ЄУН №389/807/20
Провадження №1-кп/389/87/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої ОСОБА_4
представника цивільного відповідача ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, за наступних обставин.
25.06.2018 приблизно о 07.30 год. в світлу пору доби ОСОБА_6 рухався на технічно справному автомобілі «Mercedes-Benz E280», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по ділянці автодороги Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка, розташованій на відстані 2,2 км від вказівного знаку, розподіляючого Кіровоградський та Знам`янський райони Кіровоградської області на території Знам`янського району Кіровоградської області.
Рухаючись по вказаному відрізку автодороги у напрямку м.Кропивницький ОСОБА_6 , в порушення вимог п.2.3(б) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), неуважно стежив за дорожньою обстановкою, у зв`язку з чим не помітив, що проїжджа частина робить поворот ліворуч та в порушення вимог п.12.1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, характер дорожнього полотна та не обрав безпечної швидкості керованого ним автомобілю, що призвело до виїзду автомобіля за межі проїжджої частини вправо, де ОСОБА_6 втратив безпечне керування транспортним засобом та вже будучи не керованим, автомобіль «Mercedes-Benz E280», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-110557-42», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми тазу, багатоуламкового черезацетабулярного перелому тазу справа зі зміщенням, вивиху правого стегна, закритого крайового скалкового перелому голівки правого стегна зі зміщенням, відкритого багатоуламкового перелому правого наколінника, стану після резекції нижнього полюса наколінника, пластики власної зв`язки правого колінного суглобу та ПХО рани, відкритого перелому правого латерального мищелку стегна та правої великогомілкової кістки, посттравматичної нейропатії малогомілкового нерву справа, гострого тромбозу глибоких вен правої нижньої кінцівки, стану після постановки кава фільтру, відкритої репозиції перелому таза справа, струсу головного мозку, антено-невротичного синдрому, порушення сну, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №130 від 26.12.2018 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що в клінічному перебігу супроводжувалися загрозливими для життя явищами.
Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи по дослідженню обставин ДТП №1842/1843/19-27 від 11.05.2019 саме невідповідні дії водія ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку із настанням ДТП.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю та надав суду показання, відповідно до яких 25.06.2018 приблизно о 07.30 год. він керував автомобілем «Mercedes-Benz E280», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по ділянці автодороги Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка в напрямку м.Тернополя. Разом з ним в салоні автомобіля також перебували ще двоє його знайомих, один з яких ОСОБА_8 , якому й належить вищевказаний автомобіль та на прохання якого він сів за кермо транспортного засобу. Рухаючись поблизу м.Знам`янки зі швидкістю 90-100 км/год. автомобіль несподівано занесло спочатку праворуч на узбіччя, внаслідок чого він став не керованим та в подальшому виїхав на смугу зустрічного руху, де й зіткнувся з автомобілем ЗАЗ. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль був у технічно справному стані, за кермом він перебував близько чотирьох годин. Водійський стаж його складає п`ять років. В скоєному щиро кається, просив суд суворо його не карати. Пред`явлені до нього цивільні позови обвинувачений визнав у повному обсязі. Щодо укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль «Mercedes-Benz E280», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 нічого пояснити не зміг.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 надала суду показання, відповідно до яких 25.06.2018 приблизно о 07.00 год. вона їхала на власному автомобілі ЗАЗ у м.Знам`янка на роботу. В той час вона помітила, як зустрічне авто несподівано виїхало на узбіччя. Що відбувалось далі не пам`ятає. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження. На даний час їй призначено інвалідність 3 групи, лікування продовжується і надалі. На призначенні ОСОБА_6 покарання, пов`язаного з позбавленням волі не наполягала. Пред`явлений нею цивільний позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується також дослідженими судом письмовими доказами, а саме:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.06.2018, схемою та фототаблицею до нього, відповідно до яких місцем огляду є ділянка автодороги сполученням Кропивницький-Знам`янка, розташована на відстані 2,2 км від вказівного знаку Кіровоградський район. Оглядом встановлено, що автомобіль «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 має пошкодження передньої частини, а автомобіль «Mercedes», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 має пошкодження правої частини;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.06.2018, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 ознак сп`яніння не виявлено;
- висновком експерта №2433 від 19.07.2018, згідно з яким у зразку крові ОСОБА_7 , отриманого 25.06.2018, алкоголю та наркотичних речовин не виявлено;
- висновком експерта №195 від 26.07.2018, відповідно до якого на момент ДТП, з технічної точки зору, рульове керування, ходова частина та гальмівна система автомобіля «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані. Технічних несправностей, які могли вплинути на керованість автомобіля «Мерседес» не виявлено;
- висновком експерта №196 від 24.07.2018, згідно з яким на момент ДТП, з технічної точки зору, рульове керування, ходова частина та гальмівна система автомобіля «ЗАЗ Таврія», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходилися в працездатному стані. Технічних несправностей, які могли вплинути на керованість автомобіля «ЗАЗ Таврія» не виявлено;
- висновком експерта №130 від 26.12.2018, відповідно до якого тілесні ушкодження, що малися у потерпілої ОСОБА_7 , могли утворитися під час дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 25.06.2018, і по тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що в клінічному перебігу супроводжувалися загрозливими для життя явищами;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.04.2019, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 в присутності представника та двох понятих показала та розказала як та при яких обставинах відбулася ДТП;
- висновком експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи №1842/1843/19-27 від 11.05.2019, згідно з яким в розглянутій дорожній обстановці по наданому для дослідження варіанті обставин ДТП, невідповідність дій водія автомобіля «Mercedes-Benz E280» ОСОБА_6 вимогам п.12.1 ПДР України перебувають в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася.
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, суспільно-корисною працею не займається, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав, в скоєному щиро розкаявся. Також суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого та міру покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття в скоєному.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, з урахуванням думки потерпілої, яка не наполягала на призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши положення ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням.
Крім того, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, зокрема у сфері злочинів проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту.
Відповідно до вимог ст. 129 ЦПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Як вбачається з матеріалів справи, потерпілою заявлений цивільний позов, в якому вона просить стягнути із ОСОБА_6 на її користь матеріальну шкоду в сумі 5000 грн. та моральну шкоду в сумі 500 000 грн., з АТ «СК «Країна» на її користь просить стягнути 200 000 грн. за шкоду, завдану життю і здоров`ю.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження та на придбання ліків та проходження лікування нею було витрачено 276 571,17 грн. власних коштів, що підтверджується відповідними чеками, долученими до позовної заяви. В обґрунтування моральної шкоди потерпіла зазначила, що від отримання чисельних тілесних ушкоджень мала постійне нервове навантаження, стрес та нестерпний біль. Отримані тілесні ушкодження також позбавили її на досить довгий час можливості рухатись, вона не могла ходити та сидіти, перебувала лише в лежачому положенні і лише на спині, не могла повернутись та не мала можливості обійти себе. Така життєва ситуація приносить для неї, як потерпілої, стрес, психічний розлад, зневіру у свої власні сили. Після отриманих травм та тривалого лікування за станом здоров`я вона не може повернутись на своє робоче місце.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.
Представник АТ «СК «Країна» подав суду відзив на позов та заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні пред`явлених до страхової компанії вимог, мотивуючи тим, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz E280», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була також застрахована в ТДВ «СК «Мотор-Гарант» згідно з полісом АМ/2609006. Тобто на момент ДТП у власника транспортного засобу «Mercedes-Benz E280» було два діючих поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки при укладанні договору страхування з АТ «СК «Країна» страхувальник не повідомив про наявність іншого діючого полісу АМ/2609006, укладеного з ТДВ «СК «Мотор-Гарант», тому поліс №АК/7191879, укладений з АТ «СК «Країна» є нікчемним в силу п.3 ч.1 ст. 989 ЦК України, відтак не може породжувати будь-яких зобов`язань.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дійсно на момент ДТП 25.06.2018 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz E280», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в АТ «СК «Країна», що підтверджується полісом № АК/7191879 від 26.09.2017, зі строком дії з 26.09.2017 по 25.09.2018 включно, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200 000 грн., майну-100 000 грн., франшиза - 1000 грн.).
Крім того, на момент ДТП 25.06.2018 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz E280», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 також була застрахована в ТДВ «СК «Мотор-Гарант», що підтверджується полісом № АМ/2609006 від 20.02.2018, зі строком дії з 21.02.2018 по 20.02.2019 включно, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200 000 грн., майну - 100 000 грн., франшиза - 0 грн.).
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.
Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz E280», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на час укладення полісу № АМ/2609006 від 20.02.2018 у ТДВ «СК «Мотор-Гарант» вже була застрахована у АТ «СК «Країна» на підставі полісу № АК/7191879 від 26.09.2017, тому новий договір страхування з ТДВ «СК «Мотор-Гарант» в силу положень п.3 ч.1 ст. 989 ЦК України є нікчемним.
Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Положенням частини першої статті 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
З огляду на вищевикладене цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz E280», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 наступає на підставі полісу № АК/7191879 від 26.09.2017, укладеного у АТ «СК «Країна».
Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (частина третя статті 988 ЦК України).
Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Статтями 9, 22-31, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
В судовому засіданні було підтверджено належними та допустимими доказами те, що потерпіла ОСОБА_7 понесла витрати, які були пов`язані з лікуванням та купівлею лікарських препаратів. Зазначені витрати в сумі 276 571,17 грн. підтверджені оглянутими в судовому засіданні оригіналами квитанцій, чеків та накладних.
Разом з тим, відповідно до полісу АК/7191879 від 26.09.2017, укладеного у АТ «СК «Країна» франшиза становить 1000 грн.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіянні майну потерпілих.
