Справа № 504/1982/21
Номер провадження 1-кс/504/619/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:
22.06.2021 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, в якій просить зобов`язати ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області внести відомості до ЄРДР щодо скоєння кримінального правопорушення за його заявою №А-696 від 11.06.2021 року та надати йому витяг з ЄРДР.

В обґрунтування скарги посилався на те, що 11.06.2021 року звернувся на адресу начальника ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.366 КК України, проте станом на сьогоднішній день відомості до ЄРДР внесені не були.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, вимоги скарги підтримав, наполягав на задоволенні скарги.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області та представник посадової особи ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області до судового засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, з будь-якими клопотаннями до суду не звертались, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до вимог ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, або його захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши думку скаржника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, якими скаржник обґрунтовує її задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

У відповідності до ч.1ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

У межах процедури оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, дізнавача або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

При цьому зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Суд приходить до переконання, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено, що у строки, які передбачені ч.1 ст.214 КПК України уповноваженими посадовими особами ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області не надано жодної правової оцінки заяві ОСОБА_3 , не надано доказів внесення відповідних відомостей до ЄРДР, як і не надано будь-яких доказів оцінки заяви ОСОБА_3 на предмет, чи є у ній достатні дані для внесення відповідних відомостей до ЄРДР чи немає, та не надано належної оцінки таким відомостям.

Наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року затверджено «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення».

У пунктах 1,2 та 14 глави 1 розділу ІІ вищенаведеного Положення визначено, що формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим, дізнавачем (уповноваженою особою іншого підрозділу) або прокурором до протоколу, який підписується заявником. При цьому відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Крім того, при внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи або дані про юридичну особу, які є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Діючим кримінальним процесуальним законодавством України не встановлені конкретні вимоги до форми та змісту заяви про кримінальне правопорушення. Така заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність в події, описаній заявником, ознак кримінально-караного діяння.

При постановлені ухвали, слідчий суддя також бере до уваги інформаційний лист узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.01.2017 року, відповідно до якого, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим вирішенням питанням в порядку та у спосіб визначений ст.284 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя до повноважень якого належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому ст.247 цього Кодексу, вважає, що у ОСОБА_3 , з огляду на відсутність будь-яких даних від уповноважених осіб ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про оцінку його заяви, оцінку невідповідності такої вимогам ч.ч. 4,5 ст.214 КПК України виникло право на те, щоб його заява була внесена до ЄРДР, а уповноважені особи допустили бездіяльність, що не узгоджується із вимогами КПК України, відтак права скаржника ОСОБА_3 можуть бути поновлені лише внаслідок задоволення вимог його скарги.

Керуючись ст.ст.9,214,303-307,309,369,376 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою від 11.06.2021 року задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 11.06.2021 року та розпочати досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, а після внесення таких відомостей надати ОСОБА_3 відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню в порядку ст. 309 КПК України не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1