Справа № 722/2316/16-к
ВИРОК
02.03.2021 року в залі суду смт. Кельменці Чернівецької області Кельменецький районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.125 та ч.1 ст. 286 КК України:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, пенсіонера, не судимого в силу статті 89 КК України.
Сторони кримінального провадження:
прокурор: ОСОБА_4
потерпіла: ОСОБА_5
обвинувачений: ОСОБА_3

25 вересня 2016 року, біля 13 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 знаходився в центі с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області. ОСОБА_3 діючи умисно, на ґрунті тривалих неприязних відносин, вчинив сварку із потерпілою ОСОБА_5 . Під час сварки ОСОБА_3 умисно наніс потерпілій один удар автомобільним домкратом по носі та один удар кулаком руки в ділянку правої вушної раковини. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 наступні легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я: синці верхньої частини правої вушної мушлі, ділянки лівої очниці, проекції внутрішнього кута правого ока, забійну рану спинки носа зліва, злам кісток носа зліва зі зміщенням уламків. Після цього ОСОБА_3 вирвав з рук потерпілої ОСОБА_5 телефон „FLY DS130 і з викраденим телефоном покинув місце вчинення кримінальних правопорушень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок передбачений частиною 2 статті 125 КК України, а саме умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_5 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Крім того, ОСОБА_3 вичинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 186 КК України не визнав. ОСОБА_3 дав суду показання про те, що у 2011 році він передав в оренду ОСОБА_6 , який є чоловіком ОСОБА_5 , приміщення розташоване в АДРЕСА_2 . В подальшому у ОСОБА_3 із потерпілою ОСОБА_5 склалися неприязні відносини з приводу того, що потерпіла не виконує рішення суду про повернення йому магазину. 25 вересня 2016 року, біля 12 години, ОСОБА_3 на автомобілі „Фіат приїхав до свого приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_2 . В автомобілі, крім ОСОБА_3 , ще був ОСОБА_7 . ОСОБА_5 стояла біля магазину і „підперла магазин чужим автомобілем. ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 і запитав чому вона чергує під магазином, і коли виконає ухвалу суду і звільнить приміщення. ОСОБА_5 сказала, що не буде виконувати ухвалу суду, а магазин не будуть повертати. Між ними виникла сварка, яка тривала біля 5 хвилин. Ніяких предметів у руках ОСОБА_3 під час сварки з ОСОБА_5 не було. Телефону у ОСОБА_5 не бачив. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не було. Після сварки ОСОБА_3 сів в автомобіль і поїхав. ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_5 його оговорює. ОСОБА_5 подала у поліцію багато заяв. ОСОБА_3 стверджує, що не забирав телефон у потерпілої і не наносив їй жодних ударів. Із свідком ОСОБА_8 обвинувачений знаходиться у нормальних відносинах і чому ОСОБА_9 дає такі показання пояснити не може. Після сварки ОСОБА_3 сів у автомобіль і поїхав додому. Ввечері цього ж дня, ОСОБА_10 зателефонували працівники поліції і сказали приїхати до магазину, щоб ОСОБА_5 передала магазин. ОСОБА_11 привіз ОСОБА_3 до приміщення магазину „Рута в АДРЕСА_3 . Там ОСОБА_3 затримали працівники поліції. В подальшому у ОСОБА_3 провели обшук і забрали домкрат з автомобіля і домкрат який знаходився біля естакади.
Встановлені судом обставини стверджуються показаннями потерпілої, свідків, висновками експертиз, письмовими доказами, які були досліджені судом.
Потерпіла ОСОБА_5 дала суду показання про те, що у ОСОБА_6 , який є чоловіком потерпілої, із ОСОБА_3 склалися неприязні відносини. ОСОБА_3 вимагав звільнити магазин, бо йому нібито не платити орендну плату. ОСОБА_3 звертався з позовами до суду і між сторонами неодноразово буди спори в суді. ОСОБА_3 зняв з магазину двері і не давав можливості встановити нові двері. Лист металу, яким заварили вхід до магазину, зірвали і ОСОБА_5 та її дочка чергували біля магазину щоб зберегти товар. ОСОБА_3 до 25 вересня 2016 року постійно вимагав, щоб ОСОБА_5 звільнила приміщення. 25 вересня 2016 року, біля 13 години ОСОБА_5 сиділа в автомобілі, який стояв на земельній ділянці біля перехрестя вулиці Головна та вулиці 28 червня в с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області. В цей час приїхав ОСОБА_3 . В автомобілі із ОСОБА_3 був ОСОБА_7 . ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 і вимагав звільнити приміщення, а саме казав забрати товар і звільнити магазин. ОСОБА_3 вважав, що саме ОСОБА_5 має звільнити приміщення. ОСОБА_3 погрожував, а саме казав, що може вбити. На думку ОСОБА_5 , ОСОБА_3 був п`яний. ОСОБА_5 тримала в руках телефон „FLY, вартість якого зі слів ОСОБА_6 становила 750 або 850 гривень. Вартість цього телефону для потерпілої є істотною. Крім того, у телефоні знаходилася сім-картка, а на рахунку були невикористані кошти. ОСОБА_3 сказав віддати йому телефон. ОСОБА_5 відмовилася. ОСОБА_3 почав погрожувати, що вб`є ОСОБА_5 і спалить її. ОСОБА_3 повернувся до автомобіля на якому приїхав, відчинив багажник і щось взяв. ОСОБА_5 зачинила двері у автомобіль і почала набирати „102, однак не встигла. ОСОБА_3 почав сіпати за двері і погрожував, що поб`є автомобіль. ОСОБА_5 не хотіла, щоб ОСОБА_3 побив автомобіль і відчинила двері. ОСОБА_3 намагався вдарити гідравлічним домкратом червоного кольору і влучив у задню праву стійку автомобіля. Після цього ОСОБА_3 знову погрожував та замахувався домкратом. ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_5 домкратом по голові. ОСОБА_5 тримала в руці телефон і зловила ОСОБА_3 за руку. ОСОБА_3 виривав руку. ОСОБА_5 притиснула руку ОСОБА_3 до автомобіля. Кулаком іншої руки ОСОБА_3 бив ОСОБА_5 по голові. ОСОБА_5 пробувала зателефонувати, однак ОСОБА_3 намагався забрати телефон. Події бачили ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їх дочка, а також ОСОБА_14 . Ніхто з них не реагував. ОСОБА_3 знову спробував вирвати телефон і бив ОСОБА_5 по голові. В цей час до них підійшов ОСОБА_14 і зробив ОСОБА_3 зауваження. ОСОБА_5 втратила увагу і в цей час ОСОБА_3 вирвав із рук ОСОБА_5 телефон та втік до свого автомобіля. ОСОБА_5 побігла за ОСОБА_3 і вимагала віддати телефон. ОСОБА_3 одразу від`їхав. Всього ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 більше п`яти ударів кулаком руки по голові. Він першого удару одразу потекла кров. ОСОБА_3 розірвав плащ ОСОБА_5 . ОСОБА_5 бачила, що ОСОБА_3 віддав телефон ОСОБА_7 , а домкрат поставив собі під ноги. ОСОБА_9 дав ОСОБА_5 телефон щоб зателефонувати у „Швидку і поміг сісти в автомобіль. Потім ОСОБА_5 зателефонувала в поліцію.
Свідок ОСОБА_6 дав суду показання про те, що ОСОБА_5 є його дружиною. ОСОБА_6 та ОСОБА_3 уклали договір оренди приміщення. Потім виник конфлікт і ОСОБА_3 вимагав повернути йому це приміщення. 25 вересня 2016 року ОСОБА_6 був у Польщі. Ввечері 25 вересня 2016 року ОСОБА_5 розповіла ОСОБА_6 , що ОСОБА_10 домкратом вдарив її по голові, а коли ОСОБА_5 хотіла зателефонувати в поліцію, вирвав з рук телефон. Бійку припинив ОСОБА_14 . У ОСОБА_5 був телефон „Fly. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 лікувалася протягом більш ніж року.
Свідок ОСОБА_15 дала суду показання про те, що ОСОБА_5 є її матір`ю. 25 вересня 2016 року між 12 та 13 годинами ОСОБА_15 прийшла в центр с. Романківці до своєї матері, яка сторожила магазин, оскільки раніше із магазину вкрали двері. В автомобілі сиділа ОСОБА_5 , яка розповіла ОСОБА_15 , що на неї напав ОСОБА_3 і вдарив її домкратом. У ОСОБА_5 була рана на переніссі, а ніс був перебитий. Вухо ОСОБА_5 було напухлим. ОСОБА_5 також розповіла, що ОСОБА_3 забрав у неї телефон. ОСОБА_5 до цих подій користувалася телефоном „Fly. Після сутички із ОСОБА_3 свідок не бачила у ОСОБА_5 цього телефону.
Свідок ОСОБА_16 дала суду показання про те, що її дочка ОСОБА_17 дала автомобіль „ВАЗ ОСОБА_5 щоб охороняти магазин, а саме знаходитися біля магазину в автомобілі, а не на вулиці. 25 вересня 2016 року свідок на ринку зустрічала ОСОБА_3 . Після 12 години цього ж дня свідок в центрі с. Романківці зустріла ОСОБА_5 та розмовляла з нею. У ОСОБА_5 не було тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 користувалася телефоном темного кольору. Через кілька днів свідок бачила у ОСОБА_5 синці.
Свідок ОСОБА_17 дала суду показання про те, що за кілька днів до 25 вересня 2016 року вона залишила автомобіль „ВАЗ в центрі с. Романківці за криницею по вулиці 28 червня, щоб в цьому автомобілі могла знаходитися ОСОБА_5 . 25 вересня 2016 року ОСОБА_5 розповіла ОСОБА_17 , що ОСОБА_3 розбив скло в автомобілі. 25 вересня 2016 року свідок зустрічалася із ОСОБА_5 між 5 та 7 годинами ранку. У автомобіля вже було робите лобове скло. У ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не було. Свідок знову зустрічалася із ОСОБА_5 між 12 та 13 годинами 25 вересня 2016 року. Свідок не бачила у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 користувалася телефоном „Fly темного кольору. Після 14 години 25 вересня 2016 року свідок знову приїхала до ОСОБА_5 та побачила, що обличчя ОСОБА_5 сильно побите, ніс був викривлений, а вухо подряпане. ОСОБА_5 сказала, що ОСОБА_3 забрав телефон.
Свідок ОСОБА_18 дала суду показання про те, що працює на посаді фельдшера екстреної медичної допомоги Чернівецького обласного центру екстреної допомоги та медицини катастроф. 2-3 роки тому свідок на службовому автомобілі із водієм приїхала на виклик ОСОБА_5 на перехрестя в с. Романківці. ОСОБА_5 сиділа в автомобілі. У ОСОБА_5 була рана на обличчі. Свідок обробила рану і надала медичну допомогу. ОСОБА_5 відмовилася від госпіталізації. ОСОБА_18 повідомила поліцію. Працівники поліції приїхали, коли ОСОБА_18 ще була на місці події. ОСОБА_5 розповіла, що стерегла магазин і її „монтіровкою вдарив по голові ОСОБА_19 .
Свідок ОСОБА_20 дав суду показання про те, що восени 2016 або 2017 року біля біду на автобусній зупинці в с. Романківці Сокирянського району він чекав автобус, який прибуває о 13 годині 40 хвилин. Коли ОСОБА_20 йшов на зупинку, він бачив у ОСОБА_5 телефон. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 сварилися на відстані біля 20 метрів він ОСОБА_20 . ОСОБА_20 чекав автобус біля 20-30 хвилин. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 продовжували сваритися. ОСОБА_20 не звертав на них уваги, оскільки говорив із подружжям ОСОБА_21 . Приїхав автобус, ОСОБА_20 передав передачу і пішов до колодязя. ОСОБА_20 підійшов до ОСОБА_3 і ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ловили один одного за руки. На носі ОСОБА_5 вже була кров. ОСОБА_20 зробив їм зауваження і вони припинили ловити один одного за руки. ОСОБА_20 відійшов від них і продовжив говорити із Куземами. В цей час підбігла ОСОБА_5 та попросила телефон. ОСОБА_5 взяла телефон ОСОБА_20 і побігла до магазину. На носі ОСОБА_5 були згустки крові. Як ОСОБА_3 йшов до автомобіля ОСОБА_20 не бачив. В руках ОСОБА_3 , коли він ловив ОСОБА_5 за руки, нічого не було.
З копії вироку Сокирянського районного суду по справі №722/3/16-к від 09 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 345 КК України у йому було призначено покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 був звільнений від покарання з іспитовим строком тривалістю один рік.
