Справа № 729/1042/19
1-кп/729/10/21 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

21.07.2021
Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що у період з 01.01.2015 по 31.12.2015, будучи фізичною особою-підприємцем, зареєстрованим Бобровицькою районною Державною адміністрацією, перебуваючи на податковому обліку в Ніжинській ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області (Бобровицьке відділення) на загальній системі оподаткування та будучи відповідальним за правильність нарахування та своєчасність сплати податків та обов`язкових платежів до державного бюджету та державних цільових фондів згідно з законодавством України, діючи всупереч загальнодержавним інтересам та умисно, порушуючи вимоги чинного законодавства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, отримавши кошти за товари та послуги на власний розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ «Приватбанк» у сумі 23 558 660, 23 грн., занизивши оподатковуваний дохід в розмірі 22 761 706,82 грн. ухилився від сплати податку на доходи фізичних осіб на суму 4 545 759,76 грн. та від сплати військового збору з доходу від здійснення підприємницької діяльності на суму 341 425,61 грн. Крім того, ФОП ОСОБА_5 , отримавши з 01.01.2015 по 30.11.2015 на власні рахунки грошові кошти у сумі понад 1 млн. грн., не зареєструвався платником ПДВ, що в подальшому призвело до несплати до бюджету податку на додану вартість за період з 11.12.2015 по 31.12.2015 на суму 2 735 116 грн.
Загальна сума несплачених ФОП ОСОБА_5 податків та зборів протягом 2015 року склала 7 622 301,37 грн., які згідно ст. 9 Податкового кодексу України віднесені до загальнодержавних, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів в особливо великих розмірах.
Підпункти 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПКУ зобов`язують платника податків складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків і зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.
ОСОБА_5 відповідно до вищевказаних норм чинного законодавства України був зобов`язаний забезпечити достовірність даних, вказаних у документах фінансово-господарської діяльності, і, відповідно, достовірно й вчасно визначати суми податків, а також у повному обсязі та у встановлений законом термін сплачувати їх до бюджету.
Всупереч вказаному, ОСОБА_5 вирішив застосувати схему ухилення від сплати податків шляхом заниження оподатковуваного доходу отриманого за товари та послуги за результатом його підприємницької діяльності.
Так, ОСОБА_5 знаходячись у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, реалізуючи злочинний умисел, направлений на ухилення від сплати податків, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно здійснив підроблення уточнюючої податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік шляхом внесення недостовірних відомостей, щодо фактично отриманих доходів за 2015 рік та підписав її, чим надав їй юридичного значення.
ОСОБА_5 достовірно знаючи, що уточнююча податкова декларація про майновий стан та доходи за 2015 рік містить недостовірні відомості, щодо суми доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу, що становить 6 809 210,41 грн. та суми фактично здійснених протягом звітного року витрат, що становить 6 794 682,16 грн., достовірно знаючи, що такі доходи становлять 23 558 660,13 грн., а витрати 782 425,16 грн. згідно судово-економічної експертизи № 2109-2112/19-24 від 23.05.2019 умисно занизив та не відобразив оподатковуваний дохід отриманий за 2015 рік на загальну суму 22 761 706,82 грн.
ФОП ОСОБА_5 достовірно знаючи що загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів та послуг сукупно перевищує 1000000 гривень всупереч діючому законодавству, не подав протягом 10 календарних днів, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій реєстраційну заяву до контролюючого органу та не зареєструвався як платник податку на додану вартість у Бобровицькому відділення Ніжинської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області.
Встановлено, що таке перевищення виникло в листопаді 2015 року, і станом на 30.11.2015 сума від здійснення операцій з постачання товарів та послуг ФОП ОСОБА_5 за період з 01.01.2015 по 30.11.2015 склала 5 293 579,85 грн.
Тобто з 11 грудня 2015 року ФОП ОСОБА_5 несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.
