Справа №705/4150/19
1-в/705/92/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника Уманського МРВ ФДУ «Центр пробації» ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 17.02.2020 року Уманським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 1-го року позбавлення волі на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням на 1 рік,-

в с т а н о в и в:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло вказане клопотання, в якому ставиться питання про скасування іспитового строку засудженій ОСОБА_5 та направлення її для відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що 25.03.2020 року засуджену ОСОБА_5 поставлено на облік та 01.04.2020 року ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на неї судом та роз`яснено наслідки, які можуть наступити у разі їх невиконання, про що було відібрано відповідну підписку.

Вивчивши особу засудженої, враховуючи історію правопорушення, було встановлено дні явки на реєстрацію, періодичністю три рази на квартал.

За час відбування покарання засуджена ОСОБА_5 зарекомендувала себе з негативної сторони, в період іспитового строку з випробуванням на шлях виправлення не стала, а стала на шлях злісного ухилення від відбування покарання, не виконує обов`язки покладені на неї судом. Під час кожної бесіди засудженій роз`яснювали обов`язки покладені на неї судом.

Відносно засудженої ОСОБА_5 20.04.2020 року було складено оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, для виявлення криміногенних потреб, було складено індивідуальний план із засудженою, згідно якого були заплановані заходи, з метою попередження протиправної поведінки, скоєння особою повторного злочину, а також повернення в суспільство право слухняної громадянки. Після проведення оцінки ризику визначено, що криміногенними потребами в засудженої ОСОБА_5 є: робота та матеріальне становище.

Одним із перших завдань впливу на криміногенну потребу «Робота» визначено сприяти працевлаштуванню. 10.06.2020 року було проведено бесіду на тему «Переваги офіційного працевлаштування», також 06.07.2020 року ОСОБА_5 було вручено направлення до Уманського міського центру зайнятості, але засуджена до Уманського міського центру зайнятості не зверталась.

Засуджена ОСОБА_5 неодноразово не з`являлась на реєстрацію до Уманського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, без поважних причин, однак при явці до Уманського МРВ її пояснення були формальними. 06.07.2020 було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, змінивши періодичність на 6 разів на квартал.

Під час проведення соціально-виховної роботи із засудженою, неодноразово піднімалося питання про працевлаштування та важливість роботи в житті людини, а також щоразу наголошувалося про дотримання обов`язків покладених на неї судом. Проте, ОСОБА_5 продовжувала не являтись до відділу пробації та неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності.

Таким чином, незважаючи на профілактичні бесіди, засуджена належних висновків для себе не зробила, не оцінила гуманне ставлення до себе держави та наданої судом довіри, на шлях виправлення не стала, покладену на неї довіру не виправдала та за період відбування покарання 13 разів порушила обов`язок покладений на неї вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.02.2020 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, без поважних причин та тричі притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку.

В судовому засіданні представник Уманського МРВ ФДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що засуджена ОСОБА_5 за час відбування покарання порушувала умови відбування покарання та обов`язки покладені на неї судом. Проте, ухвалою Уманського міськрайонного суду від 16.04.2021 року було приведено вирок Уманського міськрайонного суду від 17.02.2020 р. відносно ОСОБА_5 в частині її засудження за ч. 1 ст. 185 КК України, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 р. та вирішено вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 61КК України, обмеження волі не можна застосовувати до засудженої ОСОБА_5 враховуючи наявність у неї трьох неповнолітніх дітей. Тому вважає, що необхідно відмовити у задоволенні клопотання, оскільки направлення засудженої для відбування призначеного покарання буде порушувати її права.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання. Пояснила, що дійсно не з`являлася для реєстрації про що шкодує. Діти проживають з нею. Просить надати їй ще один шанс, щоб виправитися.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 лютого 2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_5 засуджено до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. На підставі ст. 76 КК України на засуджену покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Засуджена була поставлена на облік до Уманського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області 25 березня 2020 року.

ОСОБА_5 було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання, про що вона надала 01 квітня 2020 року підписку, а також було роз`яснено, що в разі вчинення систематичних порушень, матеріали справи будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та вона може бути направлена в місця позбавлення волі.

За час перебування засудженої ОСОБА_5 на іспитовому терміні допущено порушення у частині явки на реєстрацію до Уманського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області. Так, згідно листка реєстрації засуджена неодноразово не з`являлася без поважних причин для реєстрації, до Уманського міського центру зайнятості для працевлаштування не зверталася, не працює, тричі притягувалася до адміністративної відповідальності.

Відповідно до характеристики ОСОБА_5 по місцю проживання, а саме в АДРЕСА_1 , характеризується позитивно. Відмінна домогосподарка. З сусідами знаходиться в добрих стосунках. За період проживання за вище вказаною адресою на ім`я ОСОБА_5 , заяв та скарг до квартального комітету №13 не надходило.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, має право вирішити питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частина 2 ст. 78 КК України передбачає спеціальні підстави для направлення засудженого для відбування покарання згідно з вироком суду, серед таких є дані, які свідчать про те, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення.

Виходячи із положень даного Закону правовими передумовами для скасування іспитового строку є поведінка засудженого протягом іспитового строку.

Згідно ч.1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; уживає заходів щодо припинення порушень вимог судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місце знаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені Кодексом та Законом України «Про пробацію». За ч. 4 вказаної норми письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконання засудженою ОСОБА_5 покладених на неї вироком суду обов`язків в період іспитового строку свідчить про небажання засудженої стати на шлях виправлення, тому суд вбачає в діях засудженої порушення умов відбування покарання.

Однак, відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду від 16.04.2021 року було приведено вирок Уманського міськрайонного суду від 17.02.2020 р. відносно ОСОБА_5 в частині її засудження за ч. 1 ст. 185 КК України, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 р. та вирішено вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не можна застосовувати до засудженої ОСОБА_5 враховуючи наявність у неї трьох неповнолітніх дітей віком до чотирнадцяти років. Тому, зважаючи на всі наведені обставини суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні клопотання, оскільки направлення засудженої для відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі суперечить ст. 61 КК України та буде порушувати права ОСОБА_5 .

На підставі ст. 61, ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 166 КВК України, керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору та засудженій.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_1