печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000434,-

ВСТАНОВИВ:
02.06.2021 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 , за погодженням з прокурорм, звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000434.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000434 від 10.02.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 189, ч. 4 ст. 296, ст. 290, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 146 КК України.

Слідчий зазначає, що 21.12.2020 о 13.00 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру в участі у злочинній організації та у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, в складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення у яких підозрюються ОСОБА_6 , а саме ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України являються особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 , згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, являлось забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий вказує, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками, що виразилось не лише у втраті майна, а й нанесення шкоди здоров`ю конкретній особі, санкція за які передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно вплинути на потерпілих і свідків, які дають покази щодо його причетності до вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Також, враховуючи те, що у злочинній організації створеній та очолюваній ОСОБА_8 брали участь особи, серед яких є невстановлені на даний час особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 , як активний учасник такої ієрархічної структури, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що обґрунтовано підтверджує наявність ризиків, передбачених п. 2, 4 ч. 1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності та реально відбував покарання у місцях позбавлення волі, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу являлось наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також наявність наведених вище ризиків, які передбачені у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в разі застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, здійснення останнім впливу на потерпілих і свідків по справі, уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по справі.

При цьому, ОСОБА_6 , являючись активним учасником злочинної організації, незаконно заволодів транспортним засобом, саме застосовуючи насильство та погрози його застосування.

Разом з тим, органом досудового розслідування при зверненні з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та при продовженні указаного запобіжного заходу враховувався, що він неодноразово судимий та на момент звернення з даним клопотанням відомості про його доходи відсутні.

Крім того, враховувався його вік, стать, стан здоров`я, соціальні зв`язки, майновий стан, інші обставини.

У зв`язку з вищевикладеним підозрюваному ОСОБА_6 було обрано, а в подальшому і неодноразово продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

28.05.2021 року в порядку ст. 290 КПК України прийнято рішення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000434 від 10.02.2018 та надання доступу до матеріалів кримінального провадження підозрюваним, їх захисникам та потерпілим.

Так, зокрема, необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 обумовлюється кількістю матеріалів досудового розслідування, що мають великий обсяг та містять багато аудіо та відеофайлів.

Разом з цим, продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 обґрунтовується необхідністю додаткового часу для складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що у відповідності до кількості матеріалів, обставин вчинення та кваліфікації злочинів може зайняти тривалий час.

Водночас, при продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 після направлення обвинувального акту до суду, необхідно також враховувати судове навантаження, час, який буде потрібний для організації та проведення підготовчого засідання і призначення кримінального провадження до розгляду.

З часу обрання та продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вищенаведені ризики не зменшились та наявні до цього часу в повному обсязі, а тому необхідність в пррдовженні строку запобіжного заходу, наявна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши, що ризики, на які посилається слідчий, є необґрунтованими. Докази, які свідчать про причетність до кримінального правопорушення їх підзахисного є неналежними та недопустимими, у клопотанні відсутні будь-які посилання на докази на підставі яких можна прийти до висновку, що підозра є обґрунтованою.

Окрім цього, адвокати вказували, що строки досудового розслідування закінчуються 21.06.2021, а сторона обвинувачення просить суд продовжити строк тримання під вартою до 60 днів, що на думку адвокатів перевищує встановлений строк досудового розслідування, а посилання сторони обвинувачення на ст. 290 КПК України є незрозумілим та недоведеним.

Також, адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому послався на зазначені вище підстави та на те, що підозрюваний має на утриманні сина, дружину та мати пенсійного віку, позитивно характеризується.

Таким чином, адвокат вказує, що підозра є необґрунтованою та такою, яка не підтверджується прямими доказами про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 .

З врахуванням зазначеного, адвокат просив суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, підтримавши позицію своїх захисників.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 21.12.2020 о 13.00 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру в участі у злочинній організації та у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, в складі злочинної організації, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 відмовився давати будь-які показання на підставі ст. 63 Конституції України.

23.12.2020 Печерським районним судом м. Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.02.2021 року включно.

12.02.2021 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.04.2021 року включно.

07.04.2021 Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.06.2021 року включно.

28.05.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000434 від 10.02.2018 завершено і надано стороні захисту, а також потерпілим доступ до матеріалів досудового розслідування.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Таким чином, при постановленні даного рішення, слідчий суддя вважає, що докази, які були надані органом досудового розслідування підтверджують причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , а саме: копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2021 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000434 до 21.06.2021, копія листа СБУ від 19.02.2020, копія заяви ОСОБА_9 , копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 , копія протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 19.06.2020, копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 від 01.12.2020, копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_12 для впізнання ОСОБА_11 за фотознімками від 01.12.2020 та довідка, копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання ОСОБА_11 за фотознімками від 01.12.2020 та довідка, копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_13 для впізнання ОСОБА_11 за фотознімками від 01.12.2020 та довідка, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 21.02.2020, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 05.06.2020, копія протоколу пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_15 за фотознімками від 08.06.2020 , копія протоколу допиту свідка ОСОБА_16 , копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_17 від 11.12.2019, копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_13 для впізнання ОСОБА_17 за фотознімками від 01.12.2020 та довідка, копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_18 для впізнання ОСОБА_17 за фотознімками від 11.12.2019 та довідка, копія протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_17 від 13.01.2020, копія протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_17 від 20.06.2020, копія висновку експерта №042-1118-2020 від 20.07.2020, копія протоколу за результатом контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту ОСОБА_13 від 29.07.2020, копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_17 від 28.07.2020, копія протоколу за результатом контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту ОСОБА_13 від 18.08.2020, копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_17 від 17.08.2020, копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_19 від 18.06.2020,копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_13 для впізнання ОСОБА_19 за фотознімками від 18.06.2020 та довідка, копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_18 для впізнання ОСОБА_19 за фотознімками від 18.06.2020 та довідка, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_20 від 20.06.2020, копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_13 для впізнання ОСОБА_20 за фотознімками від 20.06.2020 та довідка, копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_18 для впізнання ОСОБА_20 за фотознімками від 20.06.2020 та довідка, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_20 від 20.06.2020,копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_14 від 20.02.2020,копія протоколу огляду предмета,копії стенограм,копія постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.02.2020,копія протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 01.07.2020,копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_13 для впізнання ОСОБА_14 за фотознімками від 01.07.2020 та довідка,копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_18 для впізнання ОСОБА_14 за фотознімками від 01.07.2020 та довідка,копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_12 для впізнання ОСОБА_14 за фотознімками від 01.07.2020 та довідка,копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_21 для впізнання ОСОБА_14 за фотознімками від 01.07.2020 та довідка,копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_8 для впізнання ОСОБА_14 за фотознімками від 01.07.2020 та довідка, копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання ОСОБА_14 за фотознімками від 01.07.2020 та довідка до протоколу,копія протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 09.07.2020 , копія протоколу допиту свідка ОСОБА_22 від 04.02.2020, копія протоколу про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту у ОСОБА_21 , ОСОБА_13 від 29.07.2020 , копія протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 26.07.2020, копія протоколу про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту у ОСОБА_21 , ОСОБА_13 від 17.08.2020, копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_14 від 14.08.2020, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_23 від 10.06.2020, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_24 від 10.06.2020, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_25 від 10.06.2020, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_25 від 07.11.2020,копія протоколу допиту свідка ОСОБА_26 від 14.09.2020, копія протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_27 від 21.02.2018,копія протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_27 від 18.06.2018, копія протоколу пред`явлення особи ОСОБА_28 для впізнання ОСОБА_27 за фотознімками від 18.06.2020 та довідка до протоколу, копія висновку експерта №042-1115-2020 від 20.07.2020, копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_29 від 19.06.2020, копія висновку експерта №042-1116-2020 від 20.07.2020, копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_30 від 20.06.2020 , копія висновку експерта №042-1117-2020 від 20.07.2020, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_31 від 19.06.2020, копія протоколу допиту свідка ОСОБА_32 від 18.02.2020,копія висновку експерта №51/10 від 23.03.2020, копія особової картки ОСОБА_8 , копія вимоги на судимість ОСОБА_8 , копія особової картки ОСОБА_18 , копія вимоги на судимість ОСОБА_18 , копія картки водія ОСОБА_13 , копія вимоги на судимість ОСОБА_13 ,копія вимоги на судимість ОСОБА_33 , копія особової картки ОСОБА_21 та вимоги на судимість, копія особової картки ОСОБА_6 , копія вимоги на судимість ОСОБА_6 ,копія вимоги на судимість ОСОБА_12 , копія протоколу огляду носія DVD-R розмов ОСОБА_8 ,копія протоколу огляду оптичного носія розмов ОСОБА_13 , копія особової картки ОСОБА_6 , копія протоколу затримання ОСОБА_6 від 21.12.2020, копія повідомлення про підозру ОСОБА_6 ,копії документів про надання правової допомоги, копія ухвали суду Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2020 про застосування відносно ОСОБА_6 тримання під вартою, копія ухвали суду Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2021 про застосування відносно ОСОБА_6 тримання під вартою, копія ухвали суду Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2021 про застосування відносно ОСОБА_6 тримання під вартою, копія листа підозрюваним та їх захисникам про відкриття матеріалів кримінального провадження, копія доручення прокурора про відкриття матеріалів кримінального провадження.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя одночасно враховує, що вказані обставини та докази були встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, які були предметом апеляційного розгляду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного на даній стадії досудового розслідування, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час з урахуванням результатів подальшого розгляду кримінального провадження у судовому розгляді, під час якого також будуть перевірені доводи сторони захисту.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину та практики ЄСПЛ, суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисників частині відсутності обґрунтованої підозри, є безпідставними.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

У кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 та ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виконання поставлених цілей у кримінальному провадженні.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що адвокати зазначають, що підозра є необґрунтованою, однак не надають суду доказів, які б свідчили, що підозра ухвалою слідчого судді була скасованою та чи оскаржувалась.

Таким чином, на думку суду доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, неналежності доказів їх відсутність, на даній стадії розгляду не була доведена. Слідчий суддя вважає, що такі твердження не ґрунтуються на доказах, є суб`єктивним трактуванням закону, практики ЄСПЛ та перекручуванням інформації.

Також, суд вважає, що сторона захисту на даній стадії досудового розслідування, ставить перед судом питання, які мають досліджуватись в рамках судового розгляду кримінального провадження, а не виходити за межі повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування.

Щодо відсутності ризиків, суд звертає увагу, що для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи активним учасником злочинної організації, згідно розподілених функцій:особисто підшукував потенційних потерпілих, грошовими коштами або майном яких планувалось заволодіти шляхом його протиправного вимагання; застосовував погрози насильством та насильство під час вчинення злочинних дій; безпосередньо здійснював протиправне заволодіння чужим майном; виконував інші вказівки керівника злочинної організації, та при необхідності передавав їх іншим співучасникам, направлені на успішне вчинення злочину і подальше маскування протиправних дій; отримував від інших співучасників свою частину незаконно отриманих грошових коштів; іншим чином сприяв вчиненню тяжких та особливо тяжких злочинів.

З врахуванням функцій, які виконував підозрюваний, та зазначених ризиків слідчим та прокурором, слідчий суддя вважає, що за таких обставин, враховуючи вік та стан здоров`я ОСОБА_6 те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, репутацію, суд вважає, що вказані дані в сукупності свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому, на думку суду ризики передбачені ст. 177 КПК України є доведеними.

Окрім цього, слідчий суддя вважає, що позитивні характеристики підозрюваного, яким надавалась оцінка першою та апеляційної інстанціями, не свідчить про те, що ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не існує та те, що підозрюваний не причетний до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Таким чином, з врахуванням зазначених підстав, для зміни запобіжного заходу на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, з зазначених підстав клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, не підлягає задоволенню.

Також, слідчий суддя вважає необхідне зазначити, щодо позиції адвокатів з приводу того, що сторона обвинувачення просить суд продовжити строк тримання під вартою до 60 днів, тоді коли строк досудового розслідування визначений до 21.06.2021.

З наданих суду стороною обвинувачення матеріалів вбачається, що 28.05.2021 за дорученням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_34 було повідомлено учасників кримінального провадження про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, що підтверджується наданою копією доручення та супровідного листа (том № 2, а.с.196-198).

Так, ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

У відповідності до ч. 3 ст. 219 КПК України, з врахуванням зазначеного, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Таким чином, з врахуванням зазначеного, з моменту вирішення питання про закінчення досудового розслідування строки досудового розслідування не обчислюються та призупиняються, до моменту закінчення ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а тому з врахуванням обсягу матеріалів та посилань слідчого строк, який просить сторона обвинувачення є правомірним на момент звернення до суду.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу, сторони обвинувачення, що у відповідності до вимог ст. 290 КПК України, після завершення досудового розслідування прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати, зокрема, стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, з забезпеченням права робити копії або відображення матеріалів.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, з врахуванням зазначених обставин, слідчий суддя приймаючи таке рішення, приходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати вимоги ст. 290 КПК України, з метою виконання всіх завдань досудового розслідування.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, соціальні зв`язки, наявність значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою не визначає розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000434, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000434, строк тримання під вартою до 30.07.2021 включно.

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1