УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/17096/20

Провадження № 1-кс/638/748/21

26.03.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання представника власника арештованого майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування заходу забезпечення по кримінальному провадженню №0000237 від 09.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник власника арештованого майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із клопотанням про скасування заходу забезпечення по кримінальному провадженню №0000237 від 09.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України, а саме просить суд скасувати арешт нежитлових приміщень громадського будинку літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 , а також скасувати заборону використання нежитлових приміщень громадського будинку літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою суду від 16.02.2021 року було накладено арешт на майно ОСОБА_3 із забороною його використання, однак вказаний захід забезпечення кримінального провадження є безпідставним та необґрунтованим, базується на припущеннях, а тому підлягає скасуванню у повному обсязі. Так, дізнавач, звертаючись до суду не зазначив підставу, мету та завдання застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна із забороною його використання, не наведено доводів, що саме такий захід буде сприяти досягненню мети кримінального провадження та поставленого завдання, крім того, дізнавачем запропоновано найбільш обтяжливу для власника майна форму арешту, що призводить до завдання йому шкоди. Склад кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України відсутній, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що заявлення безпідставною заяви про вчинення кримінального правопорушення мало намір зашкодити веденню законної підприємницької діяльності, що здійснює ОСОБА_3 та інші суб`єкти підприємницької діяльності ТОВ «Октава-Плюс» (орендар), ФО-П ОСОБА_5 (суборендар) та ФО-П ОСОБА_6 , які орендують торгові павільйони у ОСОБА_3 . Крім того, самі по собі нежитлові приміщення не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, адже не доведено, що дане нерухоме майно має доказове значення стосовно фактів чи обставин, які є предметом розслідування у цьому кримінальному провадженні. Дізнавачем у клопотання не доведено, що Штабський має намір вчинити дії, що призведуть до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Тобто, застосування арешту майна із забороною його використання є невиправданим та недоцільним. Розгляд клопотання про арешт майна вирішувалось без участі ОСОБА_3 , а тому він не мав змоги надати свої аргументи та докази щодо недоцільності застосування арешту майна із забороною його використання. Просить суд клопотання задовольнити.

В судове засідання представник власника арештованого майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просила проводити судовий розгляд за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає.

В судове засідання ні дізнавач СД Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 , ні прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши письмові доводи представника заявника, та наведені докази у їх сукупності, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна регламентоване частиною 1 статті 174 КПК України, відповідно до положень якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина 2 статті 174 КПК України).

Як встановлено в судовому засіданні, у провадженні сектору дізнання перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 від 09.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2021 року клопотання дізнавача СД Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 від 09.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України задоволено: накладено арешт на нежитлові приміщення громадського будинку літ «А-1» та заборонено їх використання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: об`єкт нерухомого майна: торгівельний павільйон №5 громадський будинок літ. «А-1», зареєстрований 08.09.2020 року за ОСОБА_3 на підставі: Технічного паспорту б/н, виданого 08.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 , Довідки серія та номер: 753159, виданої 09.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 133, виданий 15.05.2014, видавник: ПН ХНМО ОСОБА_10 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101); об`єкт нерухомого майна: торгівельний павільйон №6 громадський будинок літ. «А-1», зареєстрований 08.09.2020 року за ОСОБА_3 на підставі: Технічного паспорту б/н, виданого 08.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 , Довідки серія та номер: 753159, виданої 09.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 48, виданий 10.02.2014, видавник: ПН ХНМО ОСОБА_10 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101); об`єкт нерухомого майна: торгівельний павільйон №3 громадський будинок літ. «А-1», зареєстрований 08.09.2020 року за ОСОБА_11 на підставі: Технічного паспорту б/н, виданого 08.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 , Довідки серія та номер: 753159, виданої 09.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 6, виданий 02.01.2020, видавник: ПН ХНМО ОСОБА_12 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: торгівельний павільйон №1 громадський будинок літ. «А-1», зареєстрований 08.09.2020 за ОСОБА_11 на підставі: Технічного паспорту б/н, виданого 08.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 , Довідки серія та номер: 753159, виданої 09.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 6, виданий 02.01.2020, видавник: ПН ХНМО ОСОБА_12 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101); об`єкт нерухомого майна: торгівельний павільйон №4 громадський будинок літ. «А-1», зареєстрований 08.09.2020 року за ОСОБА_11 на підставі: Технічного паспорту б/н, виданого 08.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 , Довідки серія та номер: 753159 виданої 09.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 6, виданий 02.01.2020 року, видавник: ПН ХНМО ОСОБА_12 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101).

