Справа № 243/3390/21
Провадження № 1-кп/243/592/2021
ВИРОК
Іменем України

20 травня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду №3 кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000272 від 10.03.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, який має середню освіту, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.-

ВСТАНОВИВ:

Угода про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 досягнута під час досудового розгляду даного кримінального провадження.

Так з обвинувального акту вбачається, що 08 березня 2021 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився біля будинку АДРЕСА_1 , де помітив, що на території сусіднього будинку АДРЕСА_2 , з яким межує територія домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_5 , знаходиться металева бочка, виготовлена з нержавіючої сталі, вагою 27 кілограмів та об`ємом 100 літрів. В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_6 .

Розуміючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 08 березня 2021 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дії , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою

таємного викрадення чужого майна та подальшого звернення його на свою користь, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими, поза волею власника, розуміючи, що посягає на чужу власність (майно), на яке не має жодного права переліз через паркан, домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки, таємно викрав металеву бочку, виготовлену з нержавіючої сталі, вагою 27 кілограмів та об`ємом 100 літрів, вартістю 383 гривні 34 копійки, яка належить потерпілому ОСОБА_6 . Після чого, вказану металеву бочку перекинув не територію домоволодіння АДРЕСА_1 , розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 383 гривні 34 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
31 березня 2021 року укладено угоду між сторонами кримінального провадження, а саме прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
Потерпілий ОСОБА_6 надав заяву про згоду на укладання угоди про визнання винуватості, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, претензій морального і матеріального характеру до ОСОБА_5 не має.
ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження та кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним та прокурором.
Прокурор ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили затвердити дану угоду про визнання підозрюваним ОСОБА_5 винуватості. Вказали що вказана угода відповідає вимогам кримінального і кримінально-процесуального законодавства.
У зв`язку з цим суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що під час судового провадження між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 було досягнуто та підписано угоду від 31 березня 2021 року про визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за змістом яких підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та наведені обставини вчинення цього кримінального правопорушення, сторони дійшли згоди щодо призначення підозрюваному покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням ст. 75 КК України, а саме звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України, в тому числі

щодо правової кваліфікації злочину та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. Шляхом вивчення матеріалів кримінального провадження, опитування сторін угоди, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Окрім цього, підозрюваному роз`яснено норми ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів у вчиненні яких його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, якої він досяг з прокурором ОСОБА_3 .
Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості в судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження даної угоди про визнання підозрюваним ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням ст. 75 КК України, а саме звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не заявлявся. Претензій матеріального та морального характеру потерпілий не має. Процесуальні витрати відсутні. Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31 березня 2021 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000272 від 10.03.2021 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , про визнання ним винуватості у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ: металеву бочку, виготовлену з нержавіючої сталі, вагою 27 кілограмів та об`ємом 100 літрів, яка передана на зберігання ОСОБА_7 повернути власнику.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку підозрюваним, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1