Єдиний унікальний номер 728/1485/20
Номер провадження 1-кп/728/22/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 19 липня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ласточкіне Ясинуватського району Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не працює, освіта базова вища, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. 19 липня 2020 року близько 00 год. 05 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс два удари рукою та один удар ногою в область голови ОСОБА_5 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виразилася струсом головного мозку, забоєм м`яких тканин носа та лівої виличної ділянки обличчя, гематомою верхньої губи та забійною раною нижньої губи рота, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я строком не більше 21 дня.

ІІ. Позиція обвинуваченого

2. Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що потерпілий перебував в нетверезому стані та вчинив сварку з його дружиною, яка підвозила сім`ю потерпілого.

Дружина повідомила ОСОБА_3 , що в машині пошкодили ручку, а тому між сторонами виникла словесна перепалка, під час якої обвинувачений ударив потерпілого двічі долонею в обличчя з метою самозахисту. Ногою він не бив.

ІІІ. Позиція потерпілого

3. Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вони з дружиною були на дні народження та викликали таксі.
Під`їхала дружина обвинуваченого, вони сіли в автомобіль. Вона при русі почала відкривати двері і їй зробили зауваження. У них виникла словесна перепалка.
В м. Бахмач вона під`їхала до власного під`їзду і він вийшов на вулицю. Вибіг обвинувачений, який спочатку наносив удари, потім останній вирвав ручку зі свого автомобіля і пояснив, що вони винні йому гроші.
Два удари були кулаком в обличчя і третій удар, коли він лежав, але він не знає чи рукою чи ногою.

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази

4.Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що її викликали з с. Курінь незнайомі люди чоловік, жінка і двоє дітей. Вона їх везла на таксі. Вони були п`яні.
Коли вони їхали по дорозі, у них виник конфлікт. Вона під`їхала до себе додому, повідомила чоловіка. Їй більше нічого не відомо.

Вона ніякої бійки не бачила. Її чоловік виходив спілкуватись з потерпілим.

5. Малолітній свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що між його батьком та обвинуваченим виник конфлікт, під час якого останній наносив удари його батьку.

6. Малолітній свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що її батька вдарив декількаа разів обвинувачений.

7. В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вони були на дні народження сім`єю. Вони викликали таксі. У жінки, яка була за кермом, відкрилися двері. Вона зробила зауваження. Їй це не сподобалось, але вона їм сказала, що вона заїде за телефоном. Вона зупинилась біля під`їзду і узбіччя. Ії чоловік вийшов на вулицю, а вони з дітьми сиділи в автомобілі. Вона побачила, що її чоловік лежить в крові і його б`є обвинувачений. Це побачили діти. Чоловік її не бився. Це було 19 липня 2020 року вночі.

8. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він знайомий з обвинуваченим. Він не знає, чому він свідок. До нього підійшов працівник поліції і запитав, чи чув він про ситуацію з ОСОБА_3 . Він не був присутній при цій події. Він почув про це лише з чуток. Він дізнався від знайомих, що ОСОБА_3 побив пасажира.

9. Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він давав пояснення, що він чув, що побили пасажира, що ОСОБА_3 когось побив, а кого він не знає. Він обставин побиття не бачив.

10. Висновок експерта № 197 від 27 липня 2020 року (а.с.к.п.26-27), зміст якого відповідає статті 102 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і яким підтверджується характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , можливі причини їх виникнення.

11. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 серпня 2020 року (а.с.к.п.41-42), при якому було застосовано технічні засоби фіксації і в якому відповідно до статей 104, 228 КПК зафіксовані хід і результати проведення процесуальної дії, яким підтверджується впізнання потерпілим ОСОБА_5 за фотознімком № 1 чоловіка, якого особисто бачив та знає, який спричинив йому тілесні ушкодження.

12. На фотокартці № 1 згідно довідки про дані на осіб, що зображені на фотознімках до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.к.п.42), зображений ОСОБА_3 .

13. Дані, які характеризують обвинуваченого відображені в інформації щодо судимості, інформації щодо перебування на медичному обліку, характеристиці з місця проживання (а.с.к.п.68-71, 74).

14. Докази в підтвердження вимог цивільного позову містяться на а.с.30-35.

V. Оцінка Суду

15. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК Суду надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні (див. пункти 3, 5-14).

