Справа № 351/2195/20
Номер провадження №1-кп/351/75/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілий - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацююючого, на утриманні нікого не має, раніше судимого,
за ч.2 ст.121 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого по АДРЕСА_3 , громадянина України, раніше судимого,
за ч.1 ст.122 КК України

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Снятинського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією ч.2 ст.121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від від семи до десяти років.

Прокурор зазначив, що враховуючи обгрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 , який маючи непогашену судимість, вчинив тяжкий злочин, та перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків і потерпілого у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також не має постійного місця проживання та роботи, є ймовірність, що він може вчиняти нові кримінальні правопорушення, яким запобігти шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не можливо, прокурор просить обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 подав до суду клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що немає підстав для тримання його під вартою, оскільки на даний час відпали ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: На даний час відпали будь-які ризики зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені, не збирається незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта так як, під час судового засідання, яке вже відбулося, було допитано зазначених осіб, а висновок експерта був зроблений ще на досудовому розслідуванні, та не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Прокурор у судовому засіданні своє клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, проти клопотання захисника заперечив, пояснив, що відсутні підстави щодо застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, вказав що на даний час ще не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, а тому існує висока ймовірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень, а тому просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Захисник і обвинувачений у судовому засіданні клопотання захисника підтримали, просили змінити ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Потерпілий та його представник клопотання прокурора підтримали, проти клопотання захисника заперечили.

Заслухавши в судовому засіданні думку учасників кримінального провадження з приводу клопотання прокурора, суд приходить до наступного.

ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що маючи непогашену судимість, 21 вересня 2020 року приблизно о 21 год. разом з ОСОБА_7 , прийшли у гості до ОСОБА_10 , яка проживає по АДРЕСА_4 у господарстві свого співмешканця ОСОБА_11 де розпивали алкогольні напої, і пізніше до них приєданвся ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с.Ганьківці Снятинського району Івано-Франківської області.

У ході спільного вживання алкогольних напоїв, 22.09.2020 у період з 00 год. до 00:30 год., між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 виник конфлікт, при якому присутні вийшли на подвір`я, де ОСОБА_5 , через особисті неприязні стосунки, які раптово виникли у процесі конфлікту, почав наносити ОСОБА_12 удари, спочатку правою рукою наніс один удар в ділянку грудної клітки спереду, а потім наніс йому один удар правою ногою у ділянку грудної клітки спереду, від якого ОСОБА_12 відходячи назад упав на бетонну доріжку та задньою частиною голови ударився до неї, після цього, ОСОБА_5 доводячи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, до кінця, підійшов до лежачого ОСОБА_12 правою ногою почав наносити йому удари по обличчі, а ОСОБА_7 , без попередньої змови з ним, у цей час, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень підійшов до лежачого ОСОБА_12 та ногами наніс йому декілька ударів по різних частинах тіла.

Внаслідок завданих ударів ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, закритої черепно-мозкової травми, крововиливу під оболонки головного мозку, передньої поверхні грудної клітки, саден задньої поверхні грудної клітки, лівої і правої лопатки, лівого плеча, крововиливу в м`які покриви голови, правої висково-тім`яної ділянки.

22.09.2020 близько 18 год. ОСОБА_12 у господарстві ОСОБА_11 раптово стало погано і він втратив свідомість. Через деякий час того ж дня ОСОБА_12 без свідомості було доставлено в КНП СРР «Снятинська ЦРЛ», де ІНФОРМАЦІЯ_4 він не приходячи до свідомості помер.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 16.11.2020 смерть ОСОБА_12 наступила від закритої черепно-мозкової травми, набряку головного мозку, крововиливу під оболонки головного мозку, що підтверджується морфологічними даними розтину трупа: набряк головного мозку та легень, наявність крововиливу під м`які оболонки головного мозку, переломів кісток черепа, повнокрів`я внутрішніх органів, темна рідка кров, набряк та набухання головного мозку, а також судово-гістологічним дослідженням фрагментів внутрішніх органів: субарахноїдальний крововилив головного мозку. Набряк речовини головного мозку.

08 грудня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме: 03.09.2015 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень; 24.03.2017 Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, а також 15.06.2017 Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту та на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Снятинського районного суду від 24.03.2017, зміненого Апеляційним судом Івано-Франківської області згідно ухвали від 12.06.2017 призначено остаточне покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі, а 13.02.2020 звільнений з місць позбавлення волі.

Суд вважає, що враховуючи те, що ОСОБА_5 вже неодноразово був засуджений, має непогашену судимість та існує висока ймівірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень, на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не маючи постійного місця роботи, не маючи дружини і дітей, не підтримуючи тісних соціальних зв`язків та не маючи засобів для існування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.331 КПК України вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; дані щодо особистості, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа та інші відомості.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією ч.2 ст.121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від від семи до десяти років, прокурором в судовому засіданні доведено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений обвинувачений ОСОБА_5 , який маючи непогашену судимість, вчинив тяжкий злочин, та перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків і потерпілого у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також не має постійного місця проживання та роботи, є ймовірність, що він може вчиняти нові кримінальні правопорушення, яким запобігти шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не можливо, а тому у задоволенні клопотання захисника про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити
При цьому, наведене свідчить про те, що шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_5 , неможливо запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні, тому продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 буде співмірним та доцільним задля дієвості даного кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відповідатиме принципу правової визначеності, цілям пп.«с» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що допускає законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182-184, 186-187, 193-197, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задоволити.
Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матеївці Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 (проживаючого по АДРЕСА_3 ) запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 15.00 год. 09 травня2021 року включно.
В задоволенні клопотання захисника про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Визначити ОСОБА_5 заставу у межах 45 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в розмірі 102150,00 грн., яка може бути внесена, як самим ОСОБА_5 так і іншою фізичною або юридичною особою.
Підозрюваний / обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі внесення застави встановити обвинуваченому ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора і суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання таких обов`язків, щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1