Справа № 464/648/21
Провадження № 11-сс/811/131/21 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника власника майна: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року про відмову у накладенні арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

старший слідчий з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , в якому просить винести ухвалу про накладення арешту у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування, на транспортний засіб - автомобіль марки «Daimler-Chrysler», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності належить ОСОБА_9 , який відповідно оглянутий та вилучений згідно протоколу огляду транспортного засобу автомобіля марки «Daimler-Chrysler», р.н. НОМЕР_1 від 25.01.2021 р.
Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль марки «Daimler-Chrysler», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 .
На ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та постановити нову, якою накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Daimler-Chrysler», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності належить ОСОБА_9 , шляхом заборони користування, розпорядження ними, чи відчуження його, який відповідно оглянутий та вилучений згідно протоколу огляду від 25 січня 2021 року.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала слідчого судді підлягає до скасування з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що оглянутий та вилучений транспортний засіб автомобіль марки «Daimler-Chrysler», р.н. НОМЕР_1 , за допомогою якого гр. ОСОБА_6 здійснювалось транспортування невідомого походження горілчаних виробів, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення (злочину), такий має значення речового доказу (постанова про визнання доказами у кримінальному провадженні від 26.01.2021 р.), а тому з метою позбавлення власників майна та інших невстановлених на даний час осіб, можливості користуватися і розпоряджатися ним (як спосіб арешту, що не призведе до припинення підприємницької діяльності суб`єкта господарювання), вчинити дії, які призведуть до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, відшкодування заподіяних державі збитків, встановлення усіх учасників злочинної діяльності, виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, пояснення представника власника майна ОСОБА_6 про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ухвала слідчого судді про відмову у накладенні арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 26 січня 2021 року до ЄРДР №0000005 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, зокрема, що 25 січня 2021 року черговим відділу оперативного реагування УОП ГУ ДФС у Львівській області отримано від працівників державної прикордонної служби України інформування про встановлення факту транспортування в населеному пункті Шегині, Мостиського району, Львівської області автомобілем марки «Daimler-Chrysler», р.н. НОМЕР_1 , підакцизних товарів горілчаних виробів без супроводжуючих документів та можливо з підробленими марками акцизного податку. В результаті виїзду групи оперативного реагування ГУ ДФС у Львівській області, на околиці с. Шегині, Мостиського району, виявлено вищевказаний автомобіль, який знаходився на АЗС «ANP».

26 січня 2021 року старший слідчий з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , в якому просить винести ухвалу про накладення арешту у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування, на транспортний засіб - автомобіль марки «Daimler-Chrysler», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності належить ОСОБА_9 , який відповідно оглянутий та вилучений згідно протоколу огляду транспортного засобу автомобіля марки «Daimler-Chrysler», р.н. НОМЕР_1 від 25 січня 2021 року.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль марки «Daimler-Chrysler», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 .

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що у клопотанні слідчий пов`язує необхідність накладення арешту на вилучений автомобіль з метою збереження речових доказів, проте слідчим в клопотанні про накладення арешту, постанові про визнання речовими доказами, а також під час розгляду клопотання не доведено, за якими саме ознаками автомобіль марки «Daimler-Chrysler», р.н. НОМЕР_1 , віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні.

У зв`язку з наведеним слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно.

Колегія суддів погоджується із вищенаведеним висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 170, ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З врахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність відмови в накладенні арешту на майно, оскільки прокурором не наведено законних підстав для цього, й своє рішення належним чином вмотивував.

Також, під час розгляду в суді апеляційної інстанції представник власника майна - ОСОБА_6 вказав, що він користуються автомобілем марки «Daimler-Chrysler», р.н. НОМЕР_1 з метою отримання прибутку, який на праві власності належить ОСОБА_9 та вважає себе добросовісним користувачем.

Крім цього, під час розгляду в суді апеляційної інстанції прокурор не довів необхідність такого арешту.

Більше того, санкція статті ч.1 ст. 204 КК України передбачає штраф від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, тобто без конфіскації чи спеціальної конфіскації.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності судового рішення колегія суддів вважає безпідставними й до уваги не бере.

З огляду на викладене підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року про відмову у накладенні арешту на майно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3