Справа № 626/1647/21
Провадження № 1-кс/626/505/2021
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23 червня 2021 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження №0000236, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Нагірне, Зачепилівського району, Харківської області, має повну середню освіту, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимий,
- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 22.06.2021 приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , спільно зі своїм знайомим ОСОБА_7 , у якого на передодні бачив грошові кошти, почав вимагати у останнього гроші на випивку, однак ОСОБА_7 відмовив йому.
В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний, протиправний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_7 , які останній мав при собі у правій кишені одягнених на нього штанів. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного діяння, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись ззаду ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком правої руки в область нижньої частини тулубу потерпілого, від чого останній впав на землю, чим спричинив потерпілому фізичний біль.
Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні, протиправні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, відкрито, проти волі ОСОБА_7 , скориставшись тим, що потерпілий не чинить йому опору, заволодів належними ОСОБА_7 грошовими коштами у сумі 800 гривень, які знаходилися у правій кишені штанів потерпілого.
22.06.2021 о 22:40 громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України, у з в`язку з чим, 23.06.2021 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 .

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Нагірне, Зачепилівського району, харківської області, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має повну середню освіту, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимий, характеризується посередньо.

Крім того, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному проваджені у діях ОСОБА_4 встановлено наступні ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України:

1)Може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), зокрема, ОСОБА_4 проживає в одному населеному пункті зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, товаришує з ними та має з ними контактні зв`язки. Враховуючи ці обставини, є підстави вважать, що у разі не обрання стосовно ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, останній будь яким чином (підкупом, погрозами, тиском) може незаконно схилити свідків до спростування показів, які вони надали раніше.

2) може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), зокрема, може вчинити інший корисливий злочин, так як на даний час підозрюваний ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимий, але в 06.12.2017 року був засуджений Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі та звільненого з іспитовим строком на 1 рік.
Вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Обґрунтуванням необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можуть бути: суворість покарання, яке може бути призначено, як слушний елемент в оцінці ризику можливості переховування від органу досудового розслідування та суду чи скоєння іншого злочину. Серйозність висунутих обвинувачень свідчать про те, що державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного та його захисника, які просили обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, пославшись на повне визнання своєї провини, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.186 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні. Також допитаний в судовому засіданні, останній також повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину.
При обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1)Може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), зокрема, ОСОБА_4 проживає в одному населеному пункті зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, товаришує з ними та має з ними контактні зв`язки. Враховуючи ці обставини, є підстави вважать, що у разі не обрання стосовно ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, останній будь яким чином (підкупом, погрозами, тиском) може незаконно схилити свідків до спростування показів, які вони надали раніше.

2) може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), зокрема, може вчинити інший корисливий злочин, так як на даний час підозрюваний ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимий.

Вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

При цьому посилання в клопотанні на те, що останній 06.12.2017 року був засуджений Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі та звільненого з іспитовим строком на 1 рік, суд вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до положень ст.89 КК України, останній вважається раніше не судим, в зв`язку з чим вона не може зазначатися в процесуальних документах.
Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Нагірне, Зачепилівського району, харківської області, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має повну середню освіту, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимий, характеризується посередньо.

Таким чином при вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 не одружений, не працює, міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, у зв`язку з чим, знаходячись на свободі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, або суду, вплинути на свідків, або вчинити інший злочин.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку ст.208 КПК України, а саме з 22год. 40хв. 22.06.2021 року.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненому з застосуванням насильства.

Таким чином, виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, з застосуванням насильства щодо потерпілого ОСОБА_7 , то слідчий суддя приходить до висновку, не визначати розмір застави в даному випадку.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів.
З урахуванням вищевикладеного, підстав для задоволення клопотання захисту про застосування до підозрюваного міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання заступника начальника СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 30 (тридцять) днів, починаючи з 22год. 40хв. 22 червня 2021 року до 22год. 40хв. 21 липня 2021 року.
Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Красноградського районного суду ОСОБА_1