Справа № 474/644/20
Провадження № 1-кс/474/59/21
УХВАЛА
про скасування арешту майна

11.03.21 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4
слідчої ОСОБА_5
розглянув клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного 10.08.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

встановив:

09.03.2021р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області в рамках кримінального провадження, внесеного 10.08.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в якому ОСОБА_4 просив скасувати арешт на транспортний засіб Mitsubisi Lanser, д.н.з. НОМЕР_1 , та технічний паспорт серії НОМЕР_2 , та передати на відповідальне зберігання (тільки для використання) транспортний засіб Mitsubisi Lanser, д.н.з. НОМЕР_1 , та технічний паспорт серії НОМЕР_2 його власнику - гр. ОСОБА_3 , або уповноваженим ним особам.
У клопотанні адвокат ОСОБА_4 посилаючись на ст.ст. 170-174 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. щодо судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, вказує, що арешт накладено на автомобіль, який належить ОСОБА_3 не обґрунтовано, а також, що на даний час, не існують ризики щодо його знищення, приховування, перетворення, відчуження, тощо. При чому його довіритель гарантує збереження вказаного автомобіля як речового доказу та за першою вимогою надасть останній правоохоронним органам.

Крім того адвокат ОСОБА_4 зазначає, що згідно узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. слідчий суддя не мав права накладати арешт на вказаний автомобіль, оскільки останній належить третій особі, а не підозрюваному, обвинуваченому чи особі, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями вищевказаних осіб.

Також адвокат ОСОБА_4 зазначає, що відповідно до приписів ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 170 КПК України накладення арешту на майно з метою збереження речового доказу можливе лише за наявності певних обставин, а саме, наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації (ст. 96-1 КК України); та якщо воно набуто безоплатно або за ціну - вищу або нижчу ринкової вартості, при цьому така третя особа знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 ч. 1 ст.96-2 КК України.
На обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_4 також вказує, що вищевказаним автомобілем користується мати його довірителя ОСОБА_10 , яка використовує останній для здійснення підприємницької діяльності, та якій останній потрібен з огляду на її стан здоров`я.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити.

ОСОБА_3 , особа в інтересах якого подане клопотання, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином, через адвоката ОСОБА_4 в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про дату, час та місце судового розгляду клопотання. При чому слід відмітити, що суду не вдалося безпосередньо зв`язатися з вказаною особою за телефонним номером вказаним у клопотанні, так як останній не відповідає на дзвінки, а з огляду на триденний строк розгляду клопотання про скасування арешту на майно, повідомити ОСОБА_3 завчасно іншим чином не є можливим.

Слідча СВ відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та має значення для останнього. Також слідча відмітила, що особа заявника ОСОБА_3 не збігається з особою власника автомобіля встановленою під час досудового розслідування кримінального провадження.

Розглянув клопотання, заслухав пояснення учасників судового розгляду та дослідив докази долученні до клопотання та наданні в судовому засіданні, вважаю встановленим таке.
Ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 18.09.2020р., за результатами проведеного 15.09.2016р. обшуку, з метою збереження речового доказу, накладено арешт на технічний паспорт серії НОМЕР_2 та автомобіль марки Mitsubisi моделі Lanser, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .
З копії технічного паспорту серії НОМЕР_2 слідує, що вищевказаний транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_3 .
Слідчим суддею Врадіївського районного суду в Миколаївській області в ухвалі від 16.09.202р., даючи дозвіл на проведення обшуку вказаного автомобіля встановлено, що останнім користується підозрюваний у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 .
Встановивши вказані обставини приходжу до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на вищевикладене слід зазначити, що доводи адвоката ОСОБА_4 є суперечливими та взаємовиключними, оскільки останній одночасно, як зазначено у клопотанні, не оспорює мету накладення арешту на майно - збереження речового доказу, та вказує, що відпала потреба у продовженні існування такого заходу забезпечення кримінального провадження, і водночас стверджує про безпідставність та необґрунтованість накладення арешту.
Якщо окремо розглядати підстави для скасування накладеного арешту, які вказані у клопотанні, то слід зазначити, що посилання адвоката ОСОБА_4 на узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. щодо судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження є недоречним та взагалі не заслуговує на увагу. Вказане узагальнення носить рекомендаційний характер та враховує редакцію КПК України 2014 року, яка не передбачала можливості накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, в той час, коли така можливість була передбачена законодавцем лише у 2015 році, та яка є чинною на даний час.
Не заслуговують на увагу також посилання адвоката ОСОБА_4 наприписи ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 170 КПК України, як необґрунтованість накладення арешту, оскільки останні стосуються випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації, а не збереження речових доказів, що має місце у даному випадку.
В ракурсі вищевикладеного до уваги не беруться також доводи адвоката ОСОБА_4 щодо накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову.

Твердження адвоката ОСОБА_4 про те, що вказаним автомобілем користується ОСОБА_10 для здійснення підприємницької діяльності, та що автомобіль потрібний останній з огляду за її станом здоров`я, не беруться до уваги, оскільки до клопотання не надані жодні належні та допустимі докази на підтвердження вказаних обставин. При чому слідчим суддею Врадіївського районного суду в Миколаївській області в ухвалі від 16.09.2020р., даючи дозвіл на проведення обшуку вказаного автомобіля встановлено, що останнім користується підозрюваний у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 .
Твердження адвоката ОСОБА_4 про те, що вказаний автомобіль не є знаряддям злочину, а відтак і речовим доказом не заслуговують на увагу, оскільки накладаючи арешт на автомобіль слідчий суддя дійшов висновку, що він відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а відтак є речовим доказом у кримінальному провадженні. При цьому адвокат ОСОБА_4 вказуючи про фактичну причетність вказаного автомобіля до вчиненого кримінального правопорушення, інтерпретує ці обставини справи лише щодо безпосереднього знаряддя вчинення кримінального правопорушення, не враховуючи при цьому об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
На увагу заслуговує лише твердження адвоката ОСОБА_4 стосовно відсутності на даний час необхідності в продовженні накладення арешту на автомобіль в частині заборони розпорядження ним його власнику. Однак з матеріалів клопотання не можливо ідентифікувати ОСОБА_3 , в інтересах якого подане клопотання, з особою власника автомобіля ОСОБА_3 , оскільки до клопотання не надано жодних документів, які б дали змогу ідентифікувати заявника та встановити, що вказані особи є однією і тією ж особою.

В сукупності вищевикладеного вбачається, що клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно є безпідставним та необґрунтованим, а відтак не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України, -

постановив:

У задоволені клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного 10.08.2020р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали складено та підписано 15 березня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1