справа № 274/2585/21
провадження № 1-кс/0274/691/21

У Х В А Л А
28.04.2021 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бердичева, Житомирської області, українцю, громадянину України, маючому середню спеціальну освіту, не працюючому, не одруженому, інваліду 2 групи, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому в порядку ст. 89 КК України,
в с т а н о в и в :
В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняття такого рішення аргументував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме: своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збут наркотичних засобів, кваліфікуючою ознакою яких є вчинення злочину повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.
Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Також орган досудового розслідування в клопотанні посилається на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, враховуючи дані щодо особи ОСОБА_7 , який вчинив умисні тяжкі злочини, який не має постійного місця роботи, тобто матеріально не забезпечений, у зв`язку з чим неодноразово займався оплатним збутом особливо небезпечної наркотичної речовини, що свідчить про те, що перебуваючи на волі, він зможе вчиняти інші злочини, зокрема в сфері обігу наркотичних засобів, також може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин, перешкоджати провадженню іншим чином не прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду.
27.04.2021 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В судовому засіданні прокурор у своєму виступі підтримав клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе вчиняти інші злочини, зокрема в сфері обігу наркотичних засобів, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати провадженню шляхом неприбуття за викликом до слідчого, прокурора, суду.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні у своєму виступі просив застосувати інший більш м"який запобіжний захід, не пов"язаний з триманням під вартою, такий як домашній арешт, оскільки він має місце проживання, де проживає разом з матір`ю та бабусею. Також зазначив, що він хворіє протягом семи років, є інвалідом 2-ї групи, лікується від наркозалежності.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні у своєму виступі щодо задоволення клопотання слідчого заперечив. Просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, або домашній арешт у нічний час. Зазначив що ОСОБА_5 хворіє, є інвалідом 2-ї групи, отримує пенсію, проходить постійний курс лікування від наркозалежності.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» наголошує, що, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Право на свободу й особисту недоторканність є одним із найбільш значущих прав людини. Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
27.04.2021 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 у невстановлений слідством час, в невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, незаконно придбав наркотичний засіб метадон, загальною масою 0,0421 грама, який зберігав при собі з метою збуту до 07.04.2021 р.
Цього ж дня о 16 год 00 хв ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на збут наркотичного засобу метадону, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , зустрівся з ОСОБА_8 , де згідно попередньої домовленості незаконно збув останньому раніше придбаний ним наркотичний засіб метадон загальною масою 0,0421 грама за 200 грн, яку в подальшому ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції.
Крім цього, ОСОБА_5 у невстановлений слідством час, в невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, незаконно, повторно придбав наркотичний засіб метадон, який зберігав з метою збуту до 27.04.2021 р.
Цього ж дня близько 13 год 45 хв ОСОБА_5 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_8 , де згідно попередньої домовленості повторно збув останньому наркотичний засіб метадон (на даний час невстановленою вагою) за 200 грн, який в подальшому було вилучено працівниками поліції.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочини, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, кваліфікуючою ознакою яких є вчинення злочину повторно.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, а саме:
- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 07.04.2021 р.;
- протоколом огляду покупця, яким здійснено оперативну закупку та вилучення у нього речей від 07.04.2021 р.;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 27.04.2021 р.;
- протоколом огляду покупця, яким здійснено оперативну закупку та вилучення у нього речей від 27.04.2021 р.;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;
- висновком експерта №СЕ-19/106-21/3757-НЗПРАП від 15.04.2021 р.;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
При обранні запобіжного заходу слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Також судом враховується, що підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово займався оплатним збутом особливо небезпечної наркотичної речовини, що свідчить про те, що перебуваючи на волі, він зможе вчиняти інші злочини, зокрема в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Це дає достатні підстави вважати, що він може становити небезпеку для суспільства. Викладене свідчить про схильність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень та існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено наявності інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, доводи слідчого про те, що під тяжкістю покарання, з метою його уникнення, маючи нестійкі та несформовані соціальні зв"язки, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджати провадженню іншим чином, спростовуються матеріалами справи.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 станом на 28.04.2021 р. має реєстрацію та постійне місце проживання в м. Бердичеві Житомирської області та проживає за зазначеною адресою разом з сім"єю (з матір`ю та бабусею), за час проживання письмових скарг та заяв зі сторони сусідів на поведінку не находило.
Таким чином, слідчим суддею встановлено міцність соціальних зв"язків підозрюваного за місцем його проживання. Також підозрюваний ОСОБА_5 вважається несудимим, хворіє, має інвалідність 2-ї групи., отримує пенсію по інвалідності.
Інші ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором під час розгляду клопотання також не доведені і в клопотанні слідчим належним чином не обґрунтовані.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до переконання, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п"ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
З урахуванням наведеного слід визнати те, що під час розгляду клопотання прокурором не було доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.
Оскільки прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, але не доведено наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя застосовує положення ч. 3 ст. 194 КПК України та вважає достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя оцінив в сукупності обставини, визначені ст. 178 КПК України, та враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього сім`ї, його молодий вік, стан здоров`я (інвалід 2-ї групи), в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного ОСОБА_5 згідно ст. 194 ч. 6 КПК України, на строк не більше двох місяців, тобто до 28 червня 2021 року включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання до Бердичівського районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Житомирській області.
Згідно ст. 181 ч. 4 КПК України орган національної поліції зобов"язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.
Копію ухвали вручити підозрюваному.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1