17.03.2021 Справа № 756/357/21
Унікальний № 756/357/21
Провадження № 1-кп/756/849/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005713 від 25.11.2020 року за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брест Республіки Білорусь, громадянина України, з середньою-технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 20.02.2002 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; 11.02.2005 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ст.395 КК України до 6 місяців арешту; 02.06.2005 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст.185, 71, 72 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців; 13.06.2007 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, 395, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; 06.07.2010 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; 11.02.2013 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць; 27.07.2016 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільненого з випробувальним терміном на 1 рік; 27.11.2017 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік; 11.06.2018 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; 11.10.2018 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч. 4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців, звільненого 27.12.2019 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 25.11.2020 близько 13.40 год. перебував у торговій залі приміщення супермаркету «Фоззі», що відноситься до TOB «Експансія», розташованого за адресою: м. Київ, просп. С. Бандери, 23, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, в той же час того ж дня перебуваючи у торгівельній залі супермаркету «Фоззі», переконавшись в тому, що за його протиправними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, і що він діє таємно, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу умисно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно повторно викрав з полиці супермаркету належний TOB «Експансія» товар на загальну суму 1055 грн. 80 коп. без урахування ПДВ, а саме: шоколад «Milka» з начинкою цільний горіх з карамеллю, арт. 488185, в кількості 5 штук загальною вартістю 383 грн. 75 коп. (без урахування ПДВ) по ціні за 1 штуку - 76 грн. 75 коп. (без урахування ПДВ); шоколад «Milka» зі шматочками печива Орео, арт. 728272, в кількості 5 штук загальною вартістю 344 грн. 15 коп. (без урахування ПДВ) по ціні за 1 штуку - 68 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ); шоколад «Milka» молочний зі смаком чизкейк - полуниця начинка печиво, арт. 8011767, в кількості 5 штук загальною вартістю 327 грн. 90 коп. (без урахування ПДВ) ціною за 1 штуку - 65 грн. 58 коп. (без урахування ПДВ), після чого поклав весь вище вказаний товар під куртку, в яку був одягнений.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для повторного, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), останній вийшов повз лінію кас супермаркету «Фоззі», не розрахувавшись за даний товар, та направився до виходу. Однак, свій злочинний умисел він не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету «Фоззі».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_4 міг спричинити TOB «Експансія» матеріальну шкоду на суму 1055 грн. 80 коп. без урахування ПДВ.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, вказані вище, щодо часу, місця та способу вчинення ним закінченого замаху на крадіжку, повторно. Обвинувачений не оспорював виду, асортименту, кількості та вартості товару, який він намагався вкрасти, підтвердив причини, через які повторну крадіжку він не зміг довести до кінця. Обвинувачений показав, що позбавився роботи, мав матеріальні труднощі, що і призвело до чергового вчинення ним злочину проти чужої власності. Шоколад, у разі, якби вдалося його вкрасти, він мав намір або продати та виручити кошти на власні потреби, або ж розрахуватися ним за житло, яке винаймав. Про вчинене ОСОБА_4 шкодує, щиро кається, запевняє, що зробив для себе належні висновки та стане на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, що є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом обставин та доказів, які не оспорюються, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися та визнавалися під час судового розгляду в суді першої інстанції.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена та його протиправні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів. Також враховуються і відомості, які характеризують особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимого за умисні злочини, в тому числі за злочини проти власності, де судимості не зняті та не погашені. Обвинувачений у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, неодружений, офіційно не працевлаштований, не має утриманців.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, крім обставин, передбачених ст.ст. 65-68 КК України, враховує і відношення винного до вчиненого.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний та сімейний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 за нетяжкий злочин покарання у виді арешту. Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. При цьому в строк покарання обвинуваченому відповідно до п. 1 а) ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання слід зарахувати попереднє ув`язнення у відповідному співвідношенні, оскільки особа перебуває під вартою з 25.11.2020 року і до цього часу.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Питання про долю речових доказів не вирішується судом на підставі ч.9 ст.100 КПК України, оскільки речові докази судом не досліджувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 місяців.

Початок строку покарання ОСОБА_4 рахувати з 17 березня 2021 року.

В порядку п. 1 а) ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_4 зарахувати його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні в ДУ «Київський слідчий ізолятор» у період з 25 листопада 2020 року по 17 березня 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 продовжити до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка утримується під вартою, з моменту вручення копії вироку у той же строк.

Суддя ОСОБА_1