Загальна сума від здійснення операцій з реалізації товарів та послуг за період з 11.12.2015 по 31.12.2015 складає 13 675 579,00 грн. та є у відповідності до Податкового кодексу базою нарахування податком на додану вартість.
Так, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, в порушення п. 185.1 ст.185 Податкового кодексу, не зареєструвався платником податку на додану вартість у Бобровицькому відділенні Ніжинської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області, розташованого в м. Бобровиця по вул. Незалежності, 34, та не сплатив податок на додану вартість за поставку товарів/послуг в сумі 2 735 116 грн.
Об`єктом оподаткування військовим збором фізичної особи-підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльність такої фізичної особи-підприємця.
На підставі викладеного органами досудового розслідування ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених КК України: за ч.3 ст. 212 КК України в умисному ухиленні від сплати податку на доходи фізичних осіб на суму 4 545 759,76 грн., військового збору з доходу від здійснення підприємницької діяльності на суму 341 425,61 грн.. та податку на додану вартість за період з 11.12.2015 по 31.12.2015 на суму 2 735 116 грн., особою, що займається підприємницькою діяльність без створення юридичної особи; за ч.1 ст. 358 КК України у підробленні офіційних документів, які видаються громадянином-підприємцем - уточнюючої податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212 та ч.1 ст. 358 КК України не визнав та пояснив, що він з 2001 року зареєстрований як фізична особа-підприємець і за весь цей час він сплачував податки та не мав на меті ухилитися від їх сплати. Всі декларації та бланки звітності він заповнював особисто в присутності інспектора державної фіскальної служби за місцем реєстрації його як суб`єкта підприємницької діяльності. За весь час ведення підприємницької діяльності траплялися випадки порушень при подачі звітності, але інспектори фіскальної служби завжди телефонували та повідомляли про це. Перевірка, результати якої покладені в основу обвинувачення, проводилася без його відома, жодних листів та запитів не отримував. Про те, що була проведена перевірка він дізнався через пів року, коли почалося досудове розслідування у кримінальному провадженні. Органи досудового розслідування зверталися до нього із запитом про надання документів щодо господарської діяльності, але він надав відповідь що вони відсутні, так як вилучені під час обшуку у 2016 році Генеральною прокуратурою України, вимоги про поновлення будь-яких документів від органів слідства чи від представників фіскальної служби не отримував. При поданні уточнюючої декларації його викликали інспектори фіскальної служби, він привозив первинні документи, та виявили помилку. Після перегляду всієї документації та виведення сум інспектор перевірив та вказав, що все вірно, можна підписувати та подавати декларацію. При подачі декларації в присутності інспектора він не міг передбачити, що міг порушити вимоги законодавства, оскільки був упевнений в правильності декларації. Податки - це державо утворюючий бюджет і він знає що його обов`язок сплачувати, правильно їх нараховувати та декларувати. В нього не було на меті не сплачувати податки до бюджету. Поворотна фінансова допомога, яку він отримував в 2015 році, відображена у виписках з банківського рахунку, яку використовував для придбання товарів, щоб збільшити їх обіг. Залучав отримані кошти щоб більш ефективно проводити свою підприємницьку діяльність. Із нарахуваннями, які містяться в акті перевірки він не погодився та оскаржив його до суду і в подальшому адміністративним судом дії ГУ ДФС у Чернігівській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки визнані протиправними.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до такого висновку.
