ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/248/21 Справа № 199/6836/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 30000197 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, із вищою освітою, працюючого зварювальником в ТОВ «ДомПромМаш», одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 11.06.2020 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.06.2020 та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Строк покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді домашнього арешту залишено колишній до набрання вироком законної сили.
Доля речових доказів та процесуальних витрат вирішена у відповідності вимог закону.
Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.
За обставин встановлених судом та детально викладених у мотивувальній частині вироку, 17.09.2020 приблизно об 11-45 годині ОСОБА_7 прийшов до приміщення торгівельного павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Артеківська, 18, з метою здійснення покупок. Перебуваючи у приміщенні торгівельного павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 на столі помітив мобільний телефон марки «Хіоmi Мі МАХ» 32gb золотого кольору, який визначив для себе об`єктом злочинного посягання і в цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме: мобільного телефону марки «Хіоmi Мі МАХ» 32gb золотого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належав потерпілій ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, ОСОБА_7 17.09.2020 приблизно об 11-47 годині, знаходячись в приміщенні торгівельного павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Артеківська, 18, діючи умисно, з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю поруч продавця та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, викрав зі столу вказаного павільйону, мобільний телефон марки «Хіоmi Мі МАХ» 32gb золотого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .
Після чого ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, з таємно викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 2366 гривень 67 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.
В судовому засіданні захисник зазначила, що під час судового розгляду у обвинуваченого не було захисника, йому не було роз`яснено порядок судового розгляду, передбаченого ст. 349 КПК України. Крім того, вказала на те, що на ОСОБА_7 здійснювався тиск з боку працівників поліції.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги захисника, просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Перевіряючи доводи захисника про те, що судом було порушено право обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, оскільки йому не було роз`яснено порядок судового розгляду провадження, передбачений ст. 349 КПК України, та не було залучено захисника, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст. 349 КПК України, під час судового розгляду кримінального провадження суд повинен визначити обсяг доказів, що підлягає дослідженню та порядок їх дослідження.
З наведеного слідує, що суд при розгляді провадження з метою створення сторонам необхідних умов для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості, повинен визначити обсяг доказів, що підлягає дослідженню, порядок їх дослідження, дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку, виклавши свої висновки в ухваленому ним вироку.
Колегія суддів звертає увагу, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 було розглянуто судом в загальному порядку, з дослідженням доказів в судовому засіданні.
Так, судом першої інстанції відповідно до ч. 2 ст. 349 КК України встановлено обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження, а саме: допит обвинуваченого та дослідження письмових доказів, що й було зроблено судом першої інстанції, що підтверджується журналом судового засідання від 21 жовтня 2020 року та технічним носієм інформації, на якому зафіксовано вказане судове засідання. Будь-яких обмежень в реалізації наданих законом прав обвинуваченому під час судового розгляду, апеляційним судом не виявлено.
Апеляційним судом встановлено, що в судовому засіданні 21 жовтня 2020 року, що підтверджується розпискою обвинуваченого (а.с. 16) судом були роз`яснені права обвинуваченому, який зазначив, що права йому зрозумілі, в послугах захисника не потребує, жодних клопотань від обвинуваченого не надходило, в тому числі і про надання йому захисника, а тому доводи захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження матеріалами провадження.
Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, надав суду пояснення з обставин вчиненого злочину.
Обставин, які б свідчили про здійснення будь-якого тиску з боку працівників поліції на обвинуваченого, судом апеляційної інстанції не встановлено. При цьому, заяв від обвинуваченого ОСОБА_7 про здійснення на нього тиску ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду провадження у суді, не надходило, дії працівників поліції не оскаржувалися, та будь-яких доказів щодо застосування до нього недозволених методів ведення розслідування, ним надано не було.
Таким чином, доводи захисника про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження, оскільки повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4