Справа № 204/6137/19
Провадження № 1кп/204/153/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0001644 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вказане кримінальне провадження.
Головуючим суддею на обговорення учасників процесу було поставлено питання про встановлення розумного строку стороні обвинувачення для подання доказів, оскільки вже тривалий проміжок часу у судові засідання не з`являються свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по вказаному кримінальному провадженні, а прокурором не забезпечена їх явка в судове засідання. Окрім цього, до вказаних свідків неодноразово судом застосовувався примусові приводи через органи поліції, які виконані не були, а явка свідків в судове засідання забезпечена не було. Також, судом було доручено відділенню поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області провести слідчі (розшукові) дії для встановлення місцезнаходження свідків, однак вказане доручення виконано не було, жодних рапортів про виконання чи не можливості виконання на адресу суду не надходило.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти встановлення стороні обвинувачення розумного строку для подання доказів. Зазначила, що нею була продубльована ухвала суду про доручення органу поліції для проведення слідчих дій, однак їй рапортів від працівників поліції не надходило. До засідання вона спілкувалась з працівниками поліції, які їй повідомили, що вони на даний час працюють над виконанням ухвали суду. Просила надати строк один місяць.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , не заперечував проти встановлення стороні обвинувачення розумного строку для подання доказів.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що з 02 вересня 2019 року в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою суду від 01 жовтня 2019 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні було призначено до судового розгляду та з того часу в судові засідання, які були призначені на 17 січня 2020 року, 16 березня 2020 року, 20 березня 2020 року, 19 травня 2020 року, 14 липня 2020 року, 21 серпня 2020 року, 10 грудня 2020 року, 25 січня 2021 року, 12 березня 2021 року та 13 травня 2021 року свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`являлися, яких прокурор зобов`язувалася доставити до суду, крім того обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито дієвих заходів для розгляду кримінального провадження у розумінні положень закону про розумність строків.
За приписами статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із статтею 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст.22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Разом з тим, враховуючи положення ч. 1 ст. 114 КПК України, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку розгляду кримінального провадження, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів у зазначеному кримінальному провадженні, а саме забезпечення допиту свідків.
Відповідно до ст. 28 КПК України, кожна процесуальна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті у розумні строки.
Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.
У п.116 рішення ЄСПЛ від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13 липня 1983 року у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06 вересня 2005 року у справі «Павлюлінець проти України»).
Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст. 28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Відповідно до ч. 2 ст. 327 КПК України прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.
В постанові (ВС/ККС у справі № 288/113/15-к від 11 серпня 2020 року), зазначено, що положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 КПК України, на необхідності дотримання яких суд неодноразово звертав увагу прокурора, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Крім того обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора. Проте, прокурором не вжито достатніх заходів для забезпечення явки свідків обвинувачення протягом тривалого часу.
Суд звертає увагу, що по вказаному кримінальному провадженню дослідженні всі письмові докази в повному обсязі, деякі свідки, а постійна неявки свідків сторони обвинувачення, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судові засідання є неприпустимим в розумінні ст. 28 КПК України.
За таких обставин, з урахуванням об`єктивності розгляду справи, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання стороною кримінального провадження вимог розумного строку розгляду кримінального провадження, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів, а саме до 04 червня 2021 року до 12 години 00 хвилин включно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 26, 28, 114, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Встановити строк для надання до суду доказів стороні обвинувачення по кримінальному провадженню № 0001644 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у строк до 04 червня 2021 року до 12 години 00 хвилин.
Зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити явку до суду для допиту свідків: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1