Прокурор обвинувачення ОСОБА_5 базує на доказах, які на його думку підтверджують вчинення останнім кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 212 та ч. 1 ст. 358 КК України, а саме:
п. 177.2 ст. 177 ПК України, а саме: занижено суму доходу, яка надійшла на розрахунковий рахунок на суму 16 119 199,00 грн. та завищено суму валових витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів через віднесення до їх складу непідтверджених документально витрат у 2015 році на суму 6 794 682, 16 грн., в результаті чого занижено оподатковуваний дохід за 2015 рік на 22 928 409, 41 грн. Усього донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом за 2015 рік 4 576 194, 66 грн.;
п. 181.1 ст. 181, п. 183.2, п.183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 200.1 ст. 200 ПК України, а саме: ОСОБА_5 , перебуваючи на загальній системі оподаткування, здійснив операції з реалізації товарів (послуг) на загальну суму, що перевищила 1 000 000 грн. та не виконав вимог щодо подання заяви про обов`язкову реєстрацію платником податку на додану вартість, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 2 709 096, 00 грн. Донараховано податку на додану вартість за актом перевірки 2 709 096, 00 грн.;
п.п. 1.1 п.16? підрозділу 10 ПК України - встановлено заниження суми військового збору з доходу від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за 2015 рік на 343 708, 22 грн. Донараховано військового збору за результатами перевірки на суму 343 708, 22 грн.;
ст. 44, п. 177.10 ст. 177 ПК України, абз. 6 п.6 ст. 128 ГК України та п. 1 «Порядку ведення Книги обліку доходів та витрат, що ведуть суб`єкти підприємницької діяльності, крім осіб, які обрали спрощену систему і які ведуть незалежну професійну діяльність», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481, ФОП ОСОБА_5 книга обліку доходів та витрат на перевірку не надана;
Показаннях свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що підставою для перевірки ФОП ОСОБА_5 послугувала розбіжність між даними податкової декларації підприємця та даними, які були надані листом слідчого з додатками щодо руху коштів по рахунку ОСОБА_5 . Останньому було направлено листа з вимогою надати документальне підтвердження доходів, витрат щодо поданої ним декларації. Вся кореспонденція направлялась за місцем реєстрації підприємця в АДРЕСА_1 . Документи, на підставі яких проводилась перевірка - це документи, які були у податковому контролюючому органі та документи, що були передані в рамках досудового розслідування, рух коштів по розрахункових рахунках(банківська виписка), диск з інформацією руху коштів по рахунку і документи які є в розпорядженні контролюючого органу. Перелік документів на підставі яких проводилась перевірка вказані в описовій частині акту перевірки, загальні положення п.1.12.;
Протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 26.03.2019, в якому зазначено, що старший слідчий з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_10 , на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.03.2019 ознайомився з CD-R диском на якому знаходяться копії документів, які перебувають у володінні АТ КБ « ПриватБанк», зокрема: копії документів юридичної справи ФОП ОСОБА_5 , інформація руху грошових коштів на розрахункових рахунках, інформація щодо ІР-адрес, тощо та вилучив вищезазначений диск з написом « НОМЕР_2 »;
Протоколі огляду від 02.04.2019, з якого вбачається, що старший оперуповноважений з ОВС ВОСА ПДВ ОУ ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_11 на виконання доручення слідчого оглянув диск CD-R, об`ємом 700МВ «Verbatim», який був вилучений в Чернігівському РУ АТ КБ « ПриватБанк» на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.04.2019. В ході огляду диску встановлено, що він містить: сканкопії юридичної справи ФОП ОСОБА_5 ; інформацію щодо меморіальних ордерів, платіжних доручень та ІР-адрес; інформацію щодо зняття готівки та поповнення картки, виписку по рахунку № НОМЕР_3 по клієнту ФОП ОСОБА_5 за період з 01.01.2015 по 30.11.2015, згідно якої встановлено перерахування грошових коштів від юридичних осіб за товари та надання фінансової допомоги на рахунок ФОП ОСОБА_5 та подальше перерахування даних коштів на картковий рахунок ФОП ОСОБА_5 , виписку по рахунку № НОМЕР_3 по клієнту ФОП ОСОБА_5 за період 01.01.2015 по 31.03.2016, згідно якої встановлено перерахування грошових коштів від юридичних осіб за товари та надання фінансової допомоги на рахунок ФОП ОСОБА_5 та подальше перерахування даних коштів на картковий рахунок ФОП ОСОБА_5 ;
оподатковуваного доходу за 2015 рік в розмірі 22 761 706,82 грн.;
податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік в розмірі 4 545 759,76 грн.;
суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 2 735 116 грн.;
суми військового збору з доходу від здійснення підприємницької діяльності , що підлягає сплаті до бюджету за 2015 рік в розмірі 341 425, 61 грн.
