Справа № 635/2053/17
Провадження № 1-кп/635/774/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2021 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003704 від 20.09.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка Кегичівського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, пенсіонера, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 протягом деякого часу знаходився з ОСОБА_6 в неприязних відносинах. 19 вересня 2016 року приблизно о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_3 знаходячись поблизу земельної ділянки АДРЕСА_2 , зустрів ОСОБА_6 , з яким у нього виник словесний конфлікт на ґрунті неприязних стосунків. В ході конфлікту ОСОБА_3 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи умисно, схопив своєю правою рукою 5, 4, 3 пальці лівої руки ОСОБА_6 та почав з поворотом викручувати їх в середину по відношенню до потерпілого, від чого внаслідок болю ОСОБА_6 зігнув коліна та опустився на землю. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 закриту травму лівої кисті у вигляді переломів основної фаланги 4 пальця і дистальної третини проксимальної фаланги 5 пальця та осколкового внутрішньо суглобового перелому основи дистальної фаланги 3 пальця з наявністю садна на тильній поверхні лівої кисті в області проекції міжфалангового суглобу 3 пальця, синці в області 4 та 5 пальців, що відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за висунутим обвинуваченням не визнав та дав наступні показання.

19 вересня 2016 року приблизно 11 години 20 хвилин він на автомобілі заїхав на територію садівничого товариства «БОР», де на відстані близько 10 метрів від Т-образного перехрестя зустрів потерпілого ОСОБА_6 , зупинився та привітав його зі святом Михайлового чуда, на що останній вилаявся в його бік нецензурною лайкою, через що між ними виник словесний конфлікт, при цьому ОСОБА_3 з автомобіля не виходив, оскільки його оточили 5 великих собак, які проживали на території товариства та поводились агресивно. ОСОБА_3 хотів відчинити двері автомобіля та потягнувся до ручки, на що ОСОБА_6 , який був взутий в китайські тапки без задників, почав тікати вниз по дорозі зі щебенем, пробігши приблизно 7-10 метрів, впав плазом руками вперед, потім підвівся на карачки та почав тікати на карачках, почав підводитись та перекинувся на ліве плече. На відстані 10-12 метрів ОСОБА_6 повністю підвівся та почав через паркан гукати ОСОБА_8 , кричав: «Іра, допоможи, вбивають». При цьому ОСОБА_3 залишався в салоні автомобіля через собак, коли вийшла ОСОБА_8 , собаки втекли та ОСОБА_3 поїхав до своєї ділянки. Хвилин через 10 до його будинку прийшли ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які сказали, що в автомобілі ОСОБА_3 нібито знаходяться їх документи та попрохали показати автомобіль, на що він погодився. ОСОБА_6 особисто оглядав його автомобіль, виймав речі з багажнику, у тому числі колесо, при цьому будь-яких тілесних ушкоджень на ньому, зокрема на руках, ОСОБА_3 не бачив. Днів через 15 ОСОБА_3 побачив ОСОБА_6 за кермом автомобіля, він тримався за кермо руками, будь-яких пов`язок або гіпсу на його руках не було. ОСОБА_3 вважає, що потерпілий його оговорює з метою помсти за раніше написану на нього ОСОБА_3 скаргу до обласного управління. Крім того, ОСОБА_3 характеризує потерпілого з негативного боку як конфліктну особу, пояснивши, що він раніше неодноразово звертався до нього як до голови правління садівничого товариства з заявами про намір укласти угоду на охорону будинку з охоронною агенцією, на що ОСОБА_6 постійно ображав його нецензурною лайкою та не розглядав його заяви.

Не зважаючи не невизнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненому злочині в межах пред`явленого обвинувачення повністю доводиться наступними доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Показаннями в ході судового розгляду потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що з травня 2016 року та на момент подій він був головою садівничого товариства «БОР», приблизно через 4 місяці після його обрання головою між ним та ОСОБА_3 виникла конфліктна ситуація з приводу заяви останнього про перерахунок розміру внесків за оплату охорони та утримання собак, але він не ображав його на не висловлювався в його бік нецензурною лайкою. 19 вересня 2016 року близько 11 години 20 хвилин він підійшов до будинку ОСОБА_8 , яка виконувала обов`язки бухгалтера товариства, та забрав у неї файл з грошима та квитанціями на оплату електроенергії. Коли він дійшов до перехрестя, до нього під`їхав член товариства ОСОБА_3 на автомобілі «Ніссан», порівнявшись з ним, опустив скло в автомобілі та запитав навіщо він написав, що він не сплачує внески в обласне управління, під час розмови з приводу грошей та внесків між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_3 висловлював до нього претензії та звинувачував його, а також сказав, що він служив в спецназі та зараз з ним розбереться. Після чого ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та наніс йому удар кулаком в область носа від якого ОСОБА_6 ухилився та почав закривати правою рукою обличчя, а в лівій тримав файл, ОСОБА_3 почав викручувати його ліву руку, від болю він присів, схопивши ОСОБА_3 за футболку, на що останній ударив його лівою рукою у вухо, а потім правою в голову. ОСОБА_6 почав кричати та гукати ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_3 його відпустив та поїхав. У потерпілого були викривлені пальці на лівій руці - сторчали в різні боки, два пальця були вивернуті під кутом в бік великого пальця, він спробував їх вирівняти, на носу була кров. В цей час до нього підійшла ОСОБА_9 , з якою вони почали шукати файл з грошима та квитанціями, та не знайшовши пішли з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , оскільки думали, що файл може бути у нього. Біля будинку ОСОБА_3 він оглянув за згодою останньою його автомобіль, але файл вони так і не знайшли. Після чого ОСОБА_6 звернувся до бюро судово-медичної експертизи та після цього йому була надана медична допомога. Медичні пов`язки з руки зняли 5-6 жовтня, він дійсно вже самостійно керував автомобілем 10-12 жовтня.

Показаннями в ході судового розгляду свідка ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що є членом садівничого товариства «БОР» в вересні 2016 року після 10 години вона знаходилась на території товариства біля сторожки та почула, як якась жінка кричала так, ніби щось трапилось та була потрібна допомога, вона бачила автомобіль ОСОБА_3 та чула, як захлопнулись двері автомобіля. Також вона побачила ОСОБА_6 , який йшов назустріч, у нього була кров на обличчі та на руці, пальці на руці стирчали неприродно та були вивернуті в іншій бік, він сказав, що його побив ОСОБА_3 . Після чого, вона разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 пішли додому до ОСОБА_3 шукати файл з грошима, який до цього був у ОСОБА_6 . Біля будинку ОСОБА_3 вони оглянули автомобіль останнього за його згодою, але файл не знайшли. Пізніше через декілька днів вона бачила ОСОБА_6 з твердою пов`язкою на руці.

Виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження суд прийняв відмову прокурора від допиту свідка ОСОБА_8 в зв`язку з її хворобою та неможливістю забезпечити її явку у судове засідання.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину також повністю доводиться наступними документами та висновками експертиз, які були досліджені під час судового розгляду.

Витягом з кримінального провадження № 0003704, зі змісту якого вбачається, що 19 вересня 2016 року надійшла заява від ОСОБА_6 про спричинення останньому 19 вересня 2016 року на території садового товариства «БОР» в с.Високий Харківського району Харківської області тілесних ушкоджень.

Змістом картки первинного обліку інформації, яка надійшла зі служби 102 (зареєстровано 19.09.2016 о 16.15 за № 17174) про те, що до 31-ї лікарні м.Харкова з переломами 4-5 пальців лівої кисті звернувся ОСОБА_6 , які він отримав внаслідок конфлікту із сусідом у садівничому товаристві «БОР» в с.Високий 19 вересня 2016 року.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_6 звернувся із заявою, в якій, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідоме неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст.383 КК України, зазначив, що 19 вересня 2016 року близько 11 години на території садівничого товариства «БОР» ОСОБА_3 спричинив йому тілесні ушкодження.

Висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи № 1061-2016 від 19 вересня 2016 року, згідно якого за результатами судово-медичного огляду ОСОБА_6 у останнього були виявлені садна на лівому крилі носу, на тильній поверхні лівої кисті в області проекції міжфалангового суглобу 3-го пальця, синці в області 4 та 5 пальців лівої кисті, які могли бути отримані протягом 1 доби до моменту проведення огляду.

Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_6 № 6202-Ая/16 від 04.11.2016, згідно якого у ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита травма лівої кисті у вигляді переломів основної фаланги 4 пальця і дистальної третини проксимальної фаланги 5 пальця та осколкового внутрішньо суглобового перелому основи дистальної фаланги 3 пальця з наявністю садна на тильній поверхні лівої кисті в області проекції міжфалангового суглобу 3 пальця, синців в області 4 та 5 пальців та післяопераційного рубця на ліктьовій поверхні 5 пальця (згідно медичної картки стаціонарного хворого №3125/1180 КЗОЗ «ХМКЛ № 31», 22 вересня 2016 року проведена операція «відкрита репозиція»), садно на лівому крилі носу, дана травма утворилась внаслідок дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, за механізмом удару-стиснення, з наявністю ротаційного компоненту (обертання), враховуючи морфологічні ознаки встановлених тілесних ушкоджень (закрита травма лівої кисті) вони могли бути отримані не пізніше дати звернення та встановлення у лікувальному закладу. За ступенем тяжкості закрита травма лівої кисті не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 х тижнів (21 день) і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості. За ступенем тяжкості садно викликає незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи кількість, локалізацію та морфологічні особливості тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , можливість їх утворення внаслідок одноразового падіння потерпілого на площині (тобто з висоти власного зросту) виключається.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 07.12.2016 за участю потерпілого ОСОБА_6 з фототаблицею та фотографіями до нього, в ході якого ОСОБА_6 показав за участю статиста про обставини та механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , що повністю відповідає його показанням в ході судового розгляду.

Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_6 № 7272-Ая/16 від 12.12.2016, згідно якого у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження зазначені у висновку судово-медичної експертизи № 6202-Ая/16 від 04.11.2016, показання ОСОБА_6 , які викладені в протоколі проведення слідчого експерименту від 07.12.2016, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень.

Висновком додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_6 № 7518-Ая/16 від 20.12.2016, згідно якого у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження зазначені у висновку судово-медичної експертизи № 6202-Ая/16 від 04.11.2016, враховуючи локалізацію та механізм тілесних ушкоджень встановлених у ОСОБА_6 , зокрема травми лівої кисті, утворення їх при тих обставинах, на які посилається в своїх показаннях свідок ОСОБА_10 , а саме «при самовільному падінні ОСОБА_6 », виключається.

Суд не вбачає підстав для визнання вищезазначених висновків судово-медичних експертиз № 6202-Ая від 04.11.2016, № 7272-Ая/16 від 12.12.2016 та № 7518-Ая/16 від 20.12.2016 недопустимими доказами по справі, оскільки як вбачається зі змісту висновків експертизи були проведені в приміщенні відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб ХОБСМЕ лікарем судово-медичним експертом відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб ОСОБА_11 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України. Як вбачається з дослідницьких частин зазначених висновків експертом були досліджені оригінали медичних документів потерпілого ОСОБА_6 , у тому числі виписка із історії хвороби ХМКЛ № 31 від 05.10.2016, де потерпілому була проведена операція, амбулаторна картка потерпілого з 2003 року, рентгенограми пальців лівої кисті потерпілого № 7636, № 7941 від 19.10.2016, які консультовані лікарем-рентгенологом.

Доводи сторони захисту про відсутність ухвали про тимчасовий доступ до медичної документації та відсутність відомостей про направлення експерту слідчим такої документації не є достатньою підставою для визнання висновків експертиз недопустимими доказами за умови надання такої документації слідчому потерпілим, про направлення слідчим медичної документації потерпілого ОСОБА_6 для дослідження експерту зазначено в постанові слідчого про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 07.12.2016, потерпілий ОСОБА_6 безпосередньо був оглянутий спеціалістом з питань судово-медичної експертизи в день спричинення йому тілесних ушкоджень 19 вересня 2016 року.

