Справа № 991/1575/21
Провадження № 1-кс/991/1606/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_3 щодо нерозгляду клопотання вих. № 25 від 01.02.2021 у кримінальному провадженні № 0003558 від 16.03.2013,
ВСТАНОВИВ:
04.03.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (далі ДП МОУ «Укрвійськбуд») на бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_3 щодо нерозгляду поданого ним клопотання вих. № 25 від 01.02.2021 у кримінальному провадженні № 0003558 від 16.03.2013.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.03.2021 для розгляду скарги визначено слідчого суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .
У скарзі адвокат ОСОБА_2 зазначає, що 01.02.2021 ним, як представником потерпілого ДП МОУ «Укрвійськбуд» у кримінальному провадженні № 0003558 від 16.03.2013 було направлено клопотання № 25 від 01.02.2021 до Генерального прокурора України про прийняття процесуального рішення в порядку ст.ст. 36, 216, 218 КПК України. Клопотання було отримано Офісом Генерального прокурора 03.02.2021. Станом на 11.02.2021 будь-яких повідомлень про результати розгляду вказаного клопотання до адвоката ОСОБА_2 або до ДП МОУ «Укрвійськбуд» не надходило.
Адвокат ОСОБА_2 вважає, що клопотання № 25 від 01.02.2021 мало розглядатися Генеральним прокурором відповідно до вимог ст. 220 КПК України. Саме через відсутність розгляду вказаного клопотання виникла бездіяльність Генерального прокурора. Зміст клопотання адвоката ОСОБА_2 № 25 від 01.02.2021 стосується питання доручення здійснення досудового розслідування детективам НАБУ постановою Генерального прокурора України і незаконного визначення підслідності за іншим органом досудового розслідування постановою начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі САП), який не є Генеральним прокурором або його заступником.
Також у скарзі вказано, що 12.02.2021 адвокатом ОСОБА_2 до Вищого антикорупційного суду було подано скаргу на № 29/юр на бездіяльність Генерального прокурора України ОСОБА_3 , яку було повернуто заявнику ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 від 16.02.2021 у справі № 991/1067/21. Заявник вважає, що слідчим суддею не було враховано, що 1) відповідно до витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0003558 розмір завданої шкоди становить 15 238 180 грн., це в 500 і більше разів перевищує розмір вчинення кримінального правопорушення, 2) кримінальне правопорушення вчинене керівником державного підприємства заснованого на майні Збройних Сил України з 100% державною власністю, 3) план санації під час фіктивного банкрутства державного підприємства підписувала особа, яка була членом Кабінету Міністрів України.
На думку адвоката ОСОБА_2 скарга має розглядатись Вищим антикорупційним судом. Заявник просить зобов`язати Генерального прокурора ОСОБА_3 розглянути його клопотання № 25 від 01.02.2021 про прийняття процесуального рішення, а саме: скасування постанови начальника третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді САП ОСОБА_4 від 15.07.2020 про визначення підслідності у кримінальному провадженні у порядку, встановленому ст. 220 КПК України.
Згідно змісту скарги Головним управлінням Національної поліції у м. Києві розслідувалось кримінальне провадження № 0003558 від 16.03.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України, за фактом зловживання службовими особами Міністерства оборони України та ДП МОУ «Укрвійськбуд» своїм становищем під час відчуження майнового комплексу в АДРЕСА_1 , що заподіяло шкоду на загальну суму 15 238 180 грн.
Постановою від 18.12.2018 Генеральний прокурор України ОСОБА_5 доручив здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003558 детективам Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ).
Постановою від 15.07.2020 начальник третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 визначив підслідність у кримінальному провадженні № 0003558 від 16.03.2013 за слідчими ГУНП у м. Києві. Таке рішення було обумовлено тим, що здобутими у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003558 доказами не встановлено факту вчинення кримінального правопорушення особами, визначеними у п.п. 1,2 ч. 5 ст. 216 КПК України, та не підтверджено факту заподіяння шкоди у розмірах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.
У п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, серед яких бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ДП МОУ «Укрвійськбуд» оскаржує бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_3 щодо нерозгляду його клопотання про скасування постанови прокурора САП та доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003558 детективам НАБУ.
Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
На думку слідчого судді скарга ОСОБА_2 не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді та підлягає поверненню.
Цей висновок ґрунтується на такому.
Відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
У примітці ст. 45 КК України визначається, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.