Однак, суд вважає, що вказані докази жодним чином не підтверджують винуватість ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, враховуючи наступне.
Обґрунтовуючи постанову апеляційний суд зазначав, що жодний первинний документ контролюючим органом не перевірявся та не враховувався при формуванні висновків акта перевірки. Позивач не знав про проведення відносно нього невиїзної податкової перевірки. Крім того, ані в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем не було доведено взагалі наявності правових підстав, чітко визначених нормами ПК України, для призначення перевірки позивача, а тим більше для її проведення, з огляду на вилучення в нього документів правоохоронними органами і його необізнаності щодо цієї перевірки. Запит ГУ ДФС у Чернігівській області від 05 липня 2018 року № 1151/ФОП/ 25-01-13-09-12 «Щодо розбіжностей у звітності» адресований ФОП ОСОБА_5 фактично не містить жодної з підстав, зазначених у п.73.3 ст. 73 ПК України для його направлення, а лише посилання на норми ПКУ. Також в оскаржуваному наказі не зазначено підстав для проведення перевірки, а лише вказано норми податкового законодавства. Тому суд апеляційної інстанції враховуючи все вищевикладене в мотивувальній частині погодився з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем взагалі було неправомірно призначено та проведено перевірку позивача, що саме по собі нівелює її наслідки у вигляді спірних податкових повідомлень-рішень.
Тому, з урахуванням вказаного, покази свідка ОСОБА_9 щодо підстав проведення перевірки не можуть бути взяті судом до увагу, оскільки судові рішення адміністративних судів спростовують покази свідка щодо правомірності підстав для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.
В той же час суд вважає за необхідне зазначити, що вказаний свідок у своїх поясненнях показав, що йому для проведення перевірки органами досудового слідства був наданий диск з інформацією руху коштів по рахунку. Відповідаючи на запитання сторони захисту свідок пояснив, що здійснювалось листування із слідчим управлінням фінансових розслідувань і ними було повідомлено про те, що 30.07.2018 слідчим управлінням отримано ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні АТ КБ «Приват Банк», «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Альфа Банк». Після виконання ухвали суду отримані відомості про рух коштів по розрахункових рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_5 . Отже, диск з інформацією про рух коштів, як вказує свідок, був наданий для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, яка, згідно акту перевірки від 06.11.2018 була проведена в період з 24.10.2018 року по 30.10.2018 року.
Матеріали кримінального провадження містять ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2019 року про надання права на тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні АТ КБ «ПриватБанк» в даному кримінальному провадженні. З протоколу про тимчасовий доступ до речей та документів від 26.03.2019 та протоколу огляду від 02 квітня 2019 року вбачається, що саме на виконання вказаної ухвали слідчого судді були вилучені копії юридичної справи ОСОБА_5 , інформація про рух коштів на розрахункових рахунках, інформація про ІР-адреси, яка знаходиться на єдиному CD-R диску, який і долучений до матеріалів кримінального провадження.
Отже, на час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки в 2018 році слідче управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Чернігівській області не мало можливості надати ОСОБА_9 диск та інформацію про рух коштів на рахунках ФОП ОСОБА_5 , у АТ КБ « Приватбанк», оскільки ухвала про тимчасовий доступ отримана тільки в березні 2019 року, після чого і були проведені слідчі дії, які оформлені вищезазначеними протоколами. Таким чином, покази свідка та вищевказані протоколи слідчих дій є суперечливими та сумнівними.
Тому, вказаний вище доказ, а саме: акт перевірки від 06.11.2018, враховуючи також і суперечливі покази свідка ОСОБА_9 , який здійснював зазначену перевірку, не може бути покладений в основу обвинувального вироку у кримінальному провадженні, оскільки під час складання зазначеного акту були порушені всі норми чинного законодавства щодо порядку складання та проведення податкових перевірок фінансової діяльності ФОП ОСОБА_5 .