16. З іншої сторони обвинувачений вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК визнав частково, надавши заперечувальні показання (див. пункт 2), за його клопотанням було допитано свідка ОСОБА_7 (див. пункт 4).

17. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує.

18. В даному випадку показання потерпілого, свідків обвинувачення (див. пункти 5-7) логічно пов`язані між собою, узгоджуються з матеріалами справи, підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку.

19. Зокрема свідки підтвердили наявність конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, вказали, на те що ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження.

20. Такі показання можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки Суд безпосередньо їх сприймав під час судового засідання, що відповідає частині четвертій статті 95 КПК.

21. Показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 спростовують показання свідка захисту ОСОБА_7 (див. пункт 4), оскільки остання обставин сварки не бачила.

22. Вони повністю відповідають і узгоджуються із зазначеним вище висновком експертизи (див. пункт 10), який підтверджує характер тілесних ушкоджень у потерпілого, можливість їх заподіяння ударом рукою та ногою та протоколом пред`явлення особи для впізнання (див. пункт 11), який підтверджує, що потерпілий впізнав обвинуваченого.

23. В свою чергу, показання обвинуваченого також підтверджують, що між ним та потерпілим виник конфлікт, але доводи про не нанесення ударів ногою спростовуються наведеними вище доказами в своїй сукупності, а тому докази захисту не можуть бути підставою для не притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.

24. Отже, Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

25. Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 125 КК, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

26. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

VІ. Призначення покарання

27. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статей 66-67 КК не встановлено.

28. Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги, що санкція частини другої статті 125 КК передбачає альтернативну міру покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:

28.1. класифікацію кримінального правопорушення і те, що згідно із статтею 12 КК інкриміноване діяння відноситься до кримінального проступку;

28.2. наслідки та обставини вчиненого кримінального проступку (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів протиправної діяльності);

28.3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

28.4. відсутність заробітку, у зв`язку із чим складнощі в сплаті штрафу;

28.5.наявність постійного місця проживання та формальної характеристики за таким;

28.6. відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання;

28.7. відношення винного до вчиненого діяння.

29. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку про необхідність обрання ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

30. Обставини, передбачені частиною третьою статті 56 КК, що перешкоджали б ОСОБА_3 виконувати громадські роботи, відсутні.

31. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

32. При розгляді цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 . Суд враховує, що виходячи із змісту частини другої статті 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

33. Так, в даних правовідносинах, Суд знаходить, що шкода сталася внаслідок протиправних дій обвинуваченого, за наявності його вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкідливими наслідками, які були заподіяні потерпілому.

34. Розмір відшкодування моральної шкоди, Суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав ОСОБА_5 (береться до уваги те, що шкода заподіяна злочинними діями, які порівняно з іншими видами правопорушень є найбільш суспільно небезпечними), тривалістю відновлювального періоду, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану (оскільки шкода була заподіяна здоров`ю потерпілого, яке відповідно до статті 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю).

35. У зв`язку із чим, Суд знаходить, що, за обставинами справи, моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 4000 грн. 00 коп. (чотири тисячі гривень 00 копійок).

36. Також цивільним позивачем заявлено вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, яка проявилась у виді витрат за надання правової допомоги представником, а тому вона не може бути стягнута виді шкоди, оскільки відноситься до процесуальних витрат і підлягає вирішенню в порядку передбаченому для таких витрат.

37. Так, згідно із частиною другою статті 120 КПК витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

38. А відповідно до частини першої статті 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

39. В матеріалах справи знаходиться квитанція № 22/07/2020 від 22 липня 2020 року, за якою ОСОБА_5 сплатив за договором про надання правової допомоги 4000 грн. 00 коп. (чотири тисячі гривень 00 копійок).

40. Також представником потерпілого надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

41. В свою чергу, виходячи із змісту статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

42. При цьому, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо (пункт 3.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (справа про право на правову допомогу)).

43. Виходячи з наведеного Суд знаходить, що оплачена сума правової допомоги підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 .

44. Інші процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

45. Запобіжний захід ОСОБА_7 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

2. Початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

3. Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

3.1. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 4000 грн. 00 коп. (чотири тисячі гривень 00 копійок) моральної шкоди.

3.2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 4000 грн. 00 коп. (чотири тисячі гривень 00 копійок) витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.

4. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1