Справа № 279/2124/21
1-кп/279/411/21
У Х В А Л А
іменем України
В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 04.04.2021 року близько 15 годині, разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 знаходились в квартирі свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час власником квартири та присутніми розпивались алкогольні напої, в цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з приводу побутових питань, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , діючи умисно, наніс один удар кулаком в обличчя потерпілої ОСОБА_4 , заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді синця на обох повіках лівого ока; синця на обох повіках правого ока, які згідно акту судово-медичного обстеження №88 від 08.04.2021 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала суду заяву, в якій просила кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України закрити у зв`язку з відмовою від обвинувачення посилаючись на те, що з обвинуваченим ОСОБА_5 помирилась.
Обвинувачений ОСОБА_5 просив суд закрити кримінальне провадження в зв`язку із відмовою потерпілої від підтримання обвинувачення.
Прокурор висловив думку про необхідність закриття провадження у справі, посилаючись на те, що дана справа є справою приватного обвинувачення, а потерпілий в таких справах самостійно вирішує питання, підтримувати таке обвинувачення в суді або ні. Також прокурор зазначив, що оскільки потерпіла у судовому засіданні підтримала свою заяву про закриття провадження, у зв`язку із її відмовою від обвинувачення, яка є добровільним рішенням, підстав для відмови у закритті провадження по справі відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України немає.
Суд, заслухавши думку сторін, дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.477 КПК України, кримінальне провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних проступків, передбачених, зокрема, статтею 125 КК України.
Також слід відмітити, що в силу засади диспозитивності і змагального характеру кримінального судочинства до числа процесуальних прав потерпілого у справах приватного обвинувачення належить його право на відмову від обвинувачення.
У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п.113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".
Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що» ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».
Згідно вимог ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.
Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до частини 1 статті 477 КПК України, кримінальне провадження щодо проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, здійснюється у формі приватного обвинувачення.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, дане провадження є формою приватного обвинувачення, розпочато за заявою потерпілої ОСОБА_4 ..
У відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
У судовому засіданні суд, з`ясувавши позицію потерпілої щодо її бажання відмовитися від обвинувачення, перевіривши, що її рішення є добровільним та свідомим, прийнятим без будь-якого впливу із чиєї б то не було сторони як-то застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, а також розуміння нею наслідків закриття кримінального провадження, дійшов висновку, що відмова потерпілої від обвинувачення відповідає її дійсному бажанню.
З цього приводу слід також зазначити, що відмова потерпілої від обвинувачення це є її процесуальним правом, яке будь-яким чином не може бути обмежене іншими учасниками кримінального провадження або судом.
Таким чином, обов`язковим наслідком відмови потерпілого від обвинувачення, відповідно до приписів ч.4 ст.26 КПК України, є закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що потерпіла ОСОБА_4 відмовилась від обвинувачення, наслідки відмови від обвинувачення їй зрозумілі, жодних претензій до обвинуваченого вона не має, дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, обвинувачений не заперечує проти закриття провадження в зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, суд вважає, що кримінальне провадження слід закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Керуючись ст. ст. 26, 284, 314, 477 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Заяву потерпілої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:
Копія згідно з оригіналом