Також слід зазначити, що вищевказані протоколи слідчих дій, на які посилається сторона обвинувачення, лише фіксують вилучення відповідних бухгалтерських та реєстраційних документів ФОП ОСОБА_5 , які самі по собі не можуть підтверджувати чи спростовувати наявність обставин вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Твердження сторони обвинувачення про відсутність правових підстав для врахування при ухваленні вироку постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року та рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року щодо оскарження ОСОБА_5 акту документальної перевірки та ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 не заслуговують на увагу, оскільки вони мають значення для з`ясування обставин у кримінальному провадженні та відсутні порушення вимоги КПК України при їх дослідженні. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 лютого 2020 року справа № 296/415/12-к
Також на думку сторони обвинувачення винуватість ОСОБА_5 , підтверджується:
заниження ФОП ОСОБА_5 оподатковуваного доходу за 2015 рік в розмірі 22 761 706, 82 грн.;
донарахування податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік в розмірі 4 545 759, 76 грн.;
заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 2 735 116 грн.;
заниження ФОП ОСОБА_5 суми військового збору з доходу від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету за 2015 рік в розмірі 341 425, 61 грн.
Вказаний доказ не може бути врахований на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень враховуючи наступне.
Допитана в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, експерт ОСОБА_12 пояснила, що вона проводила експертизу на підставі документів які були надані органами досудового слідства, ці документи зазначені у вступній частині висновку. Експертиза проводилась згідно ухвали слідчого судді, в якій крім поставлених запитань, на які вона надала відповідь також було зазначено, що експертизу слід провести в межах наданих матеріалів кримінального провадження. Будь-яких первинних документів на дату закінчення документальної перевірки надано не було, тому вона при проведенні експертизи враховувала тільки виписку по рахунку ФОП ОСОБА_5 . До слідчих органів з клопотанням про надання додаткових документів не зверталась. Їй були поставлені чіткі запитання щодо підтвердження документально висновків акту перевірки з урахуванням даних по руху коштів на рахунку ОСОБА_5 в період з 01.01.2015 по 31.12.2015 року, на які вона надала відповіді.
Висновки експертизи тільки підтвердили висновки акту документальної позапланової невиїзної перевірки, яка, як зазначено в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року, взагалі була неправомірно призначена та проведена, у зв`язку з чим був скасований наказ про її проведення та дії посадових осіб ГУ ДФС у Чернігівській області визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення. Крім того, апеляційний суд оцінюючи всі обставини справи та докази у їх сукупності, звернув увагу на те, що висновок експерта № 2109-2112/19-24, поданий суду відповідачем, також складений без аналізу відповідних первинних документів і базується виключно на тій інформації, за якою складений акт перевірки. Тому такий висновок за даних обставин не є та не може бути достатнім доказом правомірності спірних дій та рішень контролюючого органу. Крім того, ухвалою вказаного вище апеляційного суду закрито провадження у справі про стягнення податкового боргу з ОСОБА_5 . Вказані судові рішення враховуються судом при ухваленні вироку з підстав, які зазначені вище.
Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_5 сторона обвинувачення посилається на висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, однак даний доказ не може бути підтвердженням беззаперечної винуватості ОСОБА_5 , оскільки з висновку експерта вбачається, що саме ФОП ОСОБА_5 підписав податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2015 рік, даний висновок підтверджує тільки факти підписання декларації, про що не заперечував і сам обвинувачений у суді.
Також, не може бути врахований як доказ на підтвердження вини обвинуваченого, надана реєстраційна справа ФОП ОСОБА_5 , вилучена з Бобровицької райдержадміністрації, так як в ній знаходяться тільки документи необхідні для реєстрації обвинуваченого як фізичної особи підприємця. Його статус як підприємця учасниками кримінального провадження не оспорюється. Не можуть бути також безумовними доказами вчинення обвинуваченим інкримінованих йому злочинних дій і інші письмові докази, на які посилається прокурор, а саме:
- запит начальнику управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Чернігівській області про витребування документів;
- службова записка про надання запитуваних документів;
- лист ФОП ОСОБА_5 про надання документів та інформації щодо розбіжності у звітності за 2015 рік;
- наказ № 1695 від 24.09.2018 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за підписом начальника ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_13 ;
- повідомлення, адресоване ФОП ОСОБА_5 за № 321/25-01-13-04-08 від 24 вересня 2018 року про направлення копії вищезазначеного наказу;
- поштові повідомлення про вручення поштового відправлення, адресовані ОСОБА_5 , в с. Озеряни на яких в основному міститься відмітка відділення поштового зв`язку про відсутність адресата за вказаною адресою;
- лист ОСОБА_5 , адресований старшому слідчому з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_10 про відсутність в його розпорядженні запитуваних слідчим управлінням первинних документів, оскільки вони були вилучені під час обшуку і на даний час знаходяться в Генеральній прокуратурі України, до якого доданий протокол обшуку від 22.08.2016;
- відповідь ТОВ «Гранд Левел» слідчому ОСОБА_10 , про відсутність первинних документів у товаристві у зв`язку з вилученням їх органами досудового розслідування під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва;
- відповідь голови ФГ «Легас» слідчому ОСОБА_10 , про неможливість надання документів, які підтверджують фінансово-господарські взаємовідносини фермерського господарства з ФОП ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю документів за 2014-2015 роки, за закінченням строків зберігання, що підтверджується доданим актом знищення;
- відповідь ФОП ОСОБА_14 слідчому ОСОБА_10 про неможливість надання документів у зв`язку із зміною країни проживання підприємцем;
- лист ТОВ « Сільськогосподарський Агростандар» про неможливість надання документі фінансово-господарської діяльності товариства у зв`язку з крадіжкою документів, що підтверджується повідомлення про початок досудового розслідування;
- лист заступника начальника четвертого відділу управління розслідування кримінальних проваджень ГСУ фінансових розслідувань В. Височин про направлення начальнику СУ ФР ГУ ДФС у Чернігівській області копій документів, що підтверджують вилучення та повернення фінансово-господарських документів ФОП ОСОБА_5 , з додатками: ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва за серпень 2016 року про надання дозволу на обшуки, протоколами обшуків від 22 серпня 2016 року, описом речей і документів, які були вилучені в ході проведення обшуку, заявами та протоколами про повернення вилученого майна,в тому числі і за заявою ОСОБА_5 .
На підтвердження невинуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень стороною захисту були надані: договори про надання поворотної фінансової допомоги, укладені між ОСОБА_5 як позичальником та ТОВ «Еліт Глобал Плюс», ФОП ОСОБА_15 , ТОВ «Адванс Менеджмент», ТОВ «Іст Лайн Груп»», ТОВ «Авентура траст», ТОВ «Фаетон-Буд ЛТД», ТОВ «Платінум трейд», ТОВ «Індіго Медіа», ТОВ «Гранд Левел» від 24.04.2015, 15.04.2015, 01.02.2015, 01.03.2015, 01.04.2015, 09.04.2015, 22.04.2015, згідно яких позичальник отримав від позикодавців поворотну фінансову допомогу в сумі по 5 000 000 грн. 00 коп., 10 000 000 грн. 00 коп., 15 000 000 грн. 00 коп., 20 000 000 грн. 00 коп. та акти звірки взаєморозрахунків про надання поворотної фінансової допомоги;
листи ФОП ОСОБА_15 від 14.01.2016, ТОВ «Адванс Менеджмент» від 18.01.2016, ТОВ «Авентура траст» від 17.01.2016, ТОВ «Фаетон-Буд ЛТД» від 26.01.2016, ТОВ «Платінум трейд» від 25.01.2016, ТОВ «Іст Лайн Груп» від 18.01.2016, ТОВ «Гранд Левел» від 20.01.2016, в яких вони зазначили, що у платіжних дорученнях ними були допущені помилки в реквізиті «призначення платежу»: замість «оплата за послуги/товар згідно договору без ПДВ» повинно бути зазначено «перерахування фінансової допомоги, без ПДВ».
Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_16 , який в 2014-2015 роках був директором ТОВ «Фаетон-Буд ЛТД», пояснив, що в 2015 році ОСОБА_5 попросив позичити йому гроші, на що він погодився та перерахував йому кошти, при цьому вони уклали договір про надання поворотної фінансової допомоги 01.03.2015. Вказана сума коштів перераховувалася декількома переказами та була відображена у фінансовій звітності за 2016 рік. Частина коштів повернута ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_15 також пояснила, що надавала поворотну фінансову допомогу ФОП ОСОБА_5 та укладала з ним відповідний договір.
На виконання ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів від 10.02.2021, винесеної за клопотанням сторони обвинувачення, надані фінансові звіти ТОВ «Адванс Менеджмент», ТОВ «Авентура траст», ТОВ «Фаетон-Буд ЛТД», ТОВ «Гранд Левел», ТОВ «Індіго Медіа».
Прокурор в судовому засіданні зазначив тільки те, що поворотна фінансова допомога у фінансовому звіті відображається у графі» «інша поточна дебіторська заборгованість», а у фінансових звітах товариств не відображено жодної суми даної допомоги. З аналізу руху грошових коштів по розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_5 , в «ПриватБанку» за 2015 рік видно, що вищезазначені товариства здійснювали перерахування фінансової допомоги ФОП ОСОБА_5 , на його розрахунковий рахунок, про що також наголошував в своїх поясненнях обвинувачений.
Отже, існують розбіжності між доказами сторони захисту та сторони обвинувачення.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину та не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь.
Сторона обвинувачення не усунула під час судового розгляду зазначені розбіжності та не довела, що перераховані від цих підприємств грошові кошти не могли бути поворотною фінансовою допомогою, не довела фіктивності вищевказаних договорів, на яких містяться підписи осіб, що уклали договори і печатки товариств та не спростувала факти перерахування фінансової допомоги відображеної у вищезазначеному аналізі руху грошових коштів по рахунку ФОП ОСОБА_17 відкритому у « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
За змістом п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим, доки його вину не буде доведено із законом.
Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини. Європейський Суд неодноразово зазначав, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити вину особи поза розумним сумнівом.
За правилами ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ч. 4 ст. 17 КПК України).
Зазначені вище докази на які посилається сторона обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_5 , в їх сукупності дають підстави вважати, що обвинувачення ОСОБА_5 ґрунтується на припущеннях, а докази, досліджені судом свідчать про те, що в діях обвинуваченого відсутній склад інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим він підлягає виправданню.
Згідно ч. 3 ст. 129 КПК України, у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення суд залишає позов без розгляду.
У зв`язку із виправданням ОСОБА_5 , за відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, заявлений прокуратурою Чернігівської області цивільний позов про стягнення з обвинуваченого податкових платежів, що не надійшли до державного бюджету у сумі 7 622 301, 37 грн. слід залишити без розгляду.
Згідно з вимогами ч.4 ст. 174 КПК України, арешт накладений ухвалою Бобровицького районного суду від 24.10.2019 на майно ОСОБА_5 підлягає скасуванню.
Запобіжний захід не обирався.
Судові витрати слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 368, 370,371,373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 212, ч.1 ст. 358 КК України та виправдати за відсутністю в його діях складу вказаних кримінальних правопорушень.
Скасувати арешт, накладений згідно ухвали Бобровицього районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2019 року на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 105,3 кв.м, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , згідно інформаційної довідки № 183590005 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.
Цивільний позов прокуратури Чернігівської області про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 податкових платежів, що не надійшли до державного бюджету у сумі 7 622 301, 37 грн., залишити без розгляду.
Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1