Справа № 301/1265/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/894/20 за апеляційною скаргою начальника Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернуто прокурору з метою усунення недоліків протягом розумного строку.

В ухвалі суду першої інстанції вказується на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, згідно обвинувального акту, 5 травня 2020 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, заїжджаючи в населений пункт м. Іршава, зі сторони с. Сільце, Іршавського району, та рухаючись по вулиці Шевченка у напрямку центру м. Іршава, Закарпатської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та дорожні умови, чим не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вживав заходів для зменшення швидкості, що призвело до втрати керування автомобілем при проїзді заокругленості дороги ліворуч по ходу свого руху, не дотримався безпечного інтервалу та, будучи у боковому заносі, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який у той час рухався по правому краю проїзної частини смуги руху водія ОСОБА_6 , біля узбіччя, у зустрічному напрямку. Окрім того, в ухвалі вказується на те, що в обвинуваченні не зазначено конкретного місця, де стався наїзд на пішохода, а лише зазначено що ДТП сталася по вулиці Шевченка у напрямку центру м. Іршава, при проїзді заокругленості дороги ліворуч. У той же час, згідно відомостей, які зазначені у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, огляд місця дорожньо-транспортної пригоди 05.05.2020 року проводився поблизу будинку № 135 по вул. Шевченка в м. Іршава (а. с. 14). Тобто, місце вчинення ДТП можливо визначити з прив`язкою до адреси, однак, всупереч вимогам закону в обвинуваченні не зазначено точного місця вчинення злочину. В обвинувальному акті також вказано, що в порушення вимог ПДР ОСОБА_8 «проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни», «при виборі безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та дорожні умови». При цьому, в обвинувальному акті не зазначено, які саме елементи дорожньої обстановки та дорожні умови не враховано обвинуваченим, яким чином вони змінилися. В ухвалі також вказується на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого. Згідно обвинувального акту, невиконання водієм ОСОБА_6 вказаних вище вимог пунктів Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, зокрема, отриманням ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою його смерть. Обвинувальний акт містить перелік всіх тілесних ушкоджень, що були заподіяні потерпілому, однак, у ньому не зазначено дати та місця смерті потерпілого ОСОБА_9 .. Отже, формулювання обвинувачення є неконкретним. Відсутність в обвинувальному акті чіткого, що ґрунтується на доказах, викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, тобто всіх обставин, які мають значення для кримінального провадження, залишає відкритим питання про те, чи досліджені і відкинуті органом досудового розслідування (стороною обвинувачення) всі інші можливі версії вчинення кримінального правопорушення, тобто, чи відповідає зміст і форма кримінального провадження засаді презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини. Така невідповідність обвинувального акту вимогам КПК УКраїни обмежує як право сторони захисту, так і право потерпілого обстоювати свої законні інтереси, а стороні обвинувачення можливість доводити обвинувачення, сформульоване в обвинувальному акті. Отже, зазначені недоліки обвинувального акту унеможливлюють провести судовий розгляд кримінального провадження всебічно та об`єктивно.
Прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню. Вказані судом підстави повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків вважає неспроможними та необґрунтованими. Стверджує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та всі інші відомості. Вказує і на те, що перелічені в ухвалі підстави для повернення обвинувального акту, свідчать про те, що суд вдався до оцінки доказів, оскільки у кримінальному провадженні підлягають доказуванню час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Зазначає, що в обвинувальному акті слідчим, прокурором конкретизовано злочин, зокрема: подія кримінального правопорушення, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, що формулювання обвинувачення, відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Просить ухвалу скасувати, призначивши по кримінальному провадженню новий розгляд у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши викладені в обвинувальному акті відомості, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін кримінального провадження, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що сторони кримінального провадження належним чином повідомлені про час та місце розгляду кримінального провадження й будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин їхньої неявки, а також заяв про бажання брати участь в розгляді апеляційної скарги, від них не надходило, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого і його явка обов`язковою при розгляді справи апеляційним судом не визнавалась, а також те, що апеляційним судом розгляд справи неодноразово відкладався.
Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції здійснюється в межах доводів апеляційної скарги.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 прокурору, а висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України з наведених в ухвалі підстав, колегія суддів визнає такими, що не є підставою для його повернення прокурору з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як убачається зі змісту обвинувального акту, такий складений слідчим та затверджений прокурором, а також підписаний ними, містить дату та місце його складання, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого та потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого та прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про: відсутність цивільного позову; розмір витрат на залучення експерта; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання (а. к. п. 1 13).
Із матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 14-19), розписку підозрюваного та захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 20).
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та всі інші відомості, передбачені цією нормою, - колегія суддів визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, а висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, - вважає такими, що спростовуються наведеним вище.
При цьому, такими, що знайшли своє підтвердження апеляційний суд вважає і доводи апеляційної скарги про те, що в обвинувальному акті слідчим, прокурором конкретизовано злочин, зокрема: подія кримінального правопорушення час місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, що відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Разом із тим, проаналізувавши зміст обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає такими, що не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України й не дають підстав для його повернення прокурору.
Тому, наведені в оскаржуваній ухвалі обставини, на які суд першої інстанції посилається як на підстави для повернення обвинувального акту, на переконання колегії суддів, не свідчать про необхідність повернення обвинувального акту прокурору та не перешкоджають суду першої інстанції розглянути кримінальне провадження з огляду на викладене в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_6 ..
Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору із наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення неможлива на стадії підготовчого судового засідання, так як указані питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті, що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість доводів апеляційної скарги про те, що перелічені в ухвалі суду першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту свідчать про те, що суд вдався до оцінки доказів, оскільки час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення підлягають доказування під час розгляду кримінального провадження по суті, а не в ході підготовчого судового засідання.
Разом із тим, апеляційний суд також бере до уваги і те, що прокурор має право змінити обвинувачення у порядку ст. 338 КПК України.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав начальник Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити.
Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2020 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 повернуто прокуророві - скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: