Справа № 740/1943/21
Провадження № 1-кп/740/273/21
УХВАЛА
про призначення судового розгляду

19 квітня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:
- прокурор Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
- обвинувачений ОСОБА_4 ,
- обвинувачений ОСОБА_5 ,
- обвинувачена ОСОБА_6 ,
- захисник обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ? ОСОБА_7 ,
- захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_8 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Ніжині у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,

установив:

05 квітня 2021 року до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 квітня 2021 року підготовче засідання призначено на 12-00 год. 19 квітня 2021 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, стосовно чого не заперечували учасники кримінального провадження.

15 квітня 2021 року представник потерпілого ТОВ «Мілоан» - ОСОБА_9 подав до суду позовну заяву про відшкодування майнової шкоди, копії якої вручені в судовому засіданні обвинуваченим та захисникам.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що справа підсудна Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України. Підстави для прийняття рішень, передбачених п. 14 ч. 3 ст. 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання не встановлені, тому згідно зі ст. 316 КПК України кримінальне провадження можливо призначити до судового розгляду.

За змістом ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Суд вважає за можливе прийняти цивільний позов для розгляду в межах указаного кримінального провадження, надавши відповідачам за цивільним позовом можливість подати відзив на позов.

Крім цього, 15 квітня 2021 року до суду надійшли клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовані тим, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, стосовно них застосовані запобіжні заходи у виді домашнього арешту у період часу з 22-00 год. по 07-00 год.

Необхідність продовження дії запобіжних заходів обумовлена забезпеченням належної процесуальної поведінки обвинувачених та з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зникли та не зменшились.

Строк запобіжних заходів необхідно продовжити, оскільки, усвідомлюючи вид та міру покарання, обвинувачені зможуть всіма можливими засобами намагатися уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване діяння, у тому числі шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та представника потерпілого, створювати штучні докази та підбурювати осіб до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ними у подальшому захисних версій, також продовжувати чинити кримінальні правопорушення майнового характеру. З огляду на наявні у кримінальному провадженні ризики, інший (більш м`який) запобіжний захід не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків обвинуваченими. Ризики, що враховані при обранні вказаних запобіжних заходів, не зникли та не зменшилися.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив їх задовольнити з викладених у клопотаннях обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на його недоведеність; вважали за можливе застосувати особисте зобов`язання.

Захисник обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , а стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є подружжям, мають двох малолітніх дітей, одна з яких ОСОБА_10 має проблеми зі здоров`ям. ОСОБА_6 одна в сім`ї працює та отримує дохід, тобто вона є утримувачем родини. З урахуванням цих обставин, а також робочого графіка обвинуваченої, продовження їй домашнього арешту є негуманним.

На підтвердження своїх доводів захисник ОСОБА_7 надав такі матеріали:

- копію свідоцтва про шлюб від 29 грудня 2020 року серії НОМЕР_1 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;

- копію свідоцтва про народження від 04 червня 2019 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_10 : батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_6 ;

- копію свідоцтва про народження від 21 січня 2021 року серії НОМЕР_3 , ОСОБА_11 : батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_6 ;

- копію виписки з медичної карти № 01442481 на ім`я ОСОБА_10 ;

- копію довідки, виданої Підприємством з іноземними інвестиціями «Амік Україна» від 01 квітня 2021 року № 12/14-33, відповідно до якої ОСОБА_6 працює на підприємстві з 23 грудня 2020 року оператором заправних станці АЗС № 11-16 Київського регіону.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підтримали свого захисника.

Обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що вона працює оператором на заправній станції АЗС, графік її роботи доба на три. Таким чином, указаний запобіжний захід створює перешкоди у пребуванні на робочому місці.

Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Загальними засадами кримінального провадження за змістом ст. 7 КПК України, є, зокрема, верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до приписів п. 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, а також практики ЄСПЛ, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, між тим ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер, та доводитися відповідними доказами.

За змістом рішення ЄСПЛ у справі «Бойченко проти Молдови» тільки одне посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу.

Підставою для застосування запобіжного заходу не може бути сам лише факт тяжкості злочину (рішення ЄСПЛ від 31 січня 2014 року у справі «Perica Oreb v. Croatia»).

Конституційний Суд України у Рішенні від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 підкреслив, що тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, враховується при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у сукупності з іншими обставинами, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що запобіжні заходи у виді домашнього арешту в нічний час доби, застосовані до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , слід залишити незмінними, вони відповідають особам обвинувачених та є достатніми для забезпечення належної їх поведінки. Підстав для зміни або скасування запобіжних заходів стосовно цих обвинувачених суд на цей час не вбачає.

За таких обставин суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження дії запобіжних заходів стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), його поведінки під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Вивчивши особу обвинуваченої ОСОБА_6 , суд установив, що вона має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується відповідною медичною довідкою; вона офіційно працевлаштована, до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження домашнього арешту у нічний час доби обвинуваченій ОСОБА_6 та вважає за можливе змінити запобіжний захід на більш м`який, яким є особисте зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Статтею 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

-не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

-пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

-докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Оскільки ухвалою слідчого судді на ОСОБА_6 покладено певні обов`язки, то суд вважає за можливе їх продовжити на виконання особистого зобов`язання.

Керуючись ст. 314, 316 КПК України, суд

ухвалив:

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, призначити на 14-00 год. 12 травня 2021 року та проводити в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.
Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди прийняти до розгляду.
Запропонувати відповідачам за цивільним позовом подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення цієї ухвали.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та дію покладених слідчим суддею обов`язків стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло у період часу з 22-00 год. до 07-00 год. наступного дня, за виключенням необхідності звернення за невідкладною медичною допомогою, та дію обов`язків, визначених ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 березня 2021 року, а саме: прибувати на виклики до суду; не відлучатися з м. Ніжина Чернігівської області без дозволу суду та повідомляти про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, - до 16 червня 2021 року.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_2 , із забороною залишати житло у період часу з 22-00 год. до 07-00 год. наступного дня, за виключенням необхідності звернення за невідкладною медичною допомогою, та дію обов`язків, визначених ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2021 року, а саме: прибувати на виклики до суду; не відлучатися з м. Ніжина Чернігівської області без дозволу суду та повідомляти про зміну місця свого проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, - до 16 червня 2021 року.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та дію покладених слідчим суддею обов`язків стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію обов`язків, визначених ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 березня 2021 року, а саме: прибувати на виклики до суду; не відлучатися з м. Ніжина Чернігівської області без дозволу суду та повідомляти про зміну місця свого проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, - до 16 червня 2021 року.
В іншій частині вимог клопотання прокурора ОСОБА_3 стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Повну ухвалу складено і підписано 20 квітня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1