Шаргородський районний суд
ВИРОК

Іменем України

02 березня 2021 року

м. Шаргород

Справа №152/103/21

провадження 1-кп/152/28/21

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000001 від 01.01.2021 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, не є особою з інвалідністю,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

інших учасників

судового засідання:

потерпілого ОСОБА_5

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 в червні 2020 року у вечірню пору доби підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, з корисливих спонукань прийшов до домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_1 , де, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до житлового будинку, шляхом зриву навісного замка, проник в середину будинку звідки умисно, таємно, повторно викрав побутовий газовий балон, вартістю 517 грн., два алюмінієвих казани об`ємом по 20 л. кожен загальною вартістю 700 грн. та алюмінієвий казан об`ємом 10 л. вартістю 160 грн., а всього майна, згідно висновку товарознавчої експертизи № 61/62/63/21-21 від 11.01.2021 на загальну суму 1377 грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1377 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, згідно з приписами ч.6 ст. 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суду показав, що в червні 2020 року у вечірню пору доби, достеменно знаючи, що ОСОБА_5 не має вдома, маючи умисел на крадіжку газового балону та іншого майна, яке раніше бачив в будинку ОСОБА_5 , прийшов до домогосподарства останнього, що розташоване по АДРЕСА_1 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до будинку, шляхом зриву навісного замка монтировкою, яку приніс з собою, проник в середину будинку звідки викрав побутовий газовий балон, два алюмінієвих казани об`ємом по 20 л. кожен та алюмінієвий казан об`ємом 10 л. В подальшому викрадені казани здав на металобрухт, а газовий балон використовував у власному домогосподарстві.

Визнаний органом досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 претензій майнового характеру до обвинуваченого не пред`явив, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладається на вирішення суду.

Виконуючи вимоги ст.349 КПК України, суд з`ясував думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 також вважають за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, про що подали письмові заяви (а.с.34,35).

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 розуміють зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції у суда немає.

Суд також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що при таких обставинах вони позбавляються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 та переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які викладені в обвинувальному акті і ніким не оспорюються та про можливість проведення судового розгляду за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в тому, що він в червні 2020 року у вечірню пору доби підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, з корисливих спонукань прийшов до домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_1 , де, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до будинку, шляхом зриву навісного замка, проник в середину будинку звідки умисно, таємно, повторно викрав побутовий газовий балон, вартістю 517 грн., два алюмінієвих казани об`ємом по 20 л. кожен загальною вартістю 700 грн. та алюмінієвий казан об`ємом 10 л. вартістю 160 грн., а всього майна, згідно висновку товарознавчої експертизи № 61/62/63/21-21 від 11.01.2021 на загальну суму 1377 грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій повторно органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся у скоєному. Цю обставину суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

На обліку у лікаря-психіатра КНП "Шаргородська ЦРЛ" ОСОБА_3 не перебуває (а.с.53).

Згідно довідки КНП «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області №59 від 12.01.2021 ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря - нарколога з 16.04.2005 з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю 11ст.» (а.с. 53).

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 Шаргородського РС з питань пробації філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області від 23.02.2021 вбачається, що ОСОБА_3 проживає в с. Мальовниче, Жмеринського району, Вінницької області разом із своїм братом ОСОБА_6 у будинку який належить померлому батькові, має середньо спеціальну освіту, офіційно не працює, займається тимчасовими заробітками, не одружений, раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. З людьми з антисоціальною поведінкою зв`язків не підтримує, спиртними напоями на даний час не зловживає. На обліку у лікаря психіатра не перебуває, має плани на майбутнє працевлаштуватись та не вчиняти більше правопорушень. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с. 25-28).

ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим за корисливі злочини, належних висновків для себе не зробив, вчинив новий тяжкий корисливий злочин проти власності. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся у скоєному, за місцем постійного проживання характеризується позитивно. При таких обставинах суд, виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, думки потерпілого вважає, що зазначені і проаналізовані обставини є підставами для визначення основного покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч. 3 ст.185 КК України.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суд застосовує при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні від 17.09.2009 в справі "Скополла проти Італії" зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На переконання суду, призначення саме такого покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, і буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 статей 69, 69-1 КК України.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити згідно з положеннями ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

За правилами ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 490,32 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався. Відсутні підстави для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Початок строку відбування засудженим ОСОБА_3 покарання обчислювати з дня його затримання на виконання цього вироку суду.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до засудженого ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 32 коп.

Речові докази: побутовий газовий балон повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1