КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 15 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року,

за участі: представника цивільного позивача ТОВ « П`ятий елемент медіка» представника власника майна-адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання потерпілого/цивільного позивача ТОВ «П`ятий елемент медіка» в особі представника - адвоката ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 05 лютого 2018 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, накладено арешт на майно, а саме:
- Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 .
В іншій частині задоволення клопотання відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішення, представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ТОВ «П`ятий елемент медіка» в особі представника - адвоката ОСОБА_7 .
Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що 19 січня 2021 року слідчим суддею розглянуто клопотання цивільного позивача про арешт майна без виклику власника майна, копію ухвали на його адресу не надіслано, про її існування стало відомо 02 лютого 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, 03 лютого 2021 року подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки розгляд здійснено неповно та з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Як стверджує апелянт, слідчим суддею накладено арешт на майно у рамках неіснуючого кримінального провадження. ОСОБА_5 не набув процесуального статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України з огляду на положення ч. 1 ст. 42 КПК України. Представник звертає увагу на те, що слідчим суддею в описовій та мотивувальній частинах оскаржуваної зазначено про здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000173 від 22 лютого 2019 року. Однак, згідно сформованого витягу з ЄРДР від 07 вересня 2020 року, вказане кримінальне провадження 14 серпня 2020 року закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, відтак, відсутні правові підстави для накладення арешту на зазначене майно.
В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання прокурора повідомлено у встановленому законом порядку. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу без його участі, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення представника цивільного позивача ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22 лютого 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № №0000173, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
У рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 повідомлено про підозру у таємному викраденні майна, що належить ТОВ «П`ятий елемент медіка», за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах. У зв`язку з чим ТОВ «П`ятий елемент медіка» визнано потерпілим у кримінальному провадженні.

03 грудня 2020 року цивільним позивачем ТОВ «П`ятий елемент медіка» заявлено цивільний позов до підозрюваних про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 1 310 630 гривень.
14 грудня 2020 року представник цивільного позивача ТОВ «П`ятий елемент медіка» - адвокат ОСОБА_7 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваному ОСОБА_5 та грошові кошти: 54 купюри номіналом по 500 грн.; 8 купюр номіналом по 200 грн.; 46 купюр номіналом по 500 грн.; на резинці 3 купюри номіналом по 200 грн.; на резинці - 4 купюри номіналом по 500 грн.; 100 купюр номіналом по 100 доларів США; 101 купюра номіналом, по 100 доларів США ; 12 купюр номіналом по 50 доларів США; 4 купюри по 1 долару США; 9 купюр номіналом по 5 доларів США; 5 купюр номіналом по 10 доларів США; 2 купюри номіналом по 20 доларів США; грошові кошти в сумі 12 300 доларів США, які належать ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які були вилучені 17 квітня 2018 року в ході проведення обшуків за адресою: АДРЕСА_2 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), наявністю реальної загрози відчуження об`єкта нерухомого майна.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року клопотання представника цивільного позивача задоволено частково та накладено арешт на Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , у решті задоволення клопотання відмовлено.
З таким висновком колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, тобто з метою забезпечення цивільного позову, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Як убачається з матеріалів судового провадження, представник цивільного позивача ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ «П`ятий елемент медіка» звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання ( а.с. 11).
Розглядаючи згадане клопотання, слідчий суддя вийшов за межі наданих йому кримінальним процесуальним законом повноважень та наклав арешт на Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 з іншою метою, а саме - з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Зважаючи на те, що у клопотанні питання про накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), не ставилось, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у слідчого судді законних підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Також, слід зауважити, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання має право звернутися лише прокурор чи слідчий за погодженням з прокурором.
Крім того, навіть якщо взяти до уваги долучений до клопотання цивільний позов ТОВ «П`ятий елемент медіка» пред`явлений, у тому числі до ОСОБА_5 , то слід зауважити, з урахуванням положень ч. 6 ст. 170 КПК України, що в матеріалах судового провадження відсутнє повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення.
До того ж, колегія суддів враховує і те, що в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представником власника майна надано відповідь прокурора, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, зі змісту якого вбачається, що кримінальне провадження № 0000173, у рамках якого накладено арешт на згадане раніше майно, 05 березня 2021 року закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим відпала необхідність у заходах забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, у даному випадку, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника власника майна - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 , строк на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року, та задовольнити апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року, якою частково задоволено клопотання потерпілого/цивільного позивача ТОВ «П`ятий елемент медіка» в особі представника - адвоката ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 05 лютого 2018 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та накладено арешт на майно, а саме на: Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання потерпілого/цивільного позивача ТОВ «П`ятий елемент медіка» в особі представника - адвоката ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 05 лютого 2018 року.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 761/40623/20
Справа № 11сс/824/1580/2021 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_1