Справа № 303/7141/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

27.01.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурорки ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/856/20 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 липня 2020 року повернуто прокуророві обвинувальний акт за обвинуваченнм ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

В ухвалі вказується на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні було вперше направлено до суду 16.11.2018. За результатами підготовчого судового засідання ухвалою суду від 15.03.2019 кримінальне провадження було закрито у зв`язку з закінченням встановленого законом строку досудового розслідування. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 13.05.2020 ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі скасовано і призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі. При цьому, суд апеляційної інстанції вказав на те, що ст. 284 КПК України піддавалася неодноразовим змінам, а новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії в часі навіть у разі, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Виходячи з системного аналізу положень ст. 284 КПК України, право закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України в редакції, що діяла на момент прийняття рішення, належало виключно прокурору. Відповідно суд, закриваючи провадження у справі, застосував норму КПК України, яка не давала йому на це право. Оскільки судом апеляційної інстанції при скасуванні ухвали про закриття провадження у справі зроблено висновки про те, що суд першої інстанції не має права закривати провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, так як це є виключно повноваженням прокурора, суд зобов`язаний такі висновки прийняти до уваги, а тому не може вже вирішувати питання щодо закриття провадження у справі з таких самих підстав. Окрім того, як вбачається з доданого до обвинувального акта Реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_7 повідомлено про підозру 05.09.2018, а тому досудове розслідування мало бути закінчене в строк до 05.11.2018. Разом з тим, обвинувальний акт у кримінальному провадженні затверджено лише 12.11.2018, тобто після закінчення строку досудового розслідування. Згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування 02.11.2018 прокурором надано доручення на завершення розслідування та відкриття матеріалів. Цього ж дня, 02.11.2018, складено протокол надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Таким чином, обвинувачена ознайомилася з матеріалами досудового розслідування у день відкриття їй таких, жодних відомостей про те, що сторони кримінального провадження знайомилися з матеріалами досудового розслідування протягом кількох днів, немає. Відповідно, період з 02.11.2018 по 12.11.2018, а саме до моменту направлення обвинувального акту в суд, не може бути визнаний судом як строк ознайомлення обвинуваченої з матеріалами досудового розслідування, і цей період не може бути виключений із строків досудового розслідування. Тому суд дійшов висновку, що у кримінальному провадженні строки досудового розслідування не зупинялися, підстави для виключення певного періоду часу із таких строків немає, строки досудового розслідування не продовжувалися, а тому відповідно до ст. 219 КПК України обвинувальний акт мав бути затверджений і направлений до суду до 05.11.2018. Оскільки судом апеляційної інстанції зроблено висновок про відсутність повноважень у суду першої інстанції на закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру та вказано на те, що таке повноваження має виключно прокурор, суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору. В доданому до обвинувального акта Реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутня інформація про те, коли саме були внесені до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , і чи взагалі такі відомості були внесені. Відсутність у Реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань позбавляє суд можливості встановити час початку досудового розслідування та перевірити, чи здійснювалося таке розслідування відповідно до закону.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та підлягає скасуванню. Зазначає, що 02.11.2018 слідчий за дорученням прокурора повідомив ОСОБА_7 та її захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, також їм надано доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них. 06.11.2018 СВ УСБУ в Закарпатській області скеровано матеріали кримінального провадження, а також відповідну кількість примірників обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які зареєстровано у прокуратурі області 07.11.2018. Після перевірки обвинувального акту на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, такий був підписаний та затверджений прокурором, і на виконання вимог ст. 293 КПК України 12.11.2018 його копію вручено ОСОБА_7 та її захиснику, що підтверджується відповідною розпискою. 12.11.2018 на підставі ст. 291 КПК України направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 до суду. Стверджує, що наведені обставини вказують на те, що строки досудового розслідування, передбачені ст. 219 КПК України не порушено. Також зазначає, що моментом звернення до суду з обвинувальним актом є початок виконання вимог, передбачених параграфом 3 глави 24 КПК України, а саме відкриття матеріалів іншій стороні, відомості про що внесено до ЄРДР, а також підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту. Просить ухвалу скасувати, призначивши новий судовий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченої та її захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду кримінального провадження й будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомості про поважність причин їхньої неявки від них не надходило.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 прокурору, а висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України з наведених в ухвалі підстав, колегія суддів визнає такими, що не є підставою для його повернення прокурору з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як убачається зі змісту обвинувального акту, такий складений та підписаний слідчим і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про відсутність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та про відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також про розмір витрат на залучення експертів (а. к. п. 2 6).
Із матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 7-10), розписку підозрюваної та захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 11).
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що при складанні обвинувального акту та направленні його до суду стороною обвинувачення дотримані вимоги ст. 291 КПК України, - колегія суддів визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, а твердження суду першої інстанції, на які суд посилається як на обставини для повернення обвинувального акту, - вважає такими, що не дають підстав для повернення обвинувального акту прокуророві.
Тому, наведені в оскаржуваній ухвалі обставини, на які суд першої інстанції посилається як на підстави для повернення обвинувального акту, на переконання колегії суддів, не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та необхідність його повернення прокурору й не перешкоджають призначенню обвинувального акту до судового розгляду.
Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору із наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що: 02.11.2018 слідчий за дорученням прокурора повідомив ОСОБА_7 та її захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, також їм надано доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них; 06.11.2018 СВ УСБУ в Закарпатській області скеровано матеріали кримінального провадження, а також відповідну кількість примірників обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які зареєстровано у прокуратурі області 07.11.2018; після перевірки обвинувального акту на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, такий був підписаний та затверджений прокурором, і на виконання вимог 293 КПК України 12.11.2018 його копію вручено ОСОБА_7 та її захиснику, що підтверджується відповідною розпискою; 12.11.2018 на підставі ст. 291 КПК України направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 до суду; наведені обставини вказують на те, що строки досудового розслідування, передбачені ст. 219 КПК України не порушено; моментом звернення до суду з обвинувальним актом є початок виконання вимог, передбачених параграфом 3 глави 24 КПК України, а саме відкриття матеріалів іншій стороні, відомості про що внесено до ЄРДР, а також підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі.
Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2020, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокуророві, - скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в підготовчому судовому засіданні Мукачівського міськрайонного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: