Справа № 372/4180/20
Провадження 1-кс-811/21
ухвала
Іменем України

15 липня 2021 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача,

В С Т А Н О В И В:

03.04.2019 року ОСОБА_3 , звернулась до суду із скаргою, в якій вказує на те, що слідчим і дізнавачем СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області неодноразово закривалось кримінальне провадження, але ухвалами суду вони скасовувались як незаконні.

У кримінальному провадженні вона має статус потерпілої.

Після чергового скасування постанови старшого дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 31.12.2020 року проводиться досудове розслідування, про наслідки якого їй не відомо.

В червні 2021 року вона звернулась до дізнавача із клопотанням, в якому просила здійснити процесуальні дії, які потрібні для встановлення об`єктивної істини по справі.

До цього часу дізнавачем дане клопотання не розглянуто, та не повідомлено про наслідки розгляду.

Тому скаржник вимушений звернутися до суду з даною скаргою, та просить визнати неправомірною бездіяльність старшого дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 та зобов`язати її розглянути клопотання потерпілої з дотриманням вимог КПК України, та надати обґрунтовану відповідь за наслідками його розгляду.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Слідчий, та прокурор в судове засідання не з`явились, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, перевіривши та дослідивши подані письмові докази, приймає до уваги наступне.

Відповідно од п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Під час розгляду скарги встановлено наступні обставини.

Скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій вказує на те, що дізнавачем СД Обухівського РУП ГУ НП в Київській області неодноразово закривалось кримінальне провадження, але ухвалами суду постанови скасовувались як незаконні. У кримінальному провадженні ОСОБА_3 має статус потерпілої.

Після чергового скасування постанови старшого дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 31.12.2020 року проводиться досудове розслідування, про наслідки якого скаржнику не відомо.

В червні 2021 року вона звернулась до дізнавача із клопотанням, в якому просила здійснити процесуальні дії, які потрібні для встановлення об`єктивної істини по справі.

До цього часу дізнавачем дане клопотання не розглянуто, та не повідомлено про наслідки розгляду.

Тому скаржник вимушений звернутися до суду з даною скаргою, та просить визнати неправомірною бездіяльність старшого дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 та зобов`язати розглянути клопотання потерпілої з дотриманням вимог КПК України, та надати обґрунтовану відповідь за наслідками його розгляду.

Отже, дізнавачем не було вчинено будь-яких процесуальних дій, спрямованих на повне та всебічне дослідження обставин кримінального правопорушення, не було проведено будь-яких інших дій спрямованих на встановлення осіб, причетних до вчинення злочину та встановлення об`єктивної істини у справі.

Відповідно до п. п.10, 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є зокрема: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Згідно ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений зокрема: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений зокрема: проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.

Згідно ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Згідно ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зокрема: зобов`язання вчинити певну дію.

Вирішуючи вимоги скарги на засадах диспозитивності кримінального судочинства, вважаю, що доводи скарги про неправомірність бездіяльності дізнавача знайшли підтвердження під час розгляду, доведені сукупністю досліджених доказів, є переконливими.

Причини несвоєчасного звернення до суду із скаргою є поважними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази своєчасного вручення копії оскаржуваної постанови.

За таких обставин, скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 та зобов`язати розглянути клопотання ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1