З копії ухвали Сокирянського районного суду по справі №722/3/16-к від 11 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання у виді одного року обмеження волі, призначеного вироком Сокирянського районного суду від 09 серпня 2016 року за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 345 КК України у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Із висновку експерта №176 від 26 вересня 2016 року вбачається, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: забійна рана спинки носа, синці верхнього та нижнього повіка лівого ока, нижнього повіка правого ока, верхньої частини правої вушної раковини. Дані тілесні ушкодження виникли від щонайменше дворазової дії тупих твердих предметів, цілком можливо внаслідок окремої травматичної дії металічного домкрата та кулака руки. По часу свого виникнення можуть відповідати на 25 вересня 2016 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Із висновку експерта №188 від 18 жовтня 2016 року вбачається, що при додатковій судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом бокової спинки стінки носу зліва, забійна рана спинки носа, синці верхнього та нижнього повіка лівого ока, нижнього повіка правого ока, верхньої частини правої вушної раковини. Дані тілесні ушкодження виникли від щонайменше дворазової дії тупих твердих предметів, цілком можливо внаслідок окремої травматичної дії металічного домкрата та кулака руки. По часу свого виникнення можуть відповідати на 25 вересня 2016 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Із висновку комісійної судово-медичної експертизи №078 від 26 квітня 2017 року вбачається, що станом на 26 вересня 2016 року на тілі ОСОБА_5 були наявні ушкодження у вигляді синців верхньої частини правої вушної мушлі, ділянки лівої очниці, проекції внутрішнього кута правого ока, забійної рани спинки носа зліва, зламу кісток носа зліва зі зміщенням уламків. Такі тілесні ушкодження виникли внаслідок не менш ніж двократної травмуючої дії твердих тупих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Суд вважає неправдивими показання обвинуваченого те, що він не наносив ударів потерпілій і не викрадав телефон потерпілої і розцінює такі показання як спосіб захисту він пред`явленого обвинувачення. Зокрема такі показання обвинуваченого спростовуються показаннями потерпілої, свідків та висновками експертиз.
При кваліфікації дій обвинуваченого суд враховує, що між потерпілою та обвинуваченим на протязі тривалого часу існували неприязні відносини. Конфлікт між потерпілою та обвинуваченим виник з приводу вимоги обвинуваченого звільнити приміщення, яке раніше орендував чоловік потерпілої. У матеріалах справи відсутні належні докази, які б дозволяли суду дійти до категоричного висновку, що обвинувачений погрожував потерпілій насильством, а також застосував насильство щодо потерпілої, саме з метою незаконного заволодіння майном потерпілої, а не з метою змусити звільнити приміщення та помститися, а також перешкодити потерпілій повідомити правоохоронні органи про дії обвинуваченого. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінального проступку та нетяжкого злочину, особу винного, його вік, та обставину, яка обтяжує покарання .
Суд на підстав ст. 67 КК України визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , наявність у його діях рецидиву злочинів, а саме ОСОБА_3 вчинив нові умисні кримінальні правопорушення під час непогашеної судимості за вчинення умисного злочину згідно вироку Сокирянського районного суду від 09 серпня 2016 року.
З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації на виконання ухвали суду від 05 квітня 2019 року, вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення зводиться до середнього рівня ризику. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.
Суд враховує, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання.
Враховуючи вказані вище обставини, суд вважає, що обвинуваченому за вчинення кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, слід призначити покарання у виді арешту. Обвинуваченому за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, слід призначити покарання у виді штрафу у максимальному розмірі визначеному санкцією ч.1 ст. 186 КК України у редакції чинній на момент вчинення злочину. Такі покарання є необхідними та будуть достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 належить до кримінальних проступків і максимальне покарання передбачене за його вчинення становить два роки обмеження волі.
Згідно до ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
За змістом стст.284288 КПК, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Сторони кримінального провадження не зверталися до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого від відповідальності, а обвинувачений в судовому засіданні не давав згоду на закриття кримінального провадження з підстави передбаченої ч.1 ст. 49 КК України.
Відповідно до ч.5 ст.74 КК особу також може бути звільнено від покарання за вироком суду з підстав, передбачених ст.49 цього кодексу. Звільнення від покарання з наведеної підстави застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст.49 КК. Суд вважає. що у даному випадку наявні підстави для визнання особи винною у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, винесення обвинувального вироку і звільнення обвинуваченого від покарання, керуючись ст. 49 КК України як нормою матеріального права та ч.5 ст.74 вказаного кодексу.
Згідно до частини 6 статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Вказані вище висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду по справі №566/554/16-к від 16 листопада 2019 року та по справі №730/67/16-к від 26 березня 2020 року.
З обвинуваченого слід стягнути на користь держави 471 гривню 03 копійки в рахунок відшкодування витрат на залучення експерта.
Суд вважає, що речові докази по справі, а саме коробку від телефону „Fly DS-130 та плащ слід повернути потерпілій, два домкрати, які вилучені під час обшуку , слід повернути обвинуваченому ОСОБА_3 . При цьому суд враховує, що у матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували яким саме домкратом обвинувачений наніс удар потерпілій.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
- за вчинення кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 125 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту.
- за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.
На підставі ч.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного йому покарання за вчинення кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 125 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 471 (чотириста сімдесят одну) гривню 03 (три) копійки витрат на залучення експерта.
Речові докази по справі: коробку від телефону „Fly DS-130, плащ - повернути потерпілій ОСОБА_5 , два домкрати - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були в судовому засіданні.

Суддя: