Справа № 185/5253/14-к
Провадження № 1/185/1/21
П О С Т А Н О В А

04 березня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 подала клопотання про скасування арешту майна повністю з усього майна або частково щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Підсудна зазначила, що постановою слідчого від 10 червня 2010 року накладено арешт на все майно підсудної, але в 2015 році вона отримала спадщину та не змогла скористатись правом на розпорядженням своїм майном, але в той же час вона несе витрати по утриманню вказаної квартири.

Інші підсудні та захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Санкція даної норми передбачає можливе застосування покарання у вигляді конфіскації майна. Відповідно до вимог ст. 59 КК України конфіскація майна полягає в примусовому вилученні у власність держави всього чи частини майна, яке є власністю засудженого.
Згідно зі статтею 126 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б це майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується ,коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Таким чином, метою арешту майна є забезпечення в разі визнання підсудної винуватою застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації всього або частини майна.
Доля арештованого майна може бути вирішена у відповідності до вимог КПК України 1960 року разом з постановленням вироку або відповідної постанови за результатами розгляду кримінального провадження.
На цей час справа розглядається даним складом суду з 04 квітня 2019 року і судовий розгляд не завершено. Також у справі заявлено цивільні позови потерпілими.
ОСОБА_5 має права користуватись нерухомим майном, на яке накладено арешт. Посилання на положення ст. 96-2 КК України є безпідставними, оскільки в даній кримінальній справі арешт накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна як додаткового покарання у разі визнання винуватою особи у вчиненні пред`явленого обвинувачення, а не з метою можливої застосування спеціальної конфіскації.
На підставі викладеного, керуючись ст. 273 КПК України 1960 року,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у клопотанні ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, накладеного постановою старшого слідчого з ООССУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 10 червня 2010 року, якою накладено арешт на майно підсудної, де б воно не знаходилось.

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1