КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1478/2021 (761/2241/21) Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, терміном до 26 березня 2021 року включно, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каспійськ республіки Дагестан, росіянина, з вищою освітою, одруженого, менеджера «Hungre plastic», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подала апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та звільнити підозрюваного ОСОБА_9 з-під варти в залі суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень та відсутність ризиків, які б виправдовували втручання в права підозрюваного та його тримання під вартою. Додає про відсутність в оскаржуваній ухвалі слідчого судді обґрунтування того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також захисник зазначає про незадовільний стан здоров`я підозрюваного. Стверджує про відсутність нових обставин для утримування підозрюваного під вартою. Додає про порушення права підозрюваного на свободу, оскільки останній утримується під вартою 8 місяців.

У підсумку адвокат вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0004143, відомості про яке 20.03.2013 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

13.09.2019 відомості за фактом умисного пошкодження вчинене шляхом підпалу, органом досудового розслідування Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0006781, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

05.06.2020 відомості за фактом легалізації (відмивання) доходів отриманих злочинним шляхом, органом досудового розслідування СУ ГУНП в Київській області, внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за№0000682, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.
05.06.2020 відомості за фактом шахрайства відносно ОСОБА_12 , органом досудового розслідування СУ ГУНП в Київській області, внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000683, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

17.07.2020 відомості за фактом вимагання відносно ОСОБА_12 , органом досудового розслідування СУ ГУНП в Київській області, внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000824, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
28.12.2020 постановою начальника відділу Київської обласної прокуратури кримінальні провадження №0004143, №0006781 та №0000682, об`єднані в одне кримінальне провадження із визначенням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження №0004143.
28.12.2020 постановою начальника відділу Київської обласної прокуратури кримінальні провадження №0004143 та №0000682, об`єднані в одне кримінальне провадження із визначенням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження №0004143.

28.12.2020 ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №0004143 від 20.03.2013 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 194 (а.с. 180-190 т. 1).
09.01.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 02.02.2021.

22.01.2021 старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із начальником відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року задоволено та продовжено ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, терміном до 26 березня 2021 року включно.

Під час розгляду клопотання про продовженнящодо ОСОБА_9 строку тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Твердження сторони захисту про відсутність у даному кримінальному провадженні доказів на підтвердження обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_9 підозри, не знайшли свого підтвердження, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Такі дані містяться зокрема у поясненнях ОСОБА_12 від 25.03.2020, протоколі огляду від 01.09.2020, протоколі огляду від 01.10.2020, протоколах огляду місця події від 20.03.2013, протоколі огляду місця події (трупа) від 21.03.2013, протоколі огляду місця події від 21.03.2013, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_13 від 25.03.2013, протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 25.03.2013, протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 21.03.2013, протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_15 від 27.03.2013, протоколі допиту свідка ОСОБА_16 від 27.03.2013, протоколі допиту свідка ОСОБА_17 від 16.07.2013, протоколі допиту свідка ОСОБА_18 від 26.11.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_19 від 27.11.2020, протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.11.2020, протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_14 від 26.11.2020, протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 від 26.11.2020, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.11.2020, висновку експерта №789/2 від 13.05.2013, протоколі огляду від 23.12.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_20 від 23.09.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_21 від 23.09.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_22 від 06.10.2020, протоколі допиту свідка ОСОБА_23 від 25.11.2020, протоколах за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомукаційних мереж від 25.11.2019, від 02.12.2019, протоколі огляду від 12.11.2020, протоколі огляду від 16.11.2020, протоколі огляду від 19.11.2020, проколі додаткового допиту свідка від 20.11.2020, протоколі огляду від 13.09.2019, протоколі допиту свідка ОСОБА_24 від 13.09.2019, протоколі допиту свідка ОСОБА_25 від 13.09.2019.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_9 на свободу.

Доводи апелянта щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Доводи захисника стосовно незадовільного стану здоров`япідозрюваногоОСОБА_9 заслуговують на увагу, проте не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді з наведених підстав, через відсутність відомостей медичного характеру про неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги адвоката в частині перевищення сукупного строку тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Враховуючи те, що підозрюваного ОСОБА_9 затримано 11.01.2020 року, за підозрою у вчиненні, у тому числі особливо тяжкого кримінального правопорушення, то станом на день розгляду вказаної апеляційної скарги, а саме станом на 11.02.2021, останній тримається під вартою 13 місяців, що суперечить наведеним нормам КПК України.

Доводи прокурора про те, що сукупний строк тримання підозрюваного під вартою може перевищувати дванадцять місяців, слід визнати необгрунтованими, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, якою передбачено максимальний строк тримання підозрюваного під вартою під час досудового розслідування, не залежно від кількості кримінальних проваджень відносно особи.

Таке порушення тягне за собою скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та необхідність постановлення судом апеляційної інстанції нової ухвали, у відповідності до ч. 3 п. 2 ст. 407 КПК України, якою клопотання слідчого належить задовольнити частково, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем проживання підозрюваного, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку останнього та передбачить запобігання передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Керуючись, ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 403, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_10 та продовжено щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, терміном до 26 березня 2021 року включно, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із встановленою періодичністю;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Підозрюваний ОСОБА_9 має бути негайно доставлений до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . та звільнений з-під варти.

Строк дії ухвали визначити до 26 березня 2021 року включно.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено о 17 годині 50 хвилин 16 лютого 2021 року.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4