Справа № 339/88/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2021 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000051 щодо обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) при таких обставинах.
ОСОБА_4 28 лютого 2021 року приблизно в 19 год. перебував неподалік магазину «Поплавок» по вул. Довжанській, 39 м.Болехів Івано-Франківської області, де побачив поблизу вказаного магазину велосипед марки « GT » та у нього виник умисел на вчинення його крадіжки.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав даний велосипед і втік з ним із місця вчинення правопорушенння, розпорядившись ним на власний розсуд зберігав за місцем проживання для подальшого використання, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди вартістю 7233 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав та вказав що він перебував в той день біля магазину «Поплавок» по вул. Довжанській, 39 м.Болехів, де побачив, як потерпілий залишив біля магазину вказаний велосипед та відлучився. Скориставшись цим, він викрав велосипед та сів на нього, поїхавши додому. На наступний день, коли прийшли працівники поліції, велосипед повернув. У вчиненому щиро розкаюється, запевнив, що усвідомив неправильність своїх дій, попросив вибачення у потерпілого.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним та іншими учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України в зв`язку з повним визнанням обвинуваченого своєї вини, суд визнав недоцільним досліджувати докази у справі щодо викладених в обвинуваченні обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
З`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин і що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Згідно диспозиції ч.1 ст. 185 КК України, відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення настає у разі таємного викрадення чужого майна (крадіжки).
Суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він спричинив таємне викрадення чужого майна.
Таким чином, судовим розглядом встановлена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.
Санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини обтяжують чи пом"якшують покарання.
Обвинувачений покаявся у вчиненому і характер його поведінки після вчинення кримінального правопорушення свідчить про це, що суд відносить до обставин, що пом`якшують йому покарання.
Зокрема, він повністю визнав вину, не оспорюючи фактичних обставин у справі, осудив свою поведінку, щиро покаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, вперше притягається до кримінальної відповідальності, непрацює, неодружений, утриманців немає, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра в медичних закладах за місцем проживання не перебуває.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Згідно з ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що призначення ОСОБА_4 іншого покарання ніж громадські роботи, буде суперечити принципу справедливості покарання і не відповідатиме його меті виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів .
Суд також вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості правопорушення, та не буде становити «особистий надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи".
Враховуючи викладене наведені обставини справи, особу винного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у виді громадських робіт, як того просили, прокурор та потерпілий виступаючи в судових дебатах.
Саме виконання громадських робіт (виконання суспільно-корисних робіт, безоплатно у вільний від роботи (навчання) час та без урахування побажань засудженого) на благо суспільства, зможуть змусити обвинуваченого усвідомити необхідність правомірної поведінки та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів.
Обставин, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, що унеможливлювали б призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, не встановлено.
Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України, у відповідності до якої майно, яке було об"єктом кримінального правопорушення повертається законним володільцям.
Суд також вважає за необхідне за правилами ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.
Під час досудового розслідування обвинуваченому не обирався запобіжний захід.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369-374 КПК України суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 90 (дев"яносто) годин громадських робіт.
Речовий доказ: велосипед « G », який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів ПВ №1 ( м.Долина)- повернути ОСОБА_5 , як власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 654 (шістсот п`ятдесят чотири) грн., за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/109-21/2495-ТВ від 11 березня 2021 року.
До набрання вироку законної сили підстав для обрання запобіжного заходу Лапків РМ.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1