Згідно з частиною 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна у розумінні частини 2 статті 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, під час судового розгляду клопотання про арешт майна, який відбувся 16.02.2021 року, не був присутній власник майна ОСОБА_3 , оскільки це було необхідним з метою забезпечення арешту майна, що відповідає приписам частини 2 статті 172 КПК України, з урахуванням чого у слідчого судді були відсутні відомості, надані його представником, зокрема відомості про зайняття підприємницькою діяльністю фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та надання ним в оренду нежитлових приміщень, на які накладено арешт та заборонено їх використання, про що свідчать договір оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2021 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Октава-Плюс», договір оренди нежитлового приміщення №3 від 11.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Октава-Плюс» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , договір оренди нежитлового приміщення б/н від 22.09.2020 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_13 .

Вказані фізичні особи-підприємці в свою чергу орендували нежитлові приміщення для підприємницької діяльності, використовуючи при цьому найману працю, про що свідчать трудові договори від 04.09.2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , від 07.10.2020 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_15 , від 22.04.2020 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , від 01.02.2021 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_17 .

У клопотанні заявник просить скасувати арешт, а також заборону використання нежитлових приміщень, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження призводить до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності, понесення суттєвих матеріальних збитків, загрози втрати найманими працівниками робочих місць у час, коли запроваджуються різноманітні карантинні обмеження.

Заявник наголошує, та у матеріалах клопотання дізнавача про накладення арешту на майно, були наявні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких: 1) Реєстраційний номер нерухомого майна: 101, Об`єкт нерухомого майна: торгівельний павільйон №5 громадський будинок літ. «А-1», зареєстрований 08.09.2020 року за ОСОБА_3 на підставі: Технічного паспорту б/н, виданого 08.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 , Довідки серія та номер: 753159, виданої 09.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 133, виданий 15.05.2014, видавник: ПН ХНМО ОСОБА_10 ; 2) Реєстраційний номер нерухомого майна: 101, Об`єкт нерухомого майна: торгівельний павільйон №6 громадський будинок літ. «А-1», зареєстрований 08.09.2020 року за ОСОБА_3 на підставі: Технічного паспорту б/н, виданого 08.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 , Довідки серія та номер: 753159, виданої 09.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 48, виданий 10.02.2014, видавник: ПН ХНМО ОСОБА_10 .

Сторона обвинувачення, яка не з`явилася до суду, не надала доказів щодо скасування документів, які стали підставою для реєстрації за ОСОБА_3 права власності на зазначені нежитлові приміщення.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Окрім того, частиною 2 статті 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 4 статті 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, за результатами розгляду клопотання встановлено, що під час накладення арешту на майно було обрано найбільш обтяжливий спосіб арешту, зокрема заборону використання майна, що, з урахуванням наданих представником власника майна доказів, на даний час не виправдовує потреби досудового розслідування, а тому слідчий суддя вважає необхідним скасувати заборону використання нежитлових приміщень громадського будинку літ «А-1» за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема об`єкту нерухомого майна - торгівельного павільйону № НОМЕР_1 та торгівельного павільйону № НОМЕР_2 , що зареєстровані 08.09.2020 року за ОСОБА_3 .

Одночасно, суд звертає увагу на те, що повноваження слідчого судді при розгляді клопотання про скасування арешту майна чітко зазначені у частині 1 статті 174 КПК України, з якої вбачається, що арешт може бути скасовано, якщо заявник доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Тобто, під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя не оцінює законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на майно, оскільки вказане питання відноситься до виключної компетенції суду апеляційної інстанції, а вирішує питання щодо обґрунтованості накладення арешту на майно з урахуванням нових доказів, які надаються слідчому судді під час розгляду клопотання та які не були відомі слідчому судді під час накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника арештованого майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування заходу забезпечення по кримінальному провадженню №0000237 від 09.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України задовольнити частково.

Скасувати заборону використання нежитлових приміщень громадського будинку літ «А-1» за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1) об`єкту нерухомого майна: торгівельний павільйон №5 громадський будинок літ. «А-1», зареєстрований 08.09.2020 року за ОСОБА_3 на підставі: Технічного паспорту б/н, виданого 08.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 , Довідки серія та номер: 753159, виданої 09.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 133, виданий 15.05.2014, видавник: ПН ХНМО ОСОБА_10 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101);

2) об`єкту нерухомого майна: торгівельний павільйон №6 громадський будинок літ. «А-1», зареєстрований 08.09.2020 року за ОСОБА_3 на підставі: Технічного паспорту б/н, виданого 08.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 , Довідки серія та номер: 753159, виданої 09.09.2020 року ФОП ОСОБА_9 ; договір купівлі-продажу, серія та номер: 48, виданий 10.02.2014, видавник: ПН ХНМО ОСОБА_10 (реєстраційний номер нерухомого майна: 101).

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: