ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0004342 від 28.10.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, працюючого експедитором у ТОВ «Свіфт-2016», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 153 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2019 року, приблизно о 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вулиці Ахсарова та проспекту Перемоги в м. Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 . У цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру по відношенню до ОСОБА_5 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 прослідував за ОСОБА_5 , яка йшла в напрямку вулиці Толбухіна в м. Харкові. Після цього, приблизно об 11 год 50 хв., знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які б могли йому перешкодити, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканість особи, використовуючи свою фізичну перевагу над жінкою, підійшов ззаду та правою рукою схопив потерпілу спочатку за пах без добровільної згоди останньої, а після цього за внутрішню поверхню лівого стегна, чим, згідно висновку судово-медичної експертизи №09-1367/2019 від 30.10.2019 року, спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому стегні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 153 Кримінального кодексу України у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся, пояснивши, що доповнити йому нічого.
Суд зі згоди прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 153 Кримінального кодексу України, тобто вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство).
При вирішенні питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, який у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, досудову доповідь Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, офіційно працевлаштований, за місцем працевлаштування характеризується задовільно.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Відповідно статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 судом не виявлено.
Згідно частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Тобто, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 153 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 Кримінального кодексу України, оскільки цей вид покарання буде мати вплив на його виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченим, так і іншими особами.
Потерпіла ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не заявляла.
Витрати, пов`язані із проведенням експертиз у кримінальному провадженню, відсутні.
Речові докази і документи у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 153 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: