1Справа № 335/2465/19 1-кс/335/2470/2021
УХВАЛА
У рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах організованою групою, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, а саме: несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб.
Слідчий вказує, що відповідного до ч. 4 ст. 190 КК України конфіскація майна при обранні покарання за вказаною статтею, застосовується як обов`язковий вид додаткового покарання до підозрюваного (обвинуваченого).
Тому, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 190 КК України, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, що перелічено вище, у зв`язку із чим, слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.
Слідчий підтримав подане клопотання про що зазначив в поданій слідчому судді заяві.
З метою забезпечення арешту майна слідчий суддя дійшов висновку про необхідність розгляду клопотання про арешт майна без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України.
Вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані докази в його обґрунтування, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слід задовольнити, виходячи з таких підстав.
У рамках зазначеного кримінального провадження 22.04.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частинами 5, 6 ст. 170 КПК України передбачено, що випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З клопотання слідчого встановлено, що арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовується необхідністю забезпечення можливого покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді конфіскації майна, а також відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (цивільний позов).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 253612908 від 21.04.2021 на праві власності за ОСОБА_5 зареєстровані:
-об`єкт житлової нерухомості загальною площею 77,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 (частка власності 1/1);
-об`єкт житлової нерухомості загальною площею 52.3 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_4 (частка власності 1/2).
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, і санкція ч. 4 ст. 190 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, слідчий суддя, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду можливого покарання, доходить висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , з метою недопущення його відчуження третім особам.
Керуючись ст.ст. 22, 131132, 170173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на наступне майно шляхом накладення заборони на його відчуження:
- будинок АДРЕСА_1 ;
1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1