Справа № 545/2100/21
Провадження № 1-в/545/326/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника колонії ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в режимі відеоконференції з державною установою «Надержинщинська виправна колонія №65» заяву про умовно-дострокове звільнення засудженої: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта неповна середня, не заміжньої, громадянки України, українки, до засудження не працевлаштованої, до засудження мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .
Раніше судимої: 1) 25.10.2006 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ст.ст.15, 308 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки; 2) 18.04.2007 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднано не відбутий строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі за вироком Кагарлицького районного суду від 25.10.2006 року і остаточно визначено до відбуття 3 роки 7 місяців позбавлення волі; 3) 31.08.2016 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки, 4) 01.10.2018 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Засуджена: 05.11.2018 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ст.309 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. 13.02.2019 року ухвалою Апеляційного суду Черкаської області зараховано в строк відбування покарання терміну відбутого покарання з 01.10.2018 року по 01.11.2018 року з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі,-
встановив:

До Полтавського районного суду звернулася засуджена ОСОБА_5 з клопотанням про застосування щодо неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що вона сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Засуджена та її захисник у судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити, надавши пояснення, що за змістом аналогічні тим, які викладені у клопотанні.

Прокурор та представник адміністрації установи заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджена не довела свого виправлення.

Заслухавши думку прокурора, представника адміністрації установи, захисника, пояснення засудженої, дослідивши матеріали заяви та особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У відповідності з частинами 2, 3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 засуджена 05.11.2018 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ст.309 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. 13.02.2019 року ухвалою Апеляційного суду Черкаської області зараховано в строк відбування покарання терміну відбутого покарання з 01.10.2018 року по 01.11.2018 року з розрахунком 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Початком строку відбування покарання ОСОБА_5 є 01.10.2018 року, а кінцем строку відбування покарання для засудженої має бути 01.12.2021 року.

Згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
З поданої до заяви характеристики засудженої ОСОБА_5 вбачається, що з 02.10.2018 року утримувалася в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», де характеризувалась негативного, мала одне стягнення, заохочень не мала, до роботи не залучалась.
З 21.03.2019 року відбувала міру покарання в державній установі «Чернігівська виправна колонія №44», де характеризувалась негативно, мала п`ять стягнень, заохочень не мала.
Починаючи з 02.12.2020 року відбуває покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)». За час відбування покарання характеризувалася задовільно. Стягнень та заохочень не має. Працевлаштована на підприємстві установи у виробничій бригаді №15 швачкою. До виконання поставлених завдань ставиться задовільно та під контролем адміністрації.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, спілкується з обмеженим колом осіб. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, з метою мати поблажливе ставлення до себе.
Згідно статті 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія», але участь приймає не завжди.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що засуджена ОСОБА_5 за час відбування покарання не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України, тому що на даний час не досягла необхідного ступеня виправлення та не має впевненості в її право слухняній поведінці після звільнення з місць позбавлення волі, так як засуджена ОСОБА_5 не одноразово судима, належних висновків для себе не зробила, за час відбування покарання заохочень не має, має тільки шість стягнень, що свідчить про небажання до соціально-правомірного життя в суспільстві після звільнення, а відтак в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1