Справа № 504/4305/20
Номер провадження 1-кс/504/444/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2021 рокусмт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Одеського управління поліції № 2 ГУНП в Одеські області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001211 від 15.12.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське, Миколаївської області, громадянина України, українця за національністю, який має середню освіту, студент 3-го курсу ПТУ Южненської міської ради Одеської області , офіційно не працевлаштованого, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Одеського управління поліції № 2 ГУНП в Одеські області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 25.05.2021 року, у рамках строків досудового розслідування
В судовому засіданні прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Одеського управління поліції № 2 ГУНП в Одеські області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданого клопотання, просила у його задоволенні відмовити та застосувати відносно її підзахисного міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому зазначила, що тяжкість злочину не може впливати на міру запобіжного заходу. Наголосила на тому, що підозрюваний постійно мешкав за однією адресою: АДРЕСА_3 , а також навчається в учбовому закладі, що підтверджує його соціальні зв`язки. Крім того повідомила, що ОСОБА_5 всіляко допомагає слідству.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, у скоєному розкаюється. Також зазначив, що з матеріалами кримінального провадження він ознайомився у повному обсязі.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З клопотання та поданих матеріалів вбачається, що слідчим відділом ВП №1 ОРУП №2 ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001211 від 15.12.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.12.2020 року приблизно о 01:20 годині, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_8 під час перебування на проспекті Григорівського десанту в м. Южне Одеської області виявили автомобіль «Renault Meganе» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням його власника ОСОБА_9 .
В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_9 з метою заволодіння її майном із спричиненням потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.
З метою реалізації свого злочинного умислу, не бажаючи аби їх дії були викритті сторонніми особами, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 та попросили відвезти їх до с. Любопіль, Лиманського району, Одеської області, на що остання погодилась. Після цього ОСОБА_10 сів на заднє ліве пасажирське сидіння, а ОСОБА_5 на переднє праве пасажирське сидіння автомобіля «Renault Meganе» д/н НОМЕР_1 .
Після прибуття до домоволодіння АДРЕСА_4 , приблизно о 02:00 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , під час перебування у вищевказаному транспортному засобі, з використанням ножів, які попередньо вони взяли з собою, спричинили ОСОБА_9 5 проникаючих колото-різаних ран шиї з ушкодженням дрібних судин шиї, щитовидної залози та правої слинної навколо вушної залози; 3 проникаючих колото-різаних поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені та цибулини аорти; проникаючу колото-різану рану живота з ушкодженням печінки; 2 колоті рани зап`ястя правої кисті, що є тяжкими тілесними ушкодженнями та призвели до смерті потерпілої на місці події.
У продовження своїх злочинних дій ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 виявили у ОСОБА_9 та незаконно заволоділи її грошовими коштами у сумі 1500 гривень, якими розпорядилися на власний розсуд.
Також, 15.12.2020 року приблизно о 01:20 годині, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_8 під час перебування на проспекті Григорівського десанту в м. Южне, Одеської області виявили автомобіль «Renault Meganе» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням його власника ОСОБА_9 .
В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 з метою заволодіння її майном.
З метою реалізації свого злочинного умислу, не бажаючи аби їх дії були викритті сторонніми особами, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 та попросили відвезти їх до с. Любопіль, Лиманського району, Одеської області, на що остання погодилась. Після цього ОСОБА_10 сів на заднє ліве пасажирське сидіння, а ОСОБА_5 на переднє праве пасажирське сидіння автомобіля «Renault Meganе» д/н НОМЕР_1 .
Після прибуття до домоволодіння АДРЕСА_4 , приблизно о 02:00 год., ОСОБА_5 за попередньої змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , під час перебування у вищевказаному транспортному засобі, з використанням ножів, які попередньо вони взяли з собою, спричинили ОСОБА_9 , яка перебувала за кермом, 5 проникаючих колото-різаних ран шиї з ушкодженням дрібних судин шиї, щитовидної залози та правої слинної навколо вушної залози; 3 проникаючих колото-різаних поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені та цибулини аорти; проникаючу колото-різану рану живота з ушкодженням печінки; 2 колоті рани зап`ястя правої кисті, що привели до смерті потерпілої на місці події.
