ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1071/21 Справа № 202/3193/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні №0000023 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянин України, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Добровілля Васильківського району Дніпропетровської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 02.05.2021 року, включно.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що зважаючи на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , та наявності ризиків, оскільки під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченим, вони можуть переховуватись від суду, здійснювати тиск на потерпілих та свідків та у такий спосіб перешкоджатимуть розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд прийшов до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, в частині якої задоволено клопотання слідчого та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та обрати обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що судом в ухвалі нічим не обґрунтовано наявність підозри в тому, що обвинувачений переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, знищить, сховає або спотворить речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливатиме на свідків, перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.
Так, захисник вказує, що ризик впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні нічим не обґрунтований, а ні до прокурора, а ні до суду не надходило жодних заяв від свідків та потерпілих, про можливість тиску на них з боку обвинувачених та зокрема ОСОБА_7 , окрім цього всі потерпілі вже були допитані в рамках кримінального провадження та таких заяв під час допиту не висловлювали, а такий ризик як знищення, чи спотворення речових доказів, не може бути застосований, так як досудове розслідування закінчено, всі докази вже були зібрані та відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України.
Також судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має постійну роботу, має постійне місце проживання, судимостей не має, підозри в інших кримінальних правопорушеннях не має.
Крім того, знаходячись на свободі ОСОБА_7 буде офіційно працевлаштований, що підтверджується раніше наданою заявою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій просив передати йому на поруки обвинуваченого, а він в свою чергу забезпечить йому роботу та належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме: домашній арешт.

Позиції учасників судового провадження.
Адвокат ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу адвоката, просили її задовольнити в повному обсязі.
Адвокат ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду цього питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 за обвинуваченням ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження, до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 04.03.2021 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з тих підстав, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинувачених жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Також, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Разом з цим, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , які відносяться до тяжкого злочину (ч. 3 ст. 146 КК України) та особливо тяжких злочинів (ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України), за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, та обвинуваченому ОСОБА_8 , які відносяться до тяжкого злочину (ч. 3 ст. 146 КК України) та особливо тяжкого злочину (ч. 4 ст. 189 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, та відповідно наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме зможуть переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, й дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою й відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Цей висновок узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цих питань.

Матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Таким чином, колегія суддів, не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Наявність тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має постійну роботу, має постійне місце проживання, судимостей не має, підозри в інших кримінальних правопорушеннях не має, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, апеляційний суд зауважує, що наведені обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є вмотивованим і обґрунтованим, та ухвалене у відповідності до вимог кримінального процесуального закону й на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими й оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційні скарги залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4