Справа № 164/356/21
п/с 1-кп/164/94/2021
Категорія: 411100000
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 квітня 2021 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000384 від 11 вересня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ківерці Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, раніше судимого: 20 жовтня 2011 року Ківерцівським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 187 КК, ч. 1 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 186 КК, ст. 70 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ковельського міського суду Волинської області від 13 травня 2015 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 3 роки 2 місяці 11 днів; 8 листопада 2017 року апеляційним судом Волинської області за ч. 2 ст. 187 КК, ст. 71 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, покарання не відбув, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення умисного тяжкого злочину, відбуваючи з 30 листопада 2017 року покарання у виді позбавлення волі в державній установі „Маневицька виправна колонія № 42, що по вул. Андрія Снітка, 25 в смт. Маневичі Волинської області, на шлях виправлення та перевиховання не став, проявив себе як злісний порушник встановленого режиму відбування покарання, за що неодноразово піддавався дисциплінарним стягненням.

Так, 30 березня 2019 року Маневицьким районним судом Волинської області через безуспішність застосування всіх інших, попередніх, заходів впливу винесено ухвалу про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу (ПКТ) строком на три місяці.
Під час відбування вказаного стягнення ОСОБА_4 продовжував свої умисні дії, направлені на ігнорування встановлених норм поведінки засуджених. Так, 22 квітня 2020 року йому було оголошено сувору догану за те, що останній всупереч вимогам абз. 7 ч. 4 ст. 107 КВК України 18 квітня 2020 року, перебуваючи в камері ПКТ, проробив наскрізний отвір до сусідньої камери.
В подальшому 10 червня 2020 року, 22 червня 2020 року та 26 червня 2020 року всупереч вимогам п. 2 ч. 6 Розділу XXI Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, відповідно до якого постільні речі видаються тільки на час сну, в категоричній формі відмовився виконувати вказівку представника адміністрації установи щодо виносу спальних речей, чим допустив порушення абз. 4 ч. 3 ст. 107 КВК України, за що відповідно 17 червня 2020 року, 25 червня 2020 року та 2 липня 2020 року ОСОБА_4 було оголошено суворі догани, а загалом під час відбування стягнення в ПКТ засуджений ОСОБА_4 шість разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Після відбування стягнення в приміщенні камерного типу, засуджений ОСОБА_4 із неодноразово проведених бесід виховного характеру, а також прийнятих мір дисциплінарного впливу належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення вперто не бажає ставати, вчиняв і продовжує на даний час порушувати режим утримання, відмовляючись виконувати вимоги службових осіб установи, які відповідно до ст. 135 КВК України не наділені правами застосовувати до засудженого передбачені законом (ст. 132 КВК України) заходи стягнення.
Так, 29 липня 2020 року засуджений ОСОБА_4 о 16 годині перебував з тильної сторони приміщення відділення соціально-психологічної служби № 3, чим порушив вимоги абз. 12 ч. 4 ст. 107 КВК України, відповідно до якого засудженим забороняється самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації колонії у гуртожитках та відділеннях, у яких вони не проживають, або на виробничих об?єктах, на яких вони не працюють. 22 серпня 2020 року о 17 годині 20 хвилин під час проведення вечірньої поіменної перевірки ОСОБА_4 в порушення вимог абз. 2, 4 ч. 3 ст. 107 КВК України, відповідно до якого засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії, почав виражати своє невдоволення режимом відбування покарання, при цьому на адресу представників адміністрації установи висловлювався нецензурними словами, на зроблені зауваження не реагував. 29 серпня 2020 року о 12 годині 25 хвилин працівниками установи у засудженого ОСОБА_6 вилучено медичний шприц для ін`єкцій, який відповідно до Додатку 3 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених 28 серпня 2018 року наказом Міністерства юстиції України № 2823/5, належить до предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено. 30 серпня 2020 року, 31 серпня 2020 року, 1 вересня 2020 року, 2 вересня 2020 року та 21 вересня 2020 року ОСОБА_4 всупереч вимогам абз. 2, 4 ч. 3 ст. 107 КВК України відмовився виконувати законну вимогу представників адміністрації установи і не виніс з камери дисциплінарного ізолятора, де перебував, спальні речі. 1 вересня 2020 року представниками адміністрації установи в камері, де відбував дисциплінарне стягнення ОСОБА_4 , було виявлено наскрізний отвір в стіні в сусідню камеру, чим було порушено вимоги абз. 7 ч. 4 ст. 107 КВК України. 9 вересня 2020 року під час вибіркового обшуку камери ДІЗО в засудженого ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон „Fly, SIM-карту та зарядний пристрій, які відповідно до Додатку 3 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань належать до заборонених предметів. 1 грудня 2020 року ОСОБА_4 проігнорував вказівку виконати команду „Підйом та вийти на ранкову поіменну перевірку. Продовжуючи свої умисні дії, направлені на вчинення непокори законним вимогам представників адміністрації установи, ОСОБА_4 1 лютого 2021 року всупереч вимогам ч. 5 ст. 118 КВК України, відповідно до якої засуджені в порядку черговості можуть залучатися на безоплатній основі до робіт по благоустрою установи, будучи залученим до таких робіт згідно затвердженого в.о. начальника установи графіка залучення до робіт по благоустрою засуджених відділення СПС № 5 на лютий 2021 року, категорично відмовився виконувати такі роботи і до виконання робіт не приступив.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 391 КК України, оскільки він, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, будучи засудженим за умисний злочин, порушував вимоги режиму відбування покарання, за що протягом року піддавався стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу і продовжував вчиняти іншу протидію адміністрації установи виконання покарань у законному здійсненні її функцій.

Під час досудового розслідування 6 квітня 2021 року між прокурором Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000384, та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, зобов`язувався під час судового розгляду беззастережно визнати обвинувачення у кримінальному провадженні. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 391 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання передбачена санкцією ст. 391 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїі призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 110, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 6 квітня 2021 року, укладену між прокурором Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншоїв кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000384 від 11 вересня 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, призначивши покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком апеляційного суду Волинської області від 8 листопада 2017 року- 9 (дев?ять) місяців позбавлення волі і остаточно визначити до відбування 1 (один) рік 9 (дев?ять) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 7 квітня 2021 року.

На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1