Справа № 643/3620/21
Провадження № 1-кп/643/904/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.03.2021
Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000067 від 08.01.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надійшов до суду 01 березня 2021 року з Харківської місцевої прокуратури №4, підсудний Московському районному суду м. Харкова.
Прокурором у підготовчому судовому засіданні заявлене клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на 60 днів, у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: обвинувачені можуть переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, враховуючи відсутність законного джерела отримання доходу можуть вчинити інші умисні корисливі злочини; незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .
Обвинувачена ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, просила змінити їй запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за адресою місця її реєстрації, зазначила, що має двох дітей та хоче проживати з ними. Також повідомила, що до обрання запобіжного заходу тримання під вартою проживала в орендованій квартирі.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання свого підзахисного про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під ватрою, проте просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В обґрунтування клопотання посилався на те, що при обранні запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Захисник вважає, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а прокурором протилежне не доведено. На момент затримання ОСОБА_7 постійно проживав по АДРЕСА_1 , неофіційно працював.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію підзахисної, зазначив, що слідчим суддею було встановлено лише один ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України та просив замінити запобіжний захід на запропонований підзахисною.
Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд доходить висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується 08 березня 2021 року.

Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 закінчується 09 березня 2021 року.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Правилами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 злочину, свідчать про його суспільну небезпеку. Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, кваліфікується як тяжкий злочин, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченим, а також особистість обвинувачених, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, в якій обвинувачений зазнає судового переслідування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

У суду відсутні підстави вважати про наявність у обвинувачених постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, членів родини, з якими вони спільно проживають, та інших осіб на утриманні, обвинувачені не мають місця роботи або навчання, як наслідок, постійного та стабільного джерела доходу.
Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченій ОСОБА_8 та покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, дані про особу обвинуваченої, яка раніше була неодноразово судима, не проживає за місцем реєстрації, де живуть її діти, не працює, суд вважає, що ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, існують та доведені прокурором. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. також обґрунтовується наявністю у обвинуваченої судимості, а саме: за вироком Київським районним судом м.Харкова від 26.12.2019 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за яким вона була засуджена до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України була звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Крім того, суд враховує ту обставину, що обвинувачена не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, офіційного працевлаштування і, як наслідок, постійного та стабільного джерела доходу.

Враховуючи тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який раніше був судимий за корисливий злочин, суд вважає, що ризики, передбачені п. 1, п.5 ст. 177 КПК України, доведені прокурором та існують на час розгляду клопотання. Крім того, суд враховує ту обставину, що обвинувачений не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, не працює і, як наслідок, постійного та стабільного джерела доходу.

Також суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість обвинувачених незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки на даний час потерпілий та свідки по даному кримінальному провадженню не допитані.

Стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження наявності в обвинуваченого постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, офіційного працевлаштування і, як наслідок, постійного та стабільного джерела доходу, які могли бути враховані судом під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою.

Посилання обвинувачених на наявність постійного місця проживання за зазначеними у судовому засіданні адресами та можливість перебувати на домашньому арешті за цими адресами, жодним чином не підтверджені. За відсутності у обвинувачених постійного місця проживання, виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1, п.3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КК України, про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинувачених під вартою строком на шістдесят днів.

З наведених вище підстав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на домашній арешт, вважає, що такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. 177, 314-316, 331,372 КПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , на 60 днів, тобто до 02.05.2021.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 05 березня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1