Справа № 161/623/21 Провадження №11-кп/802/305/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.01.2021 задоволена заява неповнолітнього ОСОБА_7 та його законного представника про звільнення від кримінальної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, учня 9-го класу КЗ «Луцький інституційний ліцей № 8 Луцької міської ради», неодруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою ОСОБА_11 .
Кримінальне провадження щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України закрите.
Стягнуті із законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 його матері ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи.
Арешт, накладений на мобільний телефон марки «SamsungА10», моделі М-20, скасований.
В порядку ст.100 КПК України вирішена доля речових доказів.
ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 30.11.2020 в період часу з 18 год. 50 хв. до 20 год. 30 хв., перебуваючи на території «НВК №10», що на вул. Ветеранів, 5, у м. Луцьку Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав із кишені куртки ОСОБА_12 мобільний телефон, марки «Samsung Galaxy M-20» моделі «SM-M205FN» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-20/10151-ТВ від 18.12.2020 становить 3450 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не становить, належні потерпілій ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 3450 гривень.
У судовому засіданні місцевого суду захисник ОСОБА_9 подав письмову заяву про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою, оскільки остання не має будь-яких претензій матеріального та морального характеру до неповнолітнього обвинуваченого та його законного представника, так як завдана шкода відшкодована, і вони примирилися.
Ухвалою суду першої інстанції вказана заява задоволена.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор оскаржує його з мотивів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що місцевим судом не враховано, що однією з умов звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину. Однак, як встановлено судом першої інстанції, 16.07.2020 до суду скерований обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000809 за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України щодо ОСОБА_7 , який перебуває на розгляді в суді. З огляду на наведене, просить скасувати рішення суду і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі та просила скасувати оскаржуване судове рішення і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, обвинуваченого, його законного представника та захисника, які заперечили доводи апеляційної скарги і просили ухвалу місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджуються зібраними у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевіреними у судовому засіданні доказами, які ґрунтуються на об`єктивному, повному і всебічному дослідженні, і яким суд дав правильну юридичну оцінку.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) ніким з учасників судового провадження не оспорюється.
Як вбачається із заяви потерпілої ОСОБА_11 , претензій до обвинуваченого вона не має (а.к.п.41).
Крім того, відповідно до наявної у матеріалах провадження заяви про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, завдані кримінальним проступком збитки потерпілій відшкодовані повністю, ніяких претензій потерпіла не має (а.к.п.26).
Вимогами ст.46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Застосовуючи до ОСОБА_7 інститут звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, місцевим судом враховано, що перший обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до кримінальних проступків та не належить відповідно до ст.46 КК України до категорії корупційних кримінальних правопорушень та порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що направлення до суду обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.ч.1, 2 ст.185 КК України є підставою для скасування рішення суду про звільнення його від кримінальної відповідальності, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.

Апеляційним судом встановлено, що обвинувачений примирився з потерпілою та відшкодував завдані збитки, що повністю стверджується матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить

розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного

волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив,

незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких

мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та

закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе

тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення

заподіяної шкоди.

Викладені обставини свідчать про те, що обвинувачений щиро покаявся у вчиненому, що в сукупності із примиренням з потерпілою та відшкодуванням завданої шкоди є підставою для застосування до нього ст.46 КК України.
Вимогами ч.3 ст.288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального законодавства, та з урахуванням наявності підстав, визначених ст.46 КК України, обґрунтовано звільнив неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.
Законних підстав для скасування ухвали місцевого суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді