КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0000047 стосовно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станишівка Таращанського району Київської області, українця, громадянина України, пенсіонера, освіта професійно-технічна, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за апеляційною скаргою цивільного позивача ОСОБА_8 на ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно ухвали Ставищенського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року суд задовольнив клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000047 внесене до ЄРДР 09.02.2018 року стосовно останнього закрив.

Цивільні позови прокурора Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального закладу Таращанської районної ради «Таращанська центральна районна лікарня», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 суд залишив без розгляду..

На вказану ухвалу цивільний позивач ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року в частині вирішення питання про долю речового доказу, а саме автомобіля ВАЗ 210700-20, номерний знак НОМЕР_1 .
В обгрунтування апеляційних вимог ОСОБА_8 вказує, що автомобіль ВАЗ 210700-20, номерний знак НОМЕР_1 є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, власником якого він являється, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який в результаті ДТП отримав значні механічні ушкодження та на даний час знаходиться на території Таращанського ВП Миронівського відділу ГУНП в Київській області.
При цьому, посилаючись на положення ч.9 ст. 100 КПК України апелянт зазначає, що питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, проте при ухваленні судом першої інстанції судового рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, судом не було вирішено питання про повернення йому, як власнику, вказаного речового доказу, а тому просить переглянути ухвалу суду першої інстанції про закриття кримінального провадження та вирішити питання про повернення йому, як власнику речового доказу, а саме автомобіля ВАЗ 210700-20 номерний знак НОМЕР_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які заперечували проти поданої апеляційної скарги цивільного позивача і просили залишити її без задоволення, думку прокурора, яка вказала на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки порушене апелянтом питання вже вирішено судом першої інстанції, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000047 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в тому числі, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідності, якщо є підстави, передбачені законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Вирішуючи заявлене захисником обвинуваченого клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд вказав на наявність достатніх підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки злочин, у вчиненні якого він обвинувачуться, був вчинений 09.02.2018 року, відноситься до категорії нетяжких злочинів, і з дня його вчинення минуло понад три роки, а тому звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 КК України та закрив кримінальне провадження.
Разом з тим, ухвалюючи рішення в частині звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, суд, всупереч вимог ч. 9 ст. 100 КПК України при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження не вирішив питання про долю речового доказу, а саме автомобіля ВАЗ 210700-20, номерний знак НОМЕР_1 , який належить цивільному позивачу ОСОБА_8 на праві власності, що слугувало підставою для апеляційного оскарження ухвали Ставищенського районного суду Київської області від 16 квітня 2021року в цій частині.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах поданої цивільним позивачем ОСОБА_8 апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її задоволення відсутні, з огляду на ту обставину, що ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 28 квітня 2021 року прийнято рішення про повернення власнику ОСОБА_8 речового доказу, а саме автомобіля ВАЗ 210700-20, номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги цивільного позивача ОСОБА_8 та зміни ухвали Ставищенського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 в частині вирішення питання про долю вказаних речових доказів, про що ставиться питання у поданій апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу цивільного позивача ОСОБА_8

залишити без задоволення, а ухвалу Ставищенського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000047, якою обвинуваченого ОСОБА_6 звільненовід кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3