ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/2303/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/707/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року повернуто прокурору обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_7 фактично зведено до посилання на правову кваліфікацію кримінального правопорушення та на положення ч. 2 ст. 307 КК України без зазначення доведених даних про подію (час, місце, спосіб) злочину, форму вини, мотив і мету його вчинення, фактів, які впливають на ступінь його тяжкості тощо. Відсутність належного викладення формулювання конкретного обвинувачення в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого.
Крім того, суд першої інстанції зазначив в оскаржуваному судовому рішенні, що в обвинувальному акті взагалі відсутня його обов`язкова складова, передбачена п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, - формулювання обвинувачення, в обвинувальному акті викладено лише фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого.

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі.
В обґрунтування своєї вимоги апелянт вказує на те, що суд безпідставно повернув прокурору обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , так як в обвинувальному акті повністю зазначені відомості, передбачені ст.291 КПК України, а саме найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення з зазначенням встановлених під час досудового розслідування часу, місця та усіх інших обставин кримінального правопорушення, в тому числі мета та мотив його вчинення, також обвинувальний акт містить правову кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, дату та місце його складання.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та його захисника, які залишили вирішення цього питання на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
При цьому обвинувачення, згідно п. 13 ч. 1ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.
Висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачення сформульовано неповно, не конкретно та містить протиріччя, є передчасними.
З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.
Відповідно до правових висновків, які містяться у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року, суду належить проаналізувати точний зміст положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, а також норм, що формують інститут обвинувачення у чинному кримінальному процесуальному законодавстві.
Згідно з зазначеною нормою цього закону обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз юридичної складової цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); 3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті №0000005 стосовно ОСОБА_7 прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що в повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення та можливість суду роз`яснити його обвинуваченим (арк.2-6 т.1).
Також, відповідно до звукозапису судового засідання від 11.08.2020 року, сторона захисту не заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, що свідчить про те, що пред`явлене обвинувачення є зрозумілим для сторони захисту.
Окрім того , як вбачається з матеріалів кримінального провадження за вказаним обвинувальним актом стосовно ОСОБА_7 було двічі ухвалено вироки, які були скасовані Харківським апеляційним судом. При цьому ухвала Харківського апеляційного суду від 2 червня 2020р. не містить посилання на невідповідність обвинувального акту вимогам закону, його неконкретність або відсутність формулювання обвинувачення, та необхідність повернення його прокурору. (а.с.124 т.3). Відповідно до вимог ч.3 ст. 415 КПК України, саме висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 370, 291, 415 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 11 серпня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді