Справа № 727/4257/18
Провадження № 1-кс/727/801/21
УХВАЛА
29 березня 2020 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні №0002430 від 30.07.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.311, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор просив продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовував тим, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 тяжких кримінальних правопорушень, а також наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Дія запобіжного заходу відносно обвинуваченого завершується 31.03.2021 року, проте судовий розгляд кримінального провадження до вказаного часу об`єктивно завершити неможливо. ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, перебував у розшуку, особисто знайомий із свідками та може впливати на них. Просив застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти поданого клопотання. Вказував на те, що ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, від органів досудового розслідування та суду не ухилявся. Окрім того, зазначив, що у даному кримінальному провадженні відсутні обгрунтовані докази на підтвердження вини його підзахисного у вчиненні злочинів. Просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників справи, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

За змістом ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених уст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Як було встановлено судом, ухвалою суду від 04.02.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, термін дії запобіжного заходу завершується 31.03.2021 року.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , приходить до висновку, що відносно нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення. На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому суд вважає недостатнім.
Об`єктивних даних, які б вказували на неможливість перебування під вартою обвинуваченого за станом здоров`я судом не встановлено.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступенів тяжкості інкримінованих злочинів, два з яких тяжкі, дані про особу обвинуваченого, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було застосовано відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали.

Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що інший запобіжний захід не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що відносно обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

При цьому, враховуючи те, що протягом судового розгляду ОСОБА_5 переховувався від суду, вчинив новий злочин, не повідомляв про зміну місця проживання, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5, 7, 177, 183, 197, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 27 травня 2021 року 16 год. 30 хв.
Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому та начальнику Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" для відома та виконання.

Ухвала суду бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1