1Справа № 335/2060/21 1-р/335/6/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районним суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя заяву адвоката ОСОБА_3 , в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про роз`яснення вироку відносно засудженого ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2021 року затверджено угоду про визнання винуватості від 18.02.2021 року, укладену у кримінальному провадженні № 0002553 від 27.11.2020 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Визнано ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України.
Призначено обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України з урахуванням положень ст. 68 КК України, в виді 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю з перевезення осіб строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
01.05.2021 року вказаний вирок набрав законної сили.
В судове засідання учасники кримінального провадження не прибули, подавши через канцелярію суду заяви про розгляд справи уїх відсутність.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Як зазначено у ч.ч. 1, 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Частиною 1 статті 380 КПК України встановлено, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі.
Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.
Отже, за змістом положень частини 1 статті 380 КПК України, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. При цьому під час роз`яснення судового рішення не може ставитися питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних або про роз`яснення мотивів прийняття рішення.
Відповідно ч. 4 ст. 374 КПК України визначено, що в резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається покарання призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання обрана судом.
У заяві захисника засудженого зазначається про те, що незрозумілим є вирок в частині призначеного покарання, а саме позбавлення права займатися діяльністю з перевезення осіб. Вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у незаконному переправлені осіб через державний кордон України, отже додаткове покарання має полягати у забороні займатися офіційною професійною діяльністю з перевезення осіб через державний кордон України. Але з вироку не зрозуміло, чи може засуджений взагалі перевозити в якості пасажирів осіб на території України, чи може він законно перевозити через державний кордон України пасажирів, що не пов`язано з його діяльністю з перевезення осіб.
Позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю, відповідно до ст. 51 Кримінального кодексу України (далі - ККУ), є одним з видів покарань, які застосовуються судом до осіб, які визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення.
Пунктами 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року N 7 (із змінами і доповненнями, надалі, - Постанова Пленуму ВСУ № 7) роз`яснено судам, що відповідно до ст. 55 ККУ позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.
Це покарання призначається в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) ККУ, за якою підсудний визнаний винним, а якщо воно нею не передбачене, - в межах, установлених ст. 55 ККУ. Та обставина, що до постановлення вироку підсудний вже не обіймав посаду або не займався діяльністю, з якими було пов`язане вчинення злочину, не є перешкодою для застосування цього покарання.
Рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку, для того, щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього. Якщо в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини ККУ зазначено характер посад або вид діяльності (наприклад, статті 286, 287 ККУ), рішення про призначення додаткового покарання, наведене в резолютивній частині вироку, повинне відповідати змісту цієї санкції.
Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів. У такому випадку посилатися на статтю 69 ККУ не потрібно.
За вироком суду ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 332 КК України, яке полягало у незакінченому замаху на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, та було пов`язано з його професійною діяльністю по перевезенню осіб через державний кордон України.
На підставі викладеного, задля виконання вирокуОрджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2021 року, суд дійшов висновку, що вказаний вирок підлягає роз`ясненню, в частині призначеного додаткового покарання засудженому ОСОБА_4 ,з метою усунення жодних сумнівів під час виконання останнього, оскількипозбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується, як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.
За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку (ч. 6 ст. 539 КПК України).
Керуючись ст.ст. 380, 537-539 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про роз`яснення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2021 року у справі № 335/2060/21 провадження 1-кп/335/474/2021 відносно засудженого ОСОБА_4 задовольнити.
Роз`яснити, що додаткове покарання у вигляді позбавлення ОСОБА_4 права займатися діяльністю з перевезення осіб, стосується заборони зайняття засудженим ОСОБА_4 діяльністю, яка пов`язана з офіційною професійною діяльністю з перевезення осіб через державний кордон України.
Копію ухвали про роз`яснення судового рішення не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати особі, що звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, в цей же строк з дня отримання копії ухвали, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1