ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №2010/3889/12 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11/818/16/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

адвоката - ОСОБА_6 ,

заявника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові апеляцію ОСОБА_7 на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 14 вересня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

26.08.2020 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_7 в якій вона просила вирішити питання про повернення речових доказів грошових коштів, які належать їй. В обґрунтування заяви ОСОБА_7 вказала, що грошові кошти були нею надані співробітникам УДСБЕЗ ГУ МВС України у Харківській області для використання при проведенні оперативно-розшукових заходів стосовно ОСОБА_8 та належать їй.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 14 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про повернення речових доказів у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 .

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 не надала суду доказів, що вказані грошові кошти належали їй на праві власності. В матеріалах кримінальної справи відсутні докази, які б підтверджували, що вказані грошові кошти належать ОСОБА_7 .

В апеляції ОСОБА_7 просить скасувати постанову від 14 вересня 2020 року Дергачівського районного суду Харківської області про відмову в поверненні ОСОБА_7 належних їй грошових коштів в сумі 34160 доларів США, які визнані речовими доказами у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.369-2, ч.4 ст.27, ч.2 ст.369 КК України. Постановити свою постанову про повне задоволення заяви ОСОБА_7 про повернення належних їй грошових коштів, які визнані речовими доказами у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 за фактом вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.369-2, ч.4 ст.27, ч.2 ст.369 КК України. Водночас просить викликати в судове засідання Харківського апеляційного суду по розгляду апеляції свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (колишні працівники УДСБЕЗ ГУ МВС України в Харківській області).

В обґрунтування посилається на те, що свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 були допитані в суді по даній кримінальній справі і дали покази, що гроші в сумі 34160 доларів США, які використовувались при проведені оперативно-розшукових заходів стосовно ОСОБА_8 , були надані мною особисто. Фінансовий підрозділ ГУ МВС України в Харківській області не виділяв і не видавав УДСБЕЗ ГУ МВС України грошові кошти в сумі 34160 доларів США для проведення оперативно-розшукових заходів стосовно ОСОБА_8 . Документів про видачу фінансовим підрозділом ГУ МВС України в Харківській області грошей в сумі 34160 доларів США не існує і не може існувати. Ці гроші належать мені і я їх надала для використання при проведенні оперативно-розшукових заходів стосовно ОСОБА_8 . Також в суді вище зазначені працівники УДСБЕЗ ГУ МВС України в Харківській області повідомили, що в акті помітки неправильно відображено, що ці кошти видані під звіт УДСБЕЗ ГУ МВС України. Це їй відомо від них самих. Також вказує на те, що суд необґрунтовано розглянув справу за її відсутністю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляції, думку прокурора та засудженого ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляції, вивчивши матеріали кримінальної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою від 10 квітня 2020 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.369-2, ч.4 ст.27, ч.2 ст.369 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності. Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.369-2, ч.4 ст.27, ч.2 ст.369 КК України провадженням закрито. Постанова набрала чинності.

Відповідно до вимог ст.81 КПК України (1960 р.) питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи.

Слід зазначити, що при ухвалені постанови Дергачівським районним судом Харківської області від 10 квітня 2020 року, суд в мотивувальній частині, дійшов висновку про те, що речові докази - грошові кошти у розмірі 35660 доларів США, слід звернути в дохід держави.

Однак, як вбачається з резолютивної частини постанови, суд не зазначив рішення щодо вирішення питання про долю речових доказів (грошових коштів, які були надані ОСОБА_7 для використання при проведенні оперативно-розшукових дій, під час досудового розслідування).

Відповідно до змісту ст.409 КПК України (1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив рішення.

Виходячи із загальних засад кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що саме суд першої інстанції повинен вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні рішення суду.

Поряд з цим в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_7 пояснила, що в судове засідання першої інстанції вона не з`явилась з поважних причин та просила відкласти розгляд на іншу дату, а суд помилково зробив висновок про те, що заявник просила розглянути за її відсутністю.

З протоколу судового засідання вбачається, що суд першої інстанції розглянув клопотання за відсутністю заявника ОСОБА_7 , та залишив поза увагою її клопотання про допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , не поставив на обговорення та не вирішив його.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України 1960 року, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України (1960 року), однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що судом першої інстанції було допущено неповноту судового розгляду, винесена постанова підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, у зв`язку з чим апеляція ОСОБА_7 підлягає задоволенню частково.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно прийняти міри до всебічного, повного та об`єктивного розгляду клопотання; належним чином дослідити матеріали справи та доводи ОСОБА_7 , після чого ухвалити законне і обґрунтоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України (1960 року), колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію ОСОБА_7 задовольнити частково.

Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 14 вересня 2020 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про повернення речових доказів у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 , скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий

Судді: