ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бодаква Лохвицького району Полтавської області, громадянина України, працює молодшим приймальником в магазині АТБ № 71, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.368 КК України,
ОСОБА_6 згідно наказу ГУНП в Полтавській області від 05.12.2018 № 604 о/с проходив службу в Національній поліції України з 05.12.2018 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 ВП № 2 Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області.
Наказом ГУНП України в Полтавській області № 544 о/с від 09.12.2020 ОСОБА_6 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», працівники Національної поліції є працівниками правоохоронних органів.
Відповідно до ст.ст. 1, 20 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_6 виконував функції офіційного представника органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто був службовою особою правоохоронного органу ? представником влади, на якого ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» в основні завдання ОСОБА_6 як працівника поліції входило: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; виявляння причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживання у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі тощо.
Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» ? служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Таким чином, ОСОБА_6 згідно з ч. 3 ст. 18, приміткою 1 до ст. 364 КК України був службовою особою, оскільки постійно здійснював функції представника влади.
Крім того, у відповідності до вимог п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_6 , як працівник поліції, був суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, а згідно ч. 1 ст. 22 вказаного Закону йому заборонялося використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
Згідно Розділу 2 Посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі Інструкція) поліцейський СРПП, згідно п. 2.1 своєчасно реагує на всі звернення та повідомлення про вчинені кримінальні, адміністративні правопорушення або події, надає населенню всебічну допомогу, здійснює профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень. Згідно п. 2.2 Інструкції в межах своєї компетенції з метою охорони прав і свобод людини, запобігання погрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення застосовують поліцейські превентивні заходи, визначені ст. 31-41 ЗУ Про Національну поліцію. Згідно п. 2.10 Інструкції складає, в межах компетенції, протоколи про адміністративні правопорушення та здійснює, у визначених законом випадках, провадження у справах про адміністративні правопорушення. Згідно п. 2.13 Інструкції за фактами вчинення правопорушень забезпечує у межах компетенції збір матеріалів для прийняття протягом зміни рішення про їх закінчення у порядку, визначеному ЗУ Про звернення громадян, КупАП (некримінальні) або передачі до слідчого підрозділу (з ознаками кримінального правопорушення). Згідно п. 2.27 Інструкції неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Крім того згідно Розділу 4 Інструкції, а саме п. 4.2 несе відповідальність за перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, уставлених законодавством з питань проходження служби, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу, а й службу в Національній поліції України.
Крім цього, згідно п.п. 4, 5 розділу І, п.п. 1, 2, 3 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 7 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до ст. 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 255 КУпАП протоколи у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, що відповідно до ч. 1 ст. 221 КУпАП розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.
Водночас, ОСОБА_6 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою - представником влади і, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства і висловив прохання та одержав неправомірну вигоду для себе за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого йому службового становища.
Так, ОСОБА_6 , 02.11.2020, приблизно о 23 годині 40 хвилин, перебуваючи в добовому наряді сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області(далі ГУНП в Полтавській області) спільно з ОСОБА_8 , який перебував на аналогічній посаді, в службовому автомобілі ГУНП в Полтавській областіMitsubishi Outlander державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходячись на перехресті вулиць Будівельників-Строна-Гірників, поблизу автозаправної станції Авіас, що розташована за адресою вул. Строна, 33, м. Горішні Плавні Полтавської області, здійснили зупинку автомобіля ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який неофіційно займається перевезенням громадян на таксі. Як причину зупинки ОСОБА_6 повідомив останньому несправність лампи стоп-сигналу. При цьому
ОСОБА_9 , відповів, що в даний час має закінчити замовлення та повернеться до поліцейських, після чого поїхав з вказаного місця.
