У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2021 Справа №607/7173/21
провадження № 1-кс/607/2367/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків досудового розслідування,
встановила:

прокурор звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, у якому просить встановити на підставі ст. 114 КПК України процесуальний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000277 від 26 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України /далі також може вживатись як Кримінальне провадження/ в межах вісімнадцятимісячного строку розслідування, а саме до 16 травня 2022 року.
В обґрунтування таких своїх вимог зазначає, що 30 грудня 2019 року слідчим було закрито Кримінальне провадження. 20 квітня 2021 року таке рішення слідчого було скасовано першим заступником керівника Тернопільської обласної прокуратури. Зважаючи на те, що на момент закриття Кримінального провадження сплинуло п`ять місяців та чотири днів строку із загального вісімнадцятимісячного строку досудового розслідування, прокурор вважає, що він закінчується 16 травня 2022 року.
У судовому засіданні прокурор підтримав вказані вимоги з мотивів, викладених у клопотанні. Додаткового зазначив, що на його думку, КПК України неоднозначно регулює питання обрахування строків досудового розслідування, а тому він змушений звертатись до слідчого судді із таким клопотанням. Підтвердив, що про підозру в межах Кримінального провадження нікому не повідомлялось.
Заслухавши пояснення, розглянувши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків:
26 липня 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 за ч. 2 ст. 286 КК України, котрий, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
В межах Кримінального провадження нікому про підозру не повідомлено.
30 грудня 2019 року Кримінальне провадження було закрито постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
20 квітня 2021 року ця постанова була скасовано постановою першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 .
Суть питання, порушеного прокурором у даному клопотанні, полягає у тому, чи зараховується до загального строку досудового розслідування період з моменту закриття кримінального провадження до скасування такого рішення.
Прокурор вважає, що ні.
Однак такі доводи прокурора суперечать закону, а саме ч. 5 ст. 219 КПК України з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
При цьому, частиною 5 ст. 219 КПК України встановлено, що не включається у строки, передбачені цією статтею строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу. Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею.

Таким чином, посилання прокурора в клопотанні на те, що ч. 5 ст. 219 КПК України, стосується виключно кримінальних проваджень, в яких оголошено особі про підозру, не ґрунтуються на вимогах Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого та особливо тяжкого злочину.
З комплексного аналізу цих норм права вбачається, що при обчисленні строку досудового розслідування слід брати до уваги декілька моментів. Перший, це максимальну тривалість такого строку щодо конкретного злочину. Другий, це те, з якого моменту починається його обрахунок та коли він закінчується. І третій, чи мали місце періоди, які не зараховують до цього строку.
У даній справі строк досудового розслідування складав 18 місяців.
Почав він обраховуватись 26 липня 2019 року і закінчився 26 січня 2021 року, включно.
В межах цього строку, провадження не зупинялось та не мало місце ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, тобто відсутні періоди, які б не враховувались до строку досудового розслідування.
Проміжок часу з моменту закриття кримінального провадження до скасування такого процесуального рішення враховується у загальний строк досудового розслідування.
Такий висновок прямо та однозначно випливає із змісту ч. 5 ст. 219 КПК України, яка містить вичерпний перелік періодів, котрі не враховуються у загальний строк досудового розслідування і розширеному тлумаченню судом, чи доповненню іншими проміжками часу, ця правова норма не підлягає.
Тобто, на момент скасування постанови про закриття Кримінального провадження строк досудового розслідування уже закінчився і поновленню він не підлягає згідно із абзацом 2 ч. 5 ст. 294 КПК України.
Жодного неоднозначного тлумачення норм КПК України у цьому питанні, на чому наголошує прокурор, немає.

На те аби здійснити контроль за законністю та обґрунтованістю рішення слідчого про закриття кримінального провадження, прокурор мав більше ніж дванадцять місяців, тобто його право на нагляд за якістю та повнотою досудового розслідування було повністю забезпечено.
Протилежний висновок у даній справі суперечив би принципу правової визначеності як елементу верховенства права, оскільки позбавляв би закон про кримінальну відповідальність передбачуваності. Наділяв би орган державної влади /у даному випадку це прокурор/ правом скасувати рішення про закінчення кримінального провадження без обмеження будь-яких строків та продовжити переслідування щодо осіб, які мали обґрунтоване сподівання на те, що цього не відбудеться.
Послання на п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України до уваги братись не може, оскільки ця правова норма не є релевантною у даних правовідносинах, позаяк стосується провадження, де було оголошено підозру, тоді як у даній справі цього зроблено не було.
З аналогічних міркувань відкидається і посилання на ст. 114 КПК України. Ця норма дає можливість встановити процесуальні строки, виключно у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, в той час у Кримінальному провадженні граничний строк досудового розслідування подолано.
Керуючись ст.ст. 114, 219, 294 КПК України, слідчий суддя,

постановила:
у задоволенні клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000277 від 26 липня 2019 року, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1