Надані стороною захисту відповідь на адвокатський запит за підписом директора ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім.проф. М.І. Ситенка АМН України» № 303 від 17.03.2017, консультативний висновок на адвокатський запит за підписом головного лікаря рентгенолога ОСОБА_12 ДУ «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор`єва НАМН» від 18.04.2017, відповідь на адвокатський запит за підписом директора КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна травматологічна лікарня» від 24.09.2020, з яких вбачається можливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту з упором на випрямлені пальці кисті, жодним чином не можуть ставити під сумнів висновки судово-медичних експертиз, оскільки відомості, викладені у вищезазначених відповідях, отримані виключно на вихідних даних, які зазначені захисниками у запитах, без огляду потерпілого, дослідженні медичної документації та оригіналів рентгенограм.

Допитаний під час судового розгляду судово-медичний експерт ОСОБА_11 повністю підтримав висновки судово-медичних експертиз № 6202-Ая від 04.11.2016, № 7272-Ая/16 від 12.12.2016 та № 7518-Ая/16 від 20.12.2016 та наполягав на висновку про неможливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми лівої кисті внаслідок самостійного падіння з висоти власного зросту, оскільки наявні різний рівень переломів всередині, які не знаходяться на одній лінії, та множинність багатоуламкових переломів, що свідчить про ротаційний компонент, який не можливий при самостійному падінні, відсутні сліди ковзання, наявність синців свідчить на ознаки стиснення. Щодо доводів захисника про те, що амбулаторна картка потерпілого є сумнівним медичним документом через відсутність назви лікувального закладу, експерт пояснив, що жодних даних, які могли б ставити під сумнів відомості, які містяться в зазначеній амбулаторній картці, та її належність потерпілому ОСОБА_6 немає, записи, які містяться в картці мають всі необхідні реквізити щодо зазначення лікувальних закладів. Експерт також зазначив, що надані захисником відповіді на адвокатські запити не містять медичних даних, є лише позицією лікаря, та не можуть бути використані для проведення судово-медичної експертизи.

З вищезазначених підстав ухвалою суду від 08 вересня 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення комісійної судово-медичної експертизи тяжкості та характеру можливо отриманих тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду були допитані свідки захисту ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні охарактеризувала обвинуваченого ОСОБА_3 з позитивного боку як порядну та добру людину, потерпілого ОСОБА_6 з негативного боку як конфліктного та грубого чоловіка. Свідок підтвердила наявність скарг від членів садівничого товариства з приводу нападу собак, які проживають на території товариства, а також пояснила, що 19 вересня 2016 року в першій половині дня вони почула лайку, та, виглянувши на вулицю, побачила ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які стояли біля автомобіля останнього, при цьому ОСОБА_6 нахилився та щось дивився в багажніку автомобіля, його рук вона не бачила, слідів крові на його обличчі вона також не бачила. Через 2 або 3 дні свідок зустріла ОСОБА_6 , на руках якого жодних медичних пов`язок або гіпсу не було.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні зазначила, що є членом садівничого товариства «БОР» та охарактеризувала обвинуваченого ОСОБА_3 як доброго та неконфліктного чоловіка, потерпілому ОСОБА_6 надала негативну характеристику як нетовариському чоловіку, який не поважає інших. Свідок підтвердила факти нападу собак на території садового товариства на людей, у тому числі її чоловіка. Зі слів інших людей їй відомо про конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , але обставини конфлікту їй не відомі. 20-21 вересня вона бачила ОСОБА_6 за кермом автомобіля, на його руці була пов`язка, але через день та у подальшому вона бачила ОСОБА_6 вже без пов`язки.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що його дружина є членом садівничого товариства «БОР», він може охарактеризувати ОСОБА_6 як похмурого та нетовариського чоловіка, будучи головою садівничого товариства він не реагував на звернення членів товариства на не відповідав на їх заяви. Свідок підтвердив факти нападу собак, які проживали на території товариства та у ОСОБА_6 , на людей. Свідок пояснив, що бачив ОСОБА_6 в вересні жовтні 2016 року за кермом автомобіля ВАЗ.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні охарактеризувала ОСОБА_3 з позитивного боку, а ОСОБА_6 , який був головою садівничого товариства, - з негативного боку як неадекватну та конфліктну особу. Свідок пояснила, що 24 вересня та 25 вересня 2016 року бачила, як ОСОБА_6 виконував роботи з ремонту сторожки, носив дошки та цеглини, при цьому будь-яких пов`язок на його руках не було, потім у період часу до 01 жовтня 2016 року вона бачила ОСОБА_6 за столом у ОСОБА_8 , будь-яких пов`язок та тілесних ушкоджень у нього в свідок не бачила.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що 19 вересня 2016 року в другій половині дня знаходився на території садівничого товариства «БОР» в с.Високий, де рухаючись по стежці біля редуктора побачив собак, та злякавшись їх зупинився, в цей час він побачив біля автомобіля «Ніссан» чорного кольору раніше незнайомих йому ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , останній виражався нецензурною лайкою, біля них знаходились собаки. Секунд через 40 ОСОБА_6 раптово розвернувся та побіг від автомобілю вниз по стежці, приблизно через 3 метра він спіткнувся та упав на щебінь плазом виставивши вперед руки, при цьому ОСОБА_3 знаходився в автомобілі з відчиненим вікном, потім ОСОБА_6 підвівся, почав кричати та побіг до сусіднього домоволодіння, з якого вийшла жінка, собаки побігли до неї, а свідок пішов далі.

