Справа № 199/6548/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі новий обвинувальний акт від 16 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0000190 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 та ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1.Обставини кримінального правопорушення, в межах кримінального провадження, які викладені в обвинувальному акті.
23.04.2018 в період з 09.00 год. до 10.00 год. ОСОБА_6 , діючи на підставі довіреності виданої ОСОБА_7 на представництво останньої, звернувся до ОСОБА_5 , який працює начальником 3 Державної пожежно-рятувальної частини 8 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , територією обслуговування якого є територія м. Дніпро, в тому числі і Амур-Нижньодніпровського району, з метою отримання консультації щодо правильного оформлення документів відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та проведення навчання для осіб з питань пожежної безпеки.

В той же час, ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, під час спілкування із громадянином ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що для організації діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, необхідно проходження навчання та отримання посвідчень про проходження навчання та перевірки знань з питань пожежної безпеки, запропонував ОСОБА_6 сприяння у вирішенні питання з ГОВ «Дія Україна», яке здійснює навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки, в отриманні посвідчень для 3 співробітників ФОП Порохня про проходження навчань та перевірку знань з питань пожежної безпеки, вартість яких в сумі буде складати 1500 грн. (по 500 грн. за особу), на що ОСОБА_6 погодився.

В невстановлений слідством дату, час та місці ОСОБА_5 , при невстановлених під час досудового розслідування обставинах, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, придбав, з метою подальшого заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме передачі їх ОСОБА_6 , завідомо підроблені документи: посвідчення № НОМЕР_1 про проходження навчання та перевірки знань пожежної безпеки громадянкою ОСОБА_8 , посвідчення № НОМЕР_2 про проходження навчання та перевірки знань пожежної безпеки громадянкою ОСОБА_6 , посвідчення № НОМЕР_3 про проходження навчання та перевірки знань пожежної безпеки громадянкою ОСОБА_9 , які містили відбиток печатки ТОВ «Дія Україна» а підпис виконаний від імені директора підприємства ОСОБА_10 .

В подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з особистих корисливих мотивів. 14.06.2018 близько 12:55 години, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Білостоцького, 6, усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи про те. що посвідчення № НОМЕР_1 про проходження навчання та перевірки знань пожежної безпеки громадянкою ОСОБА_8 , посвідчення № НОМЕР_2 про проходження навчання та перевірки знань пожежної безпеки громадянином ОСОБА_6 , посвідчення № НОМЕР_3 про проходження навчання та перевірки знань пожежної безпеки громадянином ОСОБА_9 , ТОВ «Дія України» не видавались та директором підприємства ОСОБА_10 , не підписувались, а ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , відповідне навчання не проходили, передав їх ОСОБА_6 тим самим умисно, протиправно, використав завідомо підроблені вищевказані посвідчення, чим викликав у останнього уявлення відносно достовірності відомостей, відображених у вказаних посвідченнях, внаслідок чого отримав від ОСОБА_6 1500 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

2.Кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акту.
Умисні дії ОСОБА_5 , а саме, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України,

Умисні дії ОСОБА_5 , а саме, використання завідомо підробленого документу, кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України

3.Вимоги клопотання та обґрунтування стороною захисту.
До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , яка просить суд звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 та ч. 4 ст. 358 КК України, кримінальне провадження за цієї підстави закрити, яке обвинувачений ОСОБА_5 підтримав повністю.

4.Позиції інших учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 з підстав закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

5.Мотиви Суду.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши доводи заявленого клопотання та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки є всі підстави, передбачені ст.49 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, виходячи та враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч.4 ст.286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України процесуально-правовими підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, притягнення особи як обвинуваченого, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

На виконання вимог ст. 285 КПК України, ОСОБА_5 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений надав свою згоду на закриття кримінального провадження за відповідних підстав.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сил и обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судом України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законодавством матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначені строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону України № 2341-III від 05.04.2001, яка діяла станом на 23.04.2018 - 14.06.2018 року (час вчинення кримінального правопорушення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Стаття 12 КК України в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, відносить злочин за ч.1 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України, до злочинів невеликої тяжкості.

Як вбачається з обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження, передбачені ч. 1 ст.190 та ч. 4 ст. 358 КК України на теперішній час кримінальні правопорушення є кримінальними проступками, які вчинені ОСОБА_5 за період часу 23.04.2018 - 14.06.2018 року.

Вказані кримінальні правопорушення відповідно до ч.2 ст.12 КК України на час скоєння є злочином невеликої тяжкості, на теперішній час є кримінальним проступком, тобто, передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

На теперішній час пунктом 2 частиною 1 статті 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Відповідно до п.8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінально відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст.49 КК України).

Відповідно до ч.2, 3 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що перебіг давності за даним кримінальним провадженням не переривався, про що свідчить відсутність постанов слідчого про зупинення досудового розслідування та постанов про відновлення раніше зупиненого кримінального провадження.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 не вчиняв ніяких дій, які б вказували на навмисне переховування його від органів досудового слідства, а отже у суду відсутні підстави для застосування положень ч.ч. 2,3 ст. 49 КК України.

Також, під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не встановлено фактів вчинення ОСОБА_5 протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 24 травня 2018 року у справі № 200/4664/14-к, з системного аналізу норм процесуального законодавства вбачається, що суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду (імперативна норма) у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності (справа № 622/96/15-к, провадження № 51-7149км18, Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду).

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття справи за такою підставою, у разі згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності і виконати вимоги, передбачені статтями 284-288, 314, 315, 337 КПК України.

Судом обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є нереабілітуючою підставою але обвинувачений наполягав на задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч.2, 3 ст.49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції ЗУ №2341-ІІІ від 05.04.2001), п.1) ч.2 ст.284, 285, 288, 350, 369-372 КПК України, суд,

П о с т а н о в и в:

ОСОБА_5 на підставі п.2) ч.1 ст.49 КК України (в редакції ЗУ №2341-ІІІ від 05.04.2001), звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження №0000190 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 та ч.4 ст.358 КК України, - закрити відповідно до п.1) ч.2 ст.284 КПК України.
Скасувати арешт майна, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 від 18.06.2018 року та у відповідності з ст.100 КПК України речові докази - 1620 гривень, які зберігаються в УФЗБО ГУ НП в Дніпропетровській області (квитанція № 000693, порядковий номер 6/457 (т.2 а.с.40-41,42,95)), повернути власнику ОСОБА_6 .
Скасувати арешт майна, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12 від 21.06.2018 року та у відповідності з ст.100 КПК України повернути власнику майна ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Леново» та 2 сім-карти до телефону (т.2 а.с.88-89,90,91, квитанція №002512 від 15.06.2018 року).

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: два цифрових флеш-носія 16 ГБ «Mikro-SD» - зберігати в матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с.50,51,124,125); аркуш паперу а-4 ТОВ «Дія України», протокол № 77, посвідчення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , змиви з рук ОСОБА_5 , ватний тампон, аркуш паперу з контрольним зразком речовини, знищити (т.2 а.с.58,104,105).
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя: