Справа №463/1746/21
Провадження №1-кс/463/1243/21
У Х В А Л А

12 квітня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, про відмову у визнанні потерпілим та постанови про закриття кримінального провадження, -

встановив:

скаржник звернувся із скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про скасуванняпостанови слідчого Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, про відмову у визнанні потерпілим та постанови про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 02.05.2020.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження явно перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження, оскільки: не було вжито органом досудового розслідування всіх необхідних заходів для збирання доказів та забезпечення повного та всебічного досудового розслідування; не проведено слідчим необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі; в порушення вимог ч.2 ст.55 КПК України потерпілому спеціально не вручена пам`ятка про його права та обов`язки і не проведено його допит як потерпілого про всі відомі обставини справи. За сукупністю наведеного просить скасувати постанову слідчого.

Скаржник подав заяву про розгляд скарги у його відсутності та просить таку задоволити у повному обсязі.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд скарги, скерував матеріали кримінального провадження №0000133 від 02.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.365 КК України, а тому в порядку ч.3 ст.306 КПК України суд розглядає дану скаргу без його участі.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000133 від 02.05.2020, приходжу до наступного висновку.

Частина перша ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить також скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000133 від 02.06.2020.
В той же час, до матеріалів скарги не долучено копію оскаржуваної постанови слідчого, також як вбачається із матеріалів кримінального провадження така слідчим не виносилась.
Отже, враховуючи наведене, відсутній предмет оскарження в даній частині вимоги скаржника, в зв`язку з чим така задоволенню не підлягає.
Що стосується вимоги про скасування постанови від 16.12.2020р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 02.05.2020, слідчий суддя зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000133 від 02.05.2020, постановою слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 16 грудня 2020 року кримінальне провадження за №0000133від 02.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження №0000133 від 02.06.2020 вбачається, що підставою для внесення даних в ЄРДР являється заява ОСОБА_4 від 16.04.2020, про можливе перевищення службових повноважень окремими працівниками ГУНП в Тернопільській області в рамках кримінального провадження № 0000253.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 05.12.2018 працівники ГУНП в Тернопільській області у ході здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000253 за місцем проживання ОСОБА_4 провели обшук його помешкання. В подальшому, протиправно, всупереч волі заявника, шляхом насильства та обману одягнули йому наручники і силою перемістили на своєму автомобілі з місця його проживання, що по АДРЕСА_1 до м. Тернополя. В Тернополі з ОСОБА_4 будь-яких слідчих дій не проводили та лише наступного для відпустили додому.

З оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження №0000133, встановлено, що слідчим в ході досудового розслідування було проведено слідчі дії та встановлено наступні обставини.
Так слідчим було проведено допит в якості свідка ОСОБА_6 , який показав, що ним у складі групи слідчих здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000253 від 22.09.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
В межах даного кримінального провадження було отримано близько 12 ухвал про надання дозволу на проведення обшуків у різних регіонах України, які необхідно було провести одночасно заступником начальника СУ ГУНП в Тернопільській області було створено групу слідчих, а саме 04.12.2018 до складу якої включено слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 . Такий пояснив, що 05.12.2018 в період з 08.55 по 10.25 слідчий ОСОБА_7 за участю оперативних працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та в присутності понятих провели обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме у приміщенні квартири АДРЕСА_2 . В ході обшуку було виявлено та вилучено речові докази, а саме наркотичні засоби, мобільні телефони, записник, та інші.
05.12.2018 після закінчення обшуку слідчим ОСОБА_7 було вручено ОСОБА_4 повістку про явку в СУ ГУНП в Тернопільській області на 05.12.2018 о 18.00 год., оскільки в останнього необхідно було відібрати пояснення та вирішити питання про вручення йому повідомлення про підозру. На дану повістку ОСОБА_4 повідомив, що бажає їхати з працівниками поліції службовим автомобілем, щоб не витрачати кошти на громадський транспорт. Свою добровільну згоду він підтвердив написанням заяви, яка міститься у матеріалах даного кримінального провадження. Про те, що ця заява написана саме ним, підтверджено почеркознавчою експертизою оскільки заява була використана як вільний взірець його почерку. Висновок експерта міститься в матеріалах кримінального провадження.
05.12.2019 ОСОБА_4 у вечірню пору доби приїхав у м. Тернопіль та був запрошений в СУ ГУНП в Тернопільській області. Під час спілкування ОСОБА_6 з ОСОБА_4 йому було запропоновано надати пояснення однак він відмовився, оскільки повідомив, що буде надавати його в присутності захисника. Після чого ОСОБА_6 запитав в ОСОБА_4 чи зможе він надати пояснення 06.12.2018 на, що останній відповів, що залишиться переночувати в м.Тернопіль і якщо найде адвоката то надасть пояснення.
Наступного дня, 06.12.2018 ОСОБА_4 , о котрій саме годині ОСОБА_6 не пригадує, прибув до ГУНП в Тернопільській області та повідомив, що адвоката він ще не має тому зможе надати пояснення пізніше. Після цього слідчою СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 було вручено ОСОБА_4 повістку про явку 11.12.2018. На вказану повістку ОСОБА_4 прибув з адвокатом та надав пояснення.
З приводу написання заяви ОСОБА_4 щодо вчинення відносно нього злочину, що проявився у незаконному його затримання та в супереч його волі доставки 05.12.2018 із м. Київ у м. Тернопіль та з подальшим утримання його на квартирі у м.Тернопіль в ніч з 05.12.2018 на 06.12.2018 ОСОБА_6 нічого не відомо. При спілкуванні з ОСОБА_4 05.12.2018 та 06.12.2018 останній про ці обставини не заявляв. Про те, що до нього не застосовувався тиск з боку працівників поліції зазначено у його заяві. Де саме в ніч з 05.12.2018 ночував ОСОБА_4 ОСОБА_6 невідомо.
Свідок ОСОБА_7 показав, що в грудні 2018 року перебував на посаді слідчого Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, надав аналогічні покази вищенаведеним. Додатково пояснив, що в подальшому він бачив ОСОБА_4 приблизно через декілька місяців після цього, оскільки у нього на виконання перебувала ухвала суду на його затримання.
Також у межах розслідування кримінального провадження отримано висновок службового розслідування щодо можливих неправомірних дій з боку окремих працівників ГУНП в Тернопільській області. У ході проведення службового розслідування фактів порушення законності та службової дисципліни з боку працівників поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 під час проведення слідчих дій з ОСОБА_4 встановлено не було.
В матеріалах кримінального провадження наявна копія заяви ОСОБА_4 (к/п а.с.116) від 05.12.2018, в якій останній зазначив, що добровільно їде з працівниками поліції для проведення слідчих дій у місто Тернопіль. Дана заява написана без тиску працівників поліції.
Крім цього, встановлено, що відповідно до записів у журналі обліку запрошений, відвідувачів та доставлених ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_4 перебував у приміщенні ГУНП у Тернопільській області 05.12.2018 в період з 19 год. 22 хв. до 21 год. 10 хв. При залишенні вказаного приміщення ОСОБА_4 у вказаному журналі було проставлено власноручно відмітку про відсутність претензій до працівників поліції.
Також у ході здійснення досудового розслідування, відповідно до ст. 135 КПК України було здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_4 за номером мобільного телефону НОМЕР_1 та повідомлено про необхідність його допиту як свідка у даному кримінальному провадженні. Під час телефонної розмови ОСОБА_4 погодився з`явитися на допит як свідок 11.11.2020 у місті Києві. 11.11.2020 приблизно о 21 год. 00 хв. за адресою: вул. Госпітальна, 12, м. Київ ОСОБА_4 прибув для допиту. Однак, у ході розмови ОСОБА_4 відмовився від надання будь-яких показів як свідок, а також підписувати протокол допиту свідка. Після чого він повідомив, що вважає себе потерпілим у даному кримінальному провадженні та надасть покази лише як потерпілий, за участі його адвоката у м. Тернополі, де він планує бути 27.11.2020.
27.11.2020 у ході розмови з ОСОБА_4 було з`ясовано, що він не має можливості прибути до м. Тернополя для проведення допиту.
Диспозиція ч. 2 ст. 365 КК України зазначає, що перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Таким чином, проведеним досудовим розслідуванням під час подій, які мали місце 05.12.2018 за участю ОСОБА_4 не встановлено перевищення службових повноважень працівниками ГУНП в Тернопільській області, тобто умисного вчинення працівниками правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, що супроводжувались насильством або погрозою застосування насильства, зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, які завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, в тому числі інтересам ОСОБА_4 , державним чи громадським інтересам. Всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні проведено, однак доказів перевищення службових повноважень працівниками міліції не здобуто.
Враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що ні в судовому засіданні, ні в ході слідчої перевірки за наслідкам проведення необхідних слідчих дій, не здобуто даних, які вказують на наявність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а відтак підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження немає.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 303-307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, від про відмову у визнанні потерпілим та постанови від 16.12.2020р. про закриття кримінального провадження №0000133 від 02.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1