Провадження №1-в/523/132/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 розглянувши в судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 «Про роз`яснення вироку в частині визначення та виконання додаткового покарання»,-
В С Т А Н О В И В:
На розгляд Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява засудженого ОСОБА_4 «Про роз`яснення вироку в частині визначення та виконання додаткового покарання».
ОСОБА_4 просить надати роз`яснення стосовно строку звільнення від додаткового покарання, вилучення посвідчення водія та позбавлення ОСОБА_4 права керувати транспортними засобами, у разі звільнення від основного покарання у вигляді позбавлення волі призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25.07.2016 року за ч.2 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням іспитового строку.
У судове засідання не з`явилися засуджений, прокурор які були належним чином повідомлені по дату, та час слухання справи, що відповідно до ст.380 КПК України не перешкоджає розгляду зави по суті.
Захисник ОСОБА_3 підтримала заяву, просить її задовольнити, адже УПП ГУНП в Одеській області, не повертає водійське посвідчення, яке вилучено на підставі вироку, який виконаний у повному обсязі.
Дослідивши матеріали додані до заяви, судом встановлені наступні обставини.
Так, відповідно до копії вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2016 року, ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік шість місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту.
Відповідно до реєстру судових рішень, ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.11.2019 року, вирок Суворовського районного суду м. Одеси, від 25.11.2016року, у кримінальному провадженні №0000192, внесеному до ЄРДР 26.02.2014 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.286КК України,- залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 26.05.2020 року вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року щодо ОСОБА_4 змінено.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
У зв`язку із застосуванням до ОСОБА_4 ст. 75 КК України його звільнено із місць позбавлення волі.
В решті судові рішення залишено без змін.
Згідно копії довідки про звільнення ОСОБА_4 відбував покарання у період з 27.11.2019 року по 02.06.2020 року.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.08.2020 року подання органу пробації задоволено. ОСОБА_4 звільнено від основного покарання у вигляді позбавлення волі призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2016 за ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Згідно ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Як слідує із заяви засудженого, йому потрібно роз`яснити, як має виконуватися вирок суду, в частині обчислення строку додаткового покарання. По суті вироку жодних питань засуджений не має, з тексту вироку зрозуміло яка міра покарання призначена, на який строк його було позбавлено права керування транспортними засобами.
Таким чином, фактично відсутній предмет розгляду передбачений ст.380 КПК України, так як вирок суду не потребує будь яких роз`яснень, і тому у задоволенні заяви потрібно відмовити.
Щодо строків обчислення додаткового покарання, то варто звернути увагу, що вказаний порядок передбачений ч.3 ст.55 КК України. Так при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.
Разом з тим, у вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2016 р який набув чинності 27.11.2019 року, та відповідно до ст.129 Конституції України має виконуватися усіма підприємствами, установами, організаціями, в тому числі УПП ГУНП в Одеській області, вказано, що строк відбуття покарання обчислюється з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , який відповідно до довідки про звільнення був затриманий 27.11.2019 року. При цьому вироком не відмежовано строки відбуття покарання, за основним та додатковим покаранням, а тому станом на дату подання заяви очевидно, що строки відбуття додаткового покарання сплили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.380, 369-372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 «Про роз`яснення вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2016 року в частині визначення та виконання додаткового покарання»- відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1