У п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України визначено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов:
1) кримінальне правопорушення вчинено:
Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України;
державним службовцем, посада якого належить до категорії «А»;
депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад;
суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру»;
особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище;
військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України;
керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;
2) розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);
3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003558 від 16.03.2013 здійснювалось за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України, Головним управлінням Національної поліції у м. Києві.
В подальшому здійснення досудового розслідування у вказаному провадженні Генеральним прокурором України ОСОБА_5 було доручено детективам НАБУ.
15.07.2020 прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0003558 від 16.03.2013 за слідчими ГУНП у м. Києві. Прокурор послався на те, що здобутими доказами не встановлено факту вчинення кримінального правопорушення особами, визначеними п. п. 1,2 ч. 5 ст. 216 КПК України, та не підтверджено факту заподіяння шкоди у розмірах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Отже, орган досудового розслідування у вказаному провадженні змінювався, і на даний момент його досудове розслідування проводиться слідчими ГУНП у м. Києві.
Відповідно до п. 20-2 розділу ХІ Перехідних положень КПК України підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:
1) з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду»;
2) до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду (ч. 2 ст. 33-1 КПК України).
З урахуванням положень чинного кримінального процесуального закону слідчий суддя Вищого антикорупційного суду не може здійснювати судовий контроль у кримінальному провадженні № 0003558 від 16.03.2013, адже:
-на даний момент відповідно до постанови прокурора від 15.07.2020 не встановлено вчинення злочину відповідним суб`єктом та заподіяння шкоди у відповідному розмірі, визначених п.п. 1-3 ч. 5 статті 216 КПК України, і на цій підставі змінено підслідність кримінального правопорушення;
-відомості щодо кримінального провадження № 0003558 були внесені до ЄРДР 16.03.2013, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» (22.09.2019), і досудове розслідування у ньому здійснюється не детективами НАБУ.
Отже, у слідчого судді Вищого антикорупційного суду відсутні повноваження для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора у вказаному провадженні.

Адвокат ОСОБА_2 зазначив, що йому вже поверталась скарга на бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_3 щодо нерозгляду поданого ним клопотання вих. № 25 від 01.02.2021 у кримінальному провадженні № 0003558 від 16.03.2013. у зв`язку з непідсудністю її Вищому антикорупційному суду. Він не погоджується з таким висновком, адже, за його твердженням, фабула витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0003558 свідчить, що розмір завданої шкоди становить 15 238 180 грн, що в 500 і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення. Також адвокат ОСОБА_2 зазначає, що в.о. Міністра оборони України ОСОБА_7 є особою, яка підпадає під перелік суб`єктів, визначених у п.1 ч. 5 ст. 216 КПК України, а колишній керівник ДП МОУ «Укрвійськбуд» ОСОБА_8 обіймав посаду керівника державного підприємства у статутному капіталі якого частка держави становить 100%, а тому також є особою, яка підпадає під перелік суб`єктів, визначених у п.1 ч. 5 ст. 216 КПК України. Всі ці обставини, на його думку, свідчать про підсудність справи Вищому антикорупційному суду.
Дослідивши матеріали, долучені до скарги, слідчий суддя встановив, що вказані факти ґрунтуються лише на твердженнях заявника. Так, адвокат ОСОБА_2 посилається на зміст фабули у кримінальному провадженні № 0003558, однак не надає копії витягу з ЄРДР, яка б надала змогу встановити його зміст.
Крім цього, адвокат ОСОБА_2 наводить приклад судового рішення щодо оскарження бездіяльності Генерального прокурора, яке не релевантне до обставин цієї скарги. Так, в ухвалі слідчого судді від 13.01.2021, долученої до скарги, розглядалось питання бездіяльності щодо розгляду клопотання про визначення органу досудового розслідування у провадженні, яке здійснювалось щодо фактів можливого вчинення кримінальних правопорушень, підслідних НАБУ, у межах кримінального провадження, відомості про які були внесені до ЄРДР 20.10.2020, і підслідність у якому початково була визначена за детективами НАБУ відповідно до вимог ст. 216 КПК України, а не визначалась окремою постановою Генерального прокурора України у ході здійснення досудового розслідування.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, 304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_3 щодо нерозгляду клопотання вих. № 25 від 01.02.2021 у кримінальному провадженні № 0003558 від 16.03.2013 повернути заявнику.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1