У продовження своїх злочинних дій ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 виявили у ОСОБА_9 та незаконно заволоділи її грошовими коштами у сумі 1500 гривень, якими розпорядилися на власний розсуд.
Окрім того, 15.12.2020 року приблизно о 01:20 годині, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_8 під час перебування на проспекті Григорівського десанту в м. Южне, Одеської області виявили автомобіль «Renault Meganе» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням його власника ОСОБА_9 .
В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел на вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом «Renault Meganе» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_9 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя потерпілої.
З метою реалізації свого злочинного умислу, не бажаючи аби їх дії були викритті сторонніми особами, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 та попросили відвезти їх до с. Любопіль, Лиманського району, Одеської області, на що остання погодилась. Після цього, ОСОБА_10 сів на заднє ліве пасажирське сидіння, а ОСОБА_5 на переднє праве пасажирське сидіння автомобіля «Renault Meganе» д/н НОМЕР_1 .
Після прибуття до домоволодінням АДРЕСА_4 , приблизно о 02:00 год., ОСОБА_5 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 під час перебування у вищевказаному транспортному засобі, з використанням ножів, які попередньо вони взяли з собою, спричинили ОСОБА_9 , яка перебувала за кермом, 5 проникаючих колото-різаних ран шиї з ушкодженням дрібних судин шиї, щитовидної залози та правої слинної навколовушної залози; 3 проникаючих колото-різаних поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені та цибулини аорти; проникаючу колото-різану рану живота з ушкодженням печінки; 2 колоті рани зап`ястя правої кисті, що привели до смерті потерпілої на місці події.
У продовження своїх злочинних дій ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 виштовхали тіло потерпілої з автомобіля, після чого ОСОБА_5 сів за кермо транспортного засобу, а ОСОБА_8 на переднє пасажирське сидіння.
На виконання свого спільного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 з використанням ключа, який перебував у замку запалювання, привів у дію двигун автомобіля «Renault Meganе» д/н НОМЕР_1 та у подальшому залишили місце вчинення злочину.
Більш того, 15.12.2020 року приблизно о 02:30 годині, більш точний час досудовими розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_8 під час перебування в с. Любопіль, Лиманського району, Одеської області виник умисел на умисне знищення автомобіля «Renault Meganе» д/н НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_9 шляхом підпалу.
З метою реалізації свого злочинного умислу, не бажаючи аби їх дії були викритті сторонніми особами, ОСОБА_5 , який перебував за кермом вказаного транспортного засобу спільно з ОСОБА_8 прибули на відкриту ділянку місцевості між с. Ілічанка та с. Корсунці, Лиманського району, Одеської області, де зупинилися за координатами довгота 46.5983 та широта 30.7853, біля АДРЕСА_5 .
У продовження своїх протиправних дій ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 приблизно о 04.00 год., з використанням легкозаймистої речовини невстановленого походження та запальнички підпалили легковий автомобіль марки «Renault Meganе» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , після чого покинули місце вчинення злочину.
16 грудня 2020 року о 22:25 год. ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України.
