Єдиний унікальний номер судової справи 201/6905/20
Номер провадження 1-кп/201/303/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 25 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001331 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше судимого:

- 14 липня 2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна;

- 11 жовтня 2011 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 30, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією відеопродукції та всього належного йому майна;

- 20 листопада 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна;

- 25 лютого 2013 року постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області на підставі ст. ст. 409, 411 КПК України, ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2011 року та Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2011 року визначене покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, звільненого 09 березня 2016 року з Жовтоводської ВК № 26 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2020 року приблизно о 02 годині 18 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, буд. 20, побачив в багажному відділенні автомобіля «Toyota Highlander», д/н НОМЕР_1 , «Надувний SUP борд Rapid 12,6" GT20 2020», бутси фірми «Nike legend 8 Academy TF» 42 розміру та сумку «Umbro medium Wheeled 451», котрі належать потерпілому ОСОБА_5 , які він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підняв із землі камінь, розбив заднє ліве багажне скло вищевказаного автомобіля, проник всередину транспортного засобу, звідки витягнув вищевказані речі, а саме: «Надувний SUP борд Rapid 12,6" GT20 2020», вартістю 15604,15 гривень, бутси фірми «Nike legend 8 Academy TF» 42 розміру, вартістю 1819,31 гривень, сумку «Umbro medium Wheeled 451», вартістю 1345,97 гривень.

Після чого ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 18769,43 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному повторному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що наприкінці червня 2020 року вночі приблизно у 2 годині він перебував біля будинку 20 по вул. Василя Жуковського у м. Дніпрі, де побачив припаркований автомобіль «Toyota Highlander» та вирішив вчинити крадіжку майна, що знаходилося у багажному відділенні цього автомобілю. З цією метою, він переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв с землі камінь, розбив заднє багажне скло автомобілю та проник до багажного відділення автомобілю, звідки викрав надувний човен (борд), бутси фірми «Nike» та сумку, після чого пішов з місця вчинення злочину. Наступного дня був затриманий працівниками поліції в ломбарді під час того, як намагався закласти надувний борд. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість викраденого ним майна. Зазначив, що не має постійного місця проживання, останній час до затримання проживав у підвальному приміщенні по АДРЕСА_2 . В скоєному щиро розкаявся.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисний корисливий злочин.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання, суд, насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину та враховує особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі, і за вчинення умисних, корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наведені вище, і приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року до ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, суд зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк призначеного за вироком суду покарання.

Таким чином, строк відбування покарання ОСОБА_4 , слід рахувати з моменту застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року, тобто з 14 липня 2020 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарання № 4» необхідно залишити без змін.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- надувний SUP борд Rapid 12,6 GT20 2020, бутси фірми «Nike legend 8 Academy TF» 42 розміру, сумку «Umbro medium Wheeled 451», комплект футбольної форми «Манчестер Юнайтед», комплект футбольної форми «Челсі», комплект футбольної форми «Збірна України», кофта спортивна «Nike», в`єтнамки «Ride», фляга для води, які відповідно до розписки передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому, як законному володільцю.

Під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано відповідних доказів на підтвердження наявності у даному кримінальному провадженні судових витрат, а тому суд не вирішує питання стосовно стягнення судових витрат з обвинуваченого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року, тобто з 14 липня 2020 року, при цьому, в строк призначеного останньому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарання № 4» - залишити без змін.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- надувний SUP борд Rapid 12,6 GT20 2020, бутси фірми «Nike legend 8 Academy TF» 42 розміру, сумку «Umbro medium Wheeled 451», комплект футбольної форми «Манчестер Юнайтед», комплект футбольної форми «Челсі», комплект футбольної форми «Збірна України», кофта спортивна «Nike», в`єтнамки «Ride», фляга для води, які відповідно до розписки передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому, як законному володільцю.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1