КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2923/2021 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
07 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_1 , мобільний телефон «Xiaomi» чорного кольору та флешнакопичувач, що були вилучені 07.04.2021 за результатом проведення обшуку автомобіля «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_1 .
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є не законною та необґрунтованою.
Апелянт вказує, що слідчий суддя не взяла до уваги показання свідків, копії протоколів допитів, які додано в обґрунтування поданого клопотання про накладення арешту на майно. З яких вбачається, що допитані свідки пояснили, що купували у ОСОБА_7 алкогольні напої без марок акцизного податку, розлиті в тару, не передбачену чинним законодавством.
Також апелянт зазначає, що слідчий суддя не взяла до уваги те, що в автомобілі ОСОБА_7 . Мітсубісі Аутлендер д.н.з. НОМЕР_1 вилучено незаконно виготовлені алкогольні напої без марок акцизного податку, розлиті в тару, не передбачену чинним законодавством, а також телефон, флеш накопичувач, на яких може зберігатись інформація про вчинені ОСОБА_7 злочини, а також на вищевказаному автомобілі ОСОБА_7 транспортував незаконно виготовлені алкогольні напої.
Крім того апелянт зазначає, що слідчий суддя не взяла до уваги той факт, що автомобіль Мітсубісі Аутлендер д.н.з. НОМЕР_1 хоч і вилучено у ОСОБА_7 , однак повернуто йому на відповідальне зберігання і арешт майна жодним чином не вплине на його користування, однак зможе запобігти його прихованню, перетворенню, відчуженню, знищенню і таке інше.
Окрім того, слідчий суддя всупереч ч. 2 ст. 376 КПК України не оголосила
повний текст ухвали 19.04.2021, як зазначила в резолютивній її частині.
Прокурор та власник майна в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.
В даному випадку апеляційний суд приймає до уваги також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
В ході досудового розслідування встановлено, що у період часу з січня 2020 року по теперішній час ОСОБА_7 на території м. Києва та Київської області незаконно виготовляє з метою збуту, зберігає з цією метою, транспортує та збуває незаконно виготовлені алкогольні напої, що можуть становити загрозу для життя та здоров`я громадян в картонних коробках формату «bag in box» об`ємом 5-10 літрів без марок акцизного податку. Придбає алкогольні напої за адресою: АДРЕСА_1 . Транспортування здійснює на власному автомобілі «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 .
В рамках даного кримінального провадження 07.04.2021 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було проведено ряд обшуків, в тому числі автомобіля «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_1 , за результатом якого було виявлено мобільний телефон «Xiaomi» чорного кольору, флеш накопичувач, а також сам автомобіль у якому проводився обшук.
Постановою слідчого, з ОВС десятого слідчого відділу РКП слідчого правління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 від 08.04.2021 вказані вилучені речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
15.04.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у задоволенні вказаного клопотання прокурора було відмовлено.
Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно, перевірялись судом першої інстанції, при цьому була вислухана думка прокурора та представника власника майна, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що доводи клопотання прокурора та додані до нього матеріали не містять достатніх відомостей, які б у відповідності до ст. 170 КПК України давали підстави для накладення арешту на речі, що були вилучені в ході проведення обшуку автомобіля «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_1 .
Також слідчий суддя встановив, що в доданих до клопотання прокурора матеріалах відсутні будь-які дані, які б вказували, що вилучені за результатом обшуку речі набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Виходячи з положень Кримінального процесуального кодексу України, арешт може бути накладений лише на гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом тобто ті які містять ознаки встановлені ст. 98 КПК України, а тому без доведеності незаконності походження тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям даної норми закону, слідчий суддя позбавлений можливості накласти на нього арешт із цією метою.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то прокурор повинен неухильно їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого або прокурора повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, тобто правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Разом з цим, прокурором не доведено та слідчим суддею не встановлено жодної з підстав, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно.
Так, жодних об`єктивних підстав вважати, що вилучене під час обшуку майно, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами в даному кримінальному провадженні немає.
Твердження прокурора про те, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України є помилковим, з огляду на те, що постанова слідчого від 08.04.2021 року про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні, в частині визнання автомобіля марки «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_1 , мобільного телефону «Xiaomi» чорного кольору та флешнакопичувача, які були вилученні 07.04.2021 за результатом проведення обшуку автомобіля «Mitsubishi Outlender» д.н.з. НОМЕР_1 ,не містить за своїм змістом жодних доказів того, що майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вказане свідчить про формальність винесеної постанови в цій частині.
Іншої мети накладення арешту на майно органом досудового розслідування не доведено та слідчим суддею не встановлено.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.
Отже, клопотання прокурора не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні, визначених ч. 1 ст. 170 КПК України.
З огляду на зазначене, вказані в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються викладеним.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, з викладеними у ній доводами без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4