17 грудня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених:
- п. 6, п. 12, ч. 2, ст. 115 КК України - умисне протиправне заподіяне смерті іншій людині(вбивство), вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином;
- ч. 3 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, яке небезпечне для життя, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином;
- ч. 4 ст. 187 КК України, - напад з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином;
- ч. 2 ст. 194 КК України, - умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_5 злочинів підтверджується зібраними, на теперішній час, у ході досудового розслідування доказами, а саме:
протоколом огляду місця події від 15.12.2020 року, де було зафіксоване автомобіль «Renault Meganе» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , з термічними пошкодженнями поблизу та інше с. Корсунці Лиманського району Одеської області;
протоколом огляду місця події від 15.12.2020 року, де було виявлено труп ОСОБА_9 зі слідами насильницької смерті та інше в с. Любопіль Лиманського району Одеської області;
протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 15.12.2020 року в ході якого потерпіла вказала на усі відомі їй обставини вчинення кримінального правопорушення;
протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.12.2020 року в ході якого свідок повідомив, що 15.12.2020 біля 05:00 години останній отримав замовлення на перевезення з просп. Добровольського, 123 м. Одеси до м. Южне Одеської області з номеру з НОМЕР_2 . Прибувши на місце виклику, до його автомобілю сіли 2 невідомих йому раніше молодих чоловіків без верхньої одежі та зможе їх впізнати;
протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.12.2020 року, в ході якого останній повідомив, про всі відомі йому обставини вчинення злочину та по те, що сусіди по квартирі, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_5 були відсутні з 01:00 години 15.12.2020 до ранку;
протоколом обшуку від 16.12.2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_8 було виявлено та вилучено одяг та взуття зі слідами речовини бурого кольору та бруду, мобільний телефон імеі НОМЕР_3 з сім картою оператору мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_2 та інше;
протоколом обшуку від 16.12.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено спортивний одяг та взуття;
протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 16.12.2020 року, під час обушку якого при складанні протоколу затримання у останнього виявлено та вилучено мобільний телефон «Самсунг Е1080» імеі НОМЕР_4 , з сім картою оператору мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_5 ;
протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України від 16.12.2020 року, під час обушку якого при складанні протоколу затримання у останнього виявлено та 1 пару шкарпеток, білого кольору;
протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 18.12.2020 року, в ході якого останній розповів деталі вчинення вказаного злочину;
протоколом додаткового огляду т/з марки «Renault Meganе» державний реєстраційний знак НОМЕР_1 від 18.12.2020 року, вході якого виявлено та вилучено ніж зі слідами термічних пошкоджень;
протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 21.12.2020 року, в ході якого останній показав деталі вчинення злочину та місце, де заховали вони з підозрюваним ОСОБА_8 ніж;
протоколом огляду місцевості за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 21.12.2020 року, в ході якого виявлено та вилучено ніж;
протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 24.12.2020 року, в ході якого останній розповів деталі вчинення вказаного злочину;
протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_12 особи для впізнання за фотознімками від 10.01.2021 року, в ході якого свідок показав на підозрюваного ОСОБА_8 як на хлопця, який 15.12.2020 біля 05:00 години біля будинку АДРЕСА_6 сів без верхньої одежі до його таксі;
протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_12 особи для впізнання за фотознімками від 10.01.2021 року, в ході якого свідок показав на підозрюваного ОСОБА_5 як на хлопця, який 15.12.2020 біля 05:00 години біля будинку АДРЕСА_6 сів без верхньої одежі до його таксі;
та іншими доказами у їх сукупності, які зібрані у ході досудового розслідування та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
17.12.2020 року слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСІ УДПтСУ в Одеській області.
10 лютого 2021 року слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави, у межах строків досудового розслідування до 15 березня 2021 року, включно.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 15 березня 2021 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 5 (п`яти) місяців, тобто до 15 травня 2021 року.
Також, 15 березня 2021 року слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави, у межах строків досудового розслідування до 15 травня 2021 року, включно.
05 травня 2021 року відповідно до ст. 290 КПК України органами слідства прийнято рішення про завершення досудового розслідування, відкриття матеріалів сторонам та на цей час триває ознайомлення підозрюваних та потерпілої з матеріалами досудового розслідування.
Частиною 5 статті 219 КПК України передбачено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
06 травня 2021 року підозрюваному ОСОБА_8 , його захиснику та законному представнику було повідомлено про надання доступу до матеріалів, однак підозрюваний ознайомитися з матеріалами не зміг у зв`язку з захворюванням та відсутністю законного представника.

У клопотанні сторона обвинувачення вказує на те, що на цей час триває ознайомлення підозрюваних та потерпілої з матеріалами досудового розслідування , вказані процесуальні дії не здійсненні та не завершені раніше з об`єктивних причин, а саме у зв`язку з великим обсягом та складністю їх виконання, що у свою чергу обумовлює складність даного кримінального провадження.
З метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженню, проведення досудового розслідування у розумні строки, необхідно застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 176, ст. 183 КПК України, тримання під вартою, не застосування якого, дасть можливість підозрюваному: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих або свідків, іншого підозрюваного; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Як встановлено в судовому засіданні з наявних матеріалів справи, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
При вирішенні питання міри запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено існування в рамках кримінального провадження № 0001211 від 15.12.2020 року ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); можливого знищення підозрюваним речей та документів, які мають значення для даного кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілих та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Відтак, на теперішній час, слідчому судді слід встановити, чи доводять (виправдовують) наведені стороною обвинувачення обставини даного кримінального провадження продовження існування означених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею.
Так, на думку слідчого судді, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення у встановленому законом порядку судом, й сам факт усвідомлення підозрюваним можливих негативних наслідків ймовірно вчинених ним дій, свідчить про те, що підозрюваний може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про те, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився та продовжує існувати.
З приводу продовження існування ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків в рамках даного кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя приходить до наступного переконання. Так, слідчий суддя враховує, що матеріли даного клопотання, містять протоколи допиту потерпілої та свідків, в яких зазначені анкетні дані означених осіб, а саме містять відомості щодо їх місця проживання. Підозрюваний ОСОБА_5 будучи на волі може здійснювати тиск на потерпілу та свідків, з метою змінити покази, дані під час досудового розслідування. Між тим, враховує слідчий суддя й ту обставину, що у випадку можливого подальшого направлення обвинувального акту відносно підозрюваного до суду, допит таких осіб ймовірно буде проводитися безпосередньо судом, так як суд фактично позбавлений можливості посилатися на протоколи допитів осіб, які були отримані на стадії досудового розслідування (за винятком проведення допиту в порядку ст. 225 КПК України). Відтак, слідчий суддя вважає, що ризик можливого незаконного впливу на таких осіб з боку підозрюваного в рамках даного кримінального провадження не зменшився та продовжує існувати.
Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення також є обґрунтованим, оскільки незастосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дасть йому можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Слідчий суддя також приходить до переконання, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на першочерговій стадії досудового розслідування є також обґрунтованим, так як підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може підшукати свідків або речові та інші докази, які створять алібі у вчиненні злочину.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Обраний відносно підозрюваного запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Також, відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, а саме вчинення вбивства, у тому числі напад з метою заволодіння чужим майном, незаконне заволодіння транспортним засобом та знищення чужого майна, за яке передбачено покарання в тому числі й довічне позбавлення волі, в цьому полягає суспільний інтерес.
Слідчий суддя бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На думку слідчого судді, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, за таких обставин слідчий суддя погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим незаконний вплив на потерпілу та свідків, ухилення від суду.
На думку слідчого судді конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є й забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров`я.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Під час розгляду клопотання в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, також слідчим суддею не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.
Згідно правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.
Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо підозрюваного, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно клопотання, йому інкриміновано особливо тяжкий злочин, вбивство людини, за який передбачена відповідальність виключно у виді позбавлення волі, а отже усвідомлює неминучість покарання. Також вагомим аргументом у підтвердження посилань сторони обвинувачення є те, що ОСОБА_5 не має будь-яких сталих матеріальних доходів та соціальних зв"язків, що може спонукати його переховуватись від суду, перешкоджати судовому провадженню.
Суддя приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень суду.
Наведені стороною обвинувачення ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який, а тому клопотання захисника з цього приводу не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини .
Таким чином у відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, та з урахуванням п.3 ст.9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16 грудня 1966 року, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, ст.6 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй у відношенні заходів, не пов`язаних з триманням під вартою (Токійські правила), прийнятих Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1990 року, Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 65 (11) від 9 квітня 1965 року «Взяття під варту» та Рекомендації 80 (11) від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду», слідчий суддя, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави, так як інкримінований підозрюваному злочин спричинив загибель людини.
Приймаючи рішення щодо строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя керується вимогами ч.3 ст. 197 КПК України, згідно положень якої, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого залишилися з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкості з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8,9, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Одеського управління поліції № 2 ГУНП в Одеські області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001211 від 15.12.2020 року задовольнити.
Застосований запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України - залишити без змін.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави, у межах строків досудового розслідування до 25 травня 2021 року, включно.
В клопотанні адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1