Справа № 944/4853/20
Провадження №1-кп/944/672/21
29.03.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 Кримінального кодексу України у зв`язку із дійовим каяттям та закриття з цієї підстави кримінального провадження. Зазначив, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу відноситься до кримінальних проступків, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю правопорушення, повністю відшкодував завдані потерпілій збитки, а саме у розмірі 5 200, 00 гривень, що підтверджується відповідною розпискою.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав. На запитання головуючого відповів, що зазначені кошти повернув 29 березня 2021 року, перед судовим засіданням, до того часу не звертався до потерпілої щодо відшкодування заподіяної їй шкоди. Також пояснив, що спеціально пошкодив викрадений телефон.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання. Зазначила, що обвинувачений відшкодував їй лише 5200, 00 гривень, однак вартість викраденого мобільного телефону, на її думку, є значно вищою. Також вказаним правопорушення їй завдано моральну шкоду. Крім того, стверджувала, що обвинувачений частково знищив інформацію, яка була в мобільному телефоні, зокрема, щодо її професійної діяльності та банківського рахунку.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечила.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
За змістом ст. 45 Кримінального кодексу України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Таким чином звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних злочинів; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому злочині, активному сприянні нею у розкритті цього злочину та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненням заподіяної шкоди. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 Кримінального кодексу України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, відшкодування її в інший спосіб.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу відноситься до кримінальних проступків, відшкодував майнову шкоду, завдану потерпілій, у розмірі вказаному в обвинувальному акті, в судовому засіданні вказав, що щиро розкаявся. Водночас, суд зазначає таке.
В наданих прокурором матеріалах кримінального провадження відсутні і обвинуваченим не надано жодного доказу, який би свідчив про активне сприяння розкриттю злочину з його боку та щире каяття, оскільки під час досудового розслідування вину він не визнавав та не сприяв у розкритті правопорушення.
Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що він добровільно повернув потерпілій викрадений мобільний телефон, суд оцінює критично, оскільки як встановлено з наданої прокурором розписки від 22 травня 2020 року, ОСОБА_4 передав мобільний телефон слідчому в порядку ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України, тобто в порядку збирання доказів у кримінальному провадженні.
Крім того, як встановлено з обвинувального акта, у даному кримінальному провадженні обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, вказано його щире каяття у вчиненому правопорушенні. Проте, на думку суду, така обставина носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Однак з поведінки обвинуваченого не вбачається дійсного, відвертого каяття. Також як встановлено судом, завдана ним майнова шкода була відшкодована лише 29 березня 2021 року, до цього часу, зокрема, під час досудового розслідування ОСОБА_4 не вживав жодних заходів для відшкодування такої шкоди.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відсутність таких складових дійового каяття, як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що виключає звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст.45 Кримінального кодексу України.
За наведених обставин, клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 45 Кримінального кодексу України, ст. ст. 284, 369 - 372 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Повне судове рішення складено 31 березня 2021 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1