення - злочину покинув разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим своїми діями спричинив зі слів потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 1 500 гривень.

18 травня 2021 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру, 26 травня 2021 року - про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення - злочину. передбаченого частиною другою статті 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами огляду місця подій; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вчинила зазначений злочин; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вчинила зазначений злочин.

Крім того, підозрюваному ОСОБА_5 було вручено повістки на 19 травня 2021 року, 20 травня 2021 року ,21 травня 2021 року , 24 травня 2021 року, про виклик до слідчого СВ ХРУП № З ГУНП в Харківській області для проведення слідчих дій за участю останнього, але підозрюваний ОСОБА_5 не з`явився, про причину своєї не явки останній не повідомив.

Допитана в якості свідка матір ОСОБА_9 пояснила, що її син з 18 травня 2021 року, а саме з моменту отримання підозри за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 дома не з`являвся, місце його знаходження їй не відомо.

За таких обставин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Слідчий зазначає про встановлені під час досудового слідства ризики, передбачені передбачені пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 177 КПК України ризики та в обгрунтування клопотання вказує на необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені вище дії.

Водночас, враховуючи ті обставини, що вчинив тяжкий корисливий злочин проти власності стосовно особи похилого віку, стосовно ОСОБА_5 вже був застосований запобіжний захід та ОСОБА_10 було звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі 45 400 грн, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 не може запобігти вказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання з підстав, викладених в клопотанні, просили його задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Прокурор зазначив про те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності щодо особи похилого віку, не має стійких соціальних зв`язків та джерела доходу, за викликами до слідчого неодноразово не з`являвся, що свідчить про можливі спроби переховуватися, до нього вже був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній звільнився за внесенням застави, проте знову вчинив злочин.

У судовому засіданні підозрюваний cтосовно обрання запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та заперечення та нього, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні-злочині, передбаченому частиною другою статті 186 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами огляду місця подій; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вчинила зазначений злочин; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вчинила зазначений злочин.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень частини п`ятої статті 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

18 травня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру, 26 травня 2021 року - про змінену підозру у вчиненні кримінального правопорушення -злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, а саме, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду (враховуючи те, що будучи раніше засуджений за умисний, корисливий злочин, судимість в установленому порядку не погашена, та в період іспитового строку знову вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення-злочин може ухилитись від явки до органу досудового розслідування або суду);

2) вчинити інше кримінальне правопорушення ( враховуючи те, що підозрюваний не де не навчається, та не має місця роботи та стабільного доходу, тому є ризик того, що підозрюваний ймовірно буде вчиняти корисливі злочини;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені вище дії.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних вищезазначених дій.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, неодружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні осіб не має, на виклики до слідчого СВ ХРУП № З ГУНП в Харківській області для проведення слідчих дій за участю ОСОБА_5 не з`явився, про причину своєї не явки останній не повідомив, відповідно до пояснень матері, з моменту повідомлення про підозру за місцем свого мешкання дома не з`являвся місце його знаходження їй було не відомо, що свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, які можуть слугувати стримуючим фактором для забезпечення належної поведінки, має задовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю.

Також суд виходить з того, що ОСОБА_5 раніше неодноразово cудимий за корисливі злочини, останній раз 28 грудня 2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною другою статті 186, частиною четвертою статті 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільнився з місць позбавлення волі 01 жовтня 2019 року за відбуттям строку покарання, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 177 КПК України, зокрема підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що заявлений слідчим вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченому.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків.

Однак, враховуючи реальне існування встановлених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, особу підозрюваного, суд доходить висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому доходить висновку, що до останнього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, тяжкості покарання, враховуючи наявні ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 177 КПК України, а також беручи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин проти власності, слідчий суддя вважає за можливе визначити заставу в межах, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, а саме, п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500 грн 00 коп. (2270 грн х 50 = 113 500, 00 грн), розмір якої є достатньою мірою для того, щоб гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000566 від 05 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до17 години 57 хвилин 01 серпня 2021 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп., яка підлягає внесенню на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674, МФО 820172, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, призначення платежу - запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити усно і письмово слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління національної поліції в Харківській ОСОБА_4 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та слідчого суддю Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м. Харкова, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Зобов`язати прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича, члена сім`ї ОСОБА_5 або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 01 серпня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: _______________________________________________