Згідно п. 36.6. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Отже, страхова компанія повинна здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі страхової суми на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю, яка вказана в полісі з відрахуванням суми франшизи, яка не входить до страхової суми.
За таких обставин, вимоги потерпілої про стягнення з АТ «СК «Країна» в межах ліміту відповідальності матеріальної шкоди, заподіяної життю і здоров`ю підлягають частковому задоволенню в сумі 199 000 грн.
Доводи представника цивільного відповідача про те, що потерпіла не зверталася до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування суд не приймає з наступних підстав.
Положеннями ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування.
Суд звертає увагу, що визначений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядок звернення потерпілого чи іншої особи до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні ст. 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.
Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.
Застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого чи іншої особи.
Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди, а тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди, вказане також узгоджується зі ст. 15, ст. 16 ЦК України.
Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування. Перша з них передбачена ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страхової компанії за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.
Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страхової компанії про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
З огляду на це, протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілого чи іншої особи на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи не звернення з заявою до цих осіб, призвів би до істотного обмеження, чи навіть повного нівелювання його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого ст. 128 КПК України.
Тому, якщо особа подала позовну заяву до суду про стягнення із страховика шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, то вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.
Наведене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к) і зводиться до того, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого чи іншої особи до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» не є обов`язковим, оскільки саме за особою права якої були порушені залишається право вибору способу звернення за захистом своїх прав із заявою до страхової компанії чи з позовом до суду.
Вирішуючи позовні вимоги потерпілої до обвинуваченого про відшкодування майнової шкоди, суд зазначає наступне.
Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Оскільки життю і здоров`ю потерпілої заподіяно матеріальну шкоду в сумі 276 571,17 грн., що перевищує ліміт відповідальності страховика, тому з урахуванням доведеності вини обвинуваченого з нього підлягає до стягнення на користь потерпілої 5000 грн. матеріальної шкоди.
Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_6 моральної шкоди, завданої потерпілій, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Потерпіла має право вимагати будь-яку компенсацію, проте суд керується ступенем доведеності нанесених моральних страждань, відповідністю розміру компенсації заподіяним стражданням.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При цьому, за змістом ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого потерпілій ОСОБА_7 була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням її здоров`я.
З огляду на доведення винуватості ОСОБА_6 та з урахуванням обставин справи, суд вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню частково в межах доведеності та обґрунтованості. При цьому суд враховує ступінь тяжкості отриманих внаслідок ДТП потерпілою тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії тяжких, призвели до порушення сну та в клінічному перебігу супроводжувалися загрозливими для життя явищами, що значно погіршило її моральний стан.
При визначенні розміру заподіяної потерпілій моральної шкоди суд враховує доведеність вини обвинуваченого та існування безпосереднього причинного зв`язку між його неправомірними діями та шкодою, завданою потерпілій, характер, обсяг та глибину моральних страждань, які зазнала потерпіла внаслідок вчиненого злочину, порушення звичного укладу її життя та докладання нею додаткових зусиль для його відновлення, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає за доцільне визначити розмір завданої потерпілій моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.
Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення.
Пред`явлені прокурором цивільні позови в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», а також в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Знам`янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради про стягнення з обвинуваченого вартості витрат на лікування потерпілої від злочину підлягають задоволенню внаслідок їх обґрунтованості та доведеності.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні.
Оскільки суд прийшов до переконання про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України, тобто звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, тому відповідно до положень ст.377 КПК України суд вважає за необхідне скасувати застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти в залі суду. Клопотання про обрання іншого виду запобіжного заходу суду не заявлялися.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного йому основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, негайно звільнивши його з-під варти в залі суду.
У разі звернення вироку до виконання в частині реального відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з 20 лютого 2020 року (дата затримання) до 04 червня 2020 року (дата звільнення з-під варти в залі суду у зв`язку зі зміною запобіжного заходу), та з 02 березня 2021 року (дата затримання) до 17 серпня 2021 року (за цим вироком).
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» задовольнити.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Знам`янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь Комунального некомерційного підприємства «Знам`янська міська лікарня ім.А.В.Лисенка» Знам`янської міської ради 3647 (три тисячі шістсот сорок сім) грн. 20 коп. в рахунок відшкодування понесених лікарнею витрат на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_7 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 5000 (п`ять тисяч) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 100 000 (сто тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_7 199 000 (сто дев`яносто девять тисяч) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої протиправними діями ОСОБА_6 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових інженерно-транспортних та транспортно-трасологічної експертиз в сумі 6373 (шість тисяч триста сімдесят три) грн.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- автомобіль «ЗАЗ-110557-42», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території станції технічного обслуговування приватного підприємця « ОСОБА_9 » за адресою: АДРЕСА_2 , повернути потерпілій ОСОБА_7 як їй належний;
- автомобіль «Mercedes-Benz E280», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території станції технічного обслуговування приватного підприємця « ОСОБА_9 » за адресою: АДРЕСА_2 , повернути ОСОБА_10 як йому належний.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1