03.11.2020 приблизно о 00 годині 33 хвилини ОСОБА_9 повернувся до автозаправної станції Авіас за адресою вул. Строна, 33, де поряд зі службовим автомобілем ГУНП в Полтавській області Mitsubishi Outlander державний знак НОМЕР_1 , знаходилися поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
Під час спілкування з ОСОБА_9 . ОСОБА_6 повідомив, що у останнього наявні ознаки сп`яніння, та висловив намір складання адміністративних матеріалів за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КупАП. При цьому запропонував ОСОБА_9 пройти огляд на стан сп`яніння на місці. На вказану пропозицію останній відмовився, а тому ОСОБА_6 запропонував йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, у зв`язку з чим ОСОБА_6 запросив його до службового автомобіля ГУНП в Полтавській області Mitsubishi Outlander державний знак НОМЕР_1 та в подальшому разом здійснили рух по вулиці Строна та Горького в напрямку м. Кременчук Полтавської області. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , у зв`язку з чим, у період часу з 00 год. 50 хв. до 01 год .15 хв. 03.11.2020, точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного наміру, переслідуючи корисливий мотив, з прямим умислом та з метою особистого незаконного збагачення, являючись службовою особою правоохоронного органу, уповноваженою на виконання функцій держави висловивОСОБА_9 прохання надати йому неправомірну вигоду в сумі 6 000 (шість тисяч) гривень за не проходження медичного огляду на стан сп`яніння та нескладання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. На вказану пропозицію ОСОБА_9 погодився після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 повернулися до автозаправної станції Авіас, що розташована по вул. Строна, 33, м. Горішні Плавні Полтавської області, де ОСОБА_6 , як гарантію того, що ОСОБА_9 надасть йому неправомірну вигоду, не складаючи будь-яких офіційних документів вилучив посвідчення водія ОСОБА_9 серії НОМЕР_3 та в порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння, а також виявлення та реагування на виявлені адміністративні правопорушення, а саме: пунктів 1, 4 та 6 розділу 10 Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, пунктів 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 №1103, п. 2.10 Розділу 2 Посадової інструкції поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області не склав протокол за вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_9
11 листопада 2020 року приблизно о 15 годині 32 хвилини ОСОБА_6 продовжуючи свої умисні дії спрямовані на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , зателефонував до нього та сказав прибути до будинку АДРЕСА_2 де очікувати його.
Після цього близько 15 годині 39 хвилин ОСОБА_6 прибув до вказаного місця на службовому автомобілі ГУНП в Полтавській області Skoda Rapid державний номерний знак НОМЕР_4 та сказав ОСОБА_9 сісти на заднє пасажирське сидіння.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 . Його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 368 КК України, так як він вчинив умисні дії, що виразились у використанні завідомо підробленого документу.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Судом враховано, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.
Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 за результатами розгляду справи № 716/1224/19.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, не одружений, на утриманні осіб не має.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання, обвинуваченого, відсутні.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч. 1 ст. 368 КК України.
Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не вбачає.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутність у нього негативних характеристик, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 368 КК України, не у найвищому та не у найнижчому розмірі вказаного виду покарання, але ближче до найвищого розміру, призначивши обов`язкове додаткове покарання - позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах на максимальний строк - три роки.
Тільки таке реальне покарання, з урахуванням установлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення та принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд вказує, що під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався, і з урахуванням процесуальної поведінки ОСОБА_6 , суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, відповідно до вимог ст.124 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 31 788 грн. 98 коп. (тридцять одна тисяча сімсот вісімдесят вісім гривень дев`яносто вісім копійок).
Грошові кошти у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, які використовувались під час здійснення контролю за вчиненням злочину, звернути у дохід держави.
Автомобіль марки «Hyunday Sonata», д.н.з. НОМЕР_5 , речі, документи та грошові кошти, вилучені під час особистого обшуку обвинуваченого, а також вилучені під час обшуку автомобіля «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_4 повернути власникам після набрання вироком суду законної сили.
Посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата видачі 07.02.2017, дійсне до 07.02.2047, орган, що видав центр 5342, бланк НОМЕР_3 , категорія «В» залишити у власника ОСОБА_9 як йому належне.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1