Надаючи оцінку показанням свідкам захисту, суд зазначає, що показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 не містять будь-яких фактичних даних щодо події злочину та подій, які мали місце безпосередньо під час конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, а тому жодним чином не виправдовують обвинуваченого у вчиненні злочину.

Наявність собак на території садівничого товариства та випадки їх нападу на людей, що підтверджується показаннями вищезазначених свідків, а також наданими стороною захисту фотознімками території садівничого товариства з зображеннями собак, та заявами на ім`я голови товариства з цього приводу, жодним чином не виключає можливість нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому за встановлених судом обставин, та можливості ОСОБА_3 вийти з автомобіля, оскільки суду не надано достатніх доказів, які б свідчили, що наявність собак унеможливлює пересування по території товариства людей, крім того, як вбачається з вищенаведених доказів собаки тривалий час вільно пересуваються по території садівничого товариства одночасно зі знаходженням на території людей.

Надані свідками характеристики обвинуваченого та потерпілого також жодним чином не спростовують висновків суду та не виключають можливості нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, а лише свідчать про наявність неприязного ставлення свідків до потерпілого.

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим внаслідок самостійного падіння суд вважає неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються висновками судово-медичних експертиз, показаннями судово-медичного експерта в судовому засіданні, показаннями потерпілого ОСОБА_6 , які є стабільними та послідовними, повністю узгоджуються як між собою та і з іншими доказами обвинувачення по справі, у тому числі змістом протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого від 07.12.2016.

Доводи захисника щодо недопустимості зазначеного протоколу проведення слідчого експерименту суд вважає безпідставними, оскільки відомості в протоколі викладені розбірливим почерком та придатні для дослідження, показання потерпілого надані під час проведення слідчого експерименту, які крім того зафіксовані за допомогою фотознімків, не мають суттєвих розбіжностей з його показаннями в ході судового розгляду. Учасникам слідчого експерименту, у тому числі понятим, роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки, потерпілий попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих пояснень.

Суд також не приймає показання свідка ОСОБА_17 як доказ, що виправдовує ОСОБА_3 у вчиненні злочину, оскільки як пояснив сам свідок він не бачив початку конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, та подій, які відбувались між останніми до появи свідка, свідок знаходився на значній відстані та не бачив руки потерпілого в момент падіння та наявність або відсутність на них тілесних ушкоджень в цей момент. Можливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень внаслідок самостійногопадіння виключається зазначеними вище доказами (висновками експертиз, показаннями потерпілого).

Відсутність на руці потерпілого ОСОБА_6 медичної пов`язки через декілька днів після отримання ним тілесного ушкодження у вигляді закритої травми лівої кисті, та можливість його керування транспортним засобом та виконання певних робіт, жодним чином не виключає факту наявності у потерпілого зазначеного тілесного ушкодження, яке встановлено відповідними медичними документами та висновками судово-медичних експертиз.

Отже, надані стороною захисту в ході судового розгляду докази жодним чином не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Надаючи аналіз дослідженим в ході судового розгляду доказам, зокрема, показанням свідків захисту, суд прийшов до висновку про наявність між потерпілим та обвинуваченим неприязних стосунків, що виникли за деякий час до вчинення злочину та мали триваючий характер, а тому суд виключає із обсягу пред`явленого обвинувачення зазначення органом досудового розслідування про вчинення злочину на грунті раптово виниклих неприязних стосунків між обвинуваченим та потерпілим. Зазначення про наявність таких стосунків також не узгоджується із формулюванням самого обвинувачення, яке містить відомості про наявність між потерпілим та обвинуваченим неприязних стосунків протягом деякого часу.

Вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за результатами оцінки досліджених в ході судового розгляду доказів суд вважає доведеною.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 66 та 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, одружений, пенсіонер, за місцем проживання та свідками в судовому засіданні характеризується з позитивного боку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого.

З урахуванням вищезазначених обставин, а також враховуючи, що обвинувачений досяг пенсійного віку, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, призначити покарання, передбачене санкцією статті кримінального закону у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі.

Враховуючи, що обвинувачений раніше не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, позитивно характеризується, досяг пенсійного віку, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_6 за цивільним позовом про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3862,60 гривень та моральної шкоди у розмірі 300000 гривень, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, при цьому цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом, а якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно вимогами ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3862,60 гривень, що складається з витрат, викликаних необхідністю придбання ліків у зв`язку з отриманими травмами, у розмірі 1805,11 гривень; витрат, пов`язаних з придбанням пального з метою використання автомобіля для прибуття до прокурора, слідчого та до лікарень після отримання травми, у розмірі 1907,89 гривень; витрат, пов`язаних зі зверненням до експертної установи у розмірі 85 гривень та витрат на копіювання документів для приєднання до матеріалів кримінального провадження у розмірі 64,60 гривень, підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого витрат, викликаних необхідністю придбання ліків у зв`язку з отриманими травмами, у розмірі 1203,75 гривень та витрат, пов`язаних зі зверненням до експертної установи у розмірі 69,33 гривень, які підтверджені належними та допустимим доказами лише на вказані суми, а саме: чеками та квитанціями на придбання ліків на загальну суму 1203,75 гривень та квитанцією №9927895 про оплату послуг ХОБСМЕ на суму 69,33 гривень. Придбання зазначених у чеках та квитанціях ліків саме в зв`язку із спричиненими внаслідок злочину тілесними ушкодженнями підтверджується листом КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня № 31» за № 157-с від 04.05.2017, наданому у відповідь на адвокатський запит представника потерпілого.

Витрати на придбання пального не підтверджені належними та достатніми доказами, оскільки з наданих квитанцій неможливо встановити, що саме ОСОБА_6 придбавав пальне, не вбачається мета такого придбання, а також не вбачається можливим установити відповідність кількості придбаного пального витраченому часу та відстані від місця проживання позивача до місця призначення (органу досудового слідства, лікарні, суду тощо), а також кількість поїздок, пов`язаних з даним кримінальним провадженням. Також суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з копіюванням документів, оскільки понесення таких витрат не підтверджено належними та достатніми доказами, а надані суду товарні чеки жодним чином не підтверджують, що такі послуги були пов`язані саме з копіюванням документів в рамках даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки судом встановлено, що в результаті вчинення злочину, потерпілий отримав тілесні ушкодження, що безумовно спричинило йому фізичний біль, суттєві душевні страждання та моральні переживання, потерпілий проходив лікування, переніс операцію, тому суд вважає що потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди, яка з урахуванням усіх вищевказаних обставин у їх сукупності на засадах розумності, виваженості та справедливості, складає 15000 тисяч гривень і позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Суд не вбачає підстав для відшкодування моральної шкоди потерпілому у зазначеному ним розмірі 300000 гривень, оскільки така сума не відповідає розміру моральних страждань потерпілого в зв`язку з отриманими ним тілесними ушкодженнями, а призведе до безпідставного збагачення потерпілого, останнім також не надано до суду будь-яких доказів, які б свідчили про порушення звичайного укладу життя потерпілого та втрати ним доходу у зв`язку із вчиненим злочином.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 1273,08 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 15000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1