гСправа № 691/922/20 Провадження № 1-кс/358/98/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі заяву прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів - начальника першого відділу процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про відвід судді ОСОБА_5 який є головуючим у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 387 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2021 року прокурор у кримінальному провадженні - заступник начальника Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів - начальник першого відділу процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 подав до Богуславського районного суду Київської області заяву про відвід судді ОСОБА_5 який є головуючим у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 387 КК України, мотивуючи свою заяву тим, що є обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, а тому суддя ОСОБА_5 згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України не може брати участь у кримінальному провадженні.

Такими обставинами на думку прокурора ОСОБА_4 є те, що обвинувачена у вказаному кримінальному проваджені ОСОБА_6 з 1994 по 2007 рік працювала на різних посадах в Черкаському обласному суді (в 2001 році перейменовано на апеляційний суд Черкаської області), з 22.07.2007 року по теперішній час перебуває на посаді судді Городищенського районного суду Черкаської області.

Суддя ОСОБА_5 в період часу з 30.07.2004 по 28.07.2009 працював на посаді помічника Смілянського міжрайонного прокурора та мав можливість брати участь у судових засіданнях в Городищенському районному суді Черкаської області, а також в апеляційному суді, в ході чого в них могли скластися дружні взаємовідносини.

Крім того, мати судді ОСОБА_5 - ОСОБА_7 з 22 червня 1987 року по лютий 1994 року працювала народним суддею Корсунь-Шевченківського районного народного суду Черкаської області, з лютого 1994 року - суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області. Верховною Радою України 23 березня 2000 року обрана суддею безстроково та 22.09.2016 постановою Верховної Ради України звільнена у зв`язку з поданням заяви про відставку (фактично звільнена 05.10.2016).

Корсунь-Шевченківський район Черкаської області межує із Городищенським районом Черкаської області.

Зважаючи на тривалий час роботи ОСОБА_6 в судових органах Черкаської області та наявності можливості впливу та спілкування із працівниками і суддями судів Черкаської області, вказана обставина викликає у сторони обвинувачення сумнів у неупередженості судді.

Більш того, згідно даних порталу «Судова влада України» у провадженні судді ОСОБА_6 перебувала справа № 699/114/17 (провадження №2-а/691/34/17) за позовом ОСОБА_7 до Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії.

Розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , яка як суддя розглядала адміністративний позов ОСОБА_7 (матері головуючого судді ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні) може викликати у стороннього спостерігача сумніви щодо об`єктивності головуючого при розгляді кримінального провадження, наявності особистих мотивів при прийнятті рішень та неупередженості судді.

Крім того, судові засідання з розгляду зазначеного обвинувального акту декілька разів призначалось до розгляду, однак не відбувались. Прокурорів про розгляд справи не повідомляють. Обвинуваченою скеровуються до суду клопотання про відкладення судового розгляду за відсутності жодних для цього підстав, які залишаються без реагування.

Для прикладу, 23.02.2021 року судове засідання у вказаній справі не розпочалося з причин відсутності в цей день, за інформацією працівників суду, на робочому місці судді, головуючого у цій справі, та одночасного неприбуття до суду обвинуваченої ОСОБА_6

23.03.2021 року за відсутності об`єктивних підстав судове засідання у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 387 КК України також не відбулося з причин перебування з 23.03.2021 року, за інформацією суду, у відпустці головуючого у справі судді.

Прокурор зазначає, що вказані обставини підтверджують сумніви сторони обвинувачення у неупередженості судді, тому посилаючись на ст. 75 КПК України, просить задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні.

Судовий розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 було призначено на 15 квітня 2021 року, але через неявку обвинуваченої ОСОБА_6 розгляд заяви було відкладено на 22 квітня 2021 року.

В зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_1 у нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні (справа № 375/1702/19) з 19 по 23 квітня 2021 року, судовий розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 не відбувся та її розгляд відкладено на 29 квітня 2021 року.

29 квітня 2021 року в судовому засіданні при розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_5 прокурор ОСОБА_3 заяву про відвід судді ОСОБА_5 підтримав, просив її задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надати пояснення бажання не виявив.

Обвинувачена ОСОБА_6 на судовий розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 не з`явилася, але подала клопотання про відкладення судового розгляду, посилаючись на те, що перебуватиме у відпустці до 14.05.2021 та буде знаходитись поза межами району.

Крім того, 22.04.2021 від ОСОБА_6 до Богуславського районного суду Київської області надійшли письмові пояснення та нею висловлена своя позиція щодо вирішення питання заявленого відводу судді ОСОБА_5 .

З урахуванням відсутності доказів про перебування ОСОБА_6 у відпустці, дійсних причин відсутності за місцем проживання, суд не визнав причину її неявки, як поважну, а тому судом було ухвалено про проведення розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_5 у відсутності обвинуваченої ОСОБА_6 .

В письмових поясненнях обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що заява прокурора про відвід судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_5 ґрунтується на припущеннях про те, що між нею та суддею могли скластися дружні взаємовідносини та що у судді наявні особисті мотиви при прийнятті рішення з розгляду даного кримінального провадження, так як вона розглядала адміністративний позов матері головуючого судді. Інші підстави, на які посилається прокурор фактично зводяться до незгоди із діями судді під час здійснення судового провадження, що само по собі не є тими обставинами, які свідчать про небезсторонність та упередженість судді при розгляді даного провадження і не можуть слугувати підставою для відводу.

Також просить врахувати, що 23.02.2021 року вона хворіла і за станом здоров`я не мала змоги прибути до судового засідання, 23.03.2021 року перебувала на робочому місці, і те, що зазначає прокурор у заяві про відвід, можна розцінити як неправдиву інформацію.

Жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_5 як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини, прокурор у заяві про відвід судді не наводить та відповідно не мотивує.

У заяві про відвід судді, прокурор вказує, що зважаючи на тривалий час робити в судових органах наявна можливість впливу та спілкування із працівниками і суддями судів Черкаської області, тому вказана обставина викликає у сторони обвинувачення сумнів у неупередженості судді. Вказане, як підстава відводу судді, не витримує жодної критики.

Тому вважає що обставини, на які посилається прокурор як на підстави відводу судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_5 не є об`єктивно виправданими, ґрунтуються на припущеннях і є такими, що не підтверджені належними та достатніми доказами, а відтак заяву про відвід слід залишити без задоволення.

Заслухавши думку прокурора, врахувавши письмові пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , дослідивши докази додані до заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 76 КПК України виключається повторна участь судді, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, під час судового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивований.

Зі змісту заяви про відвід судді ОСОБА_5 слідує, що заява прокурора обґрунтована положеннями пункту четвертого частини першої статті 75 КПК України.

Перевіряючи доводи заяви щодо наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009 р.), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, та «Веттштайн проти Швейцарії» п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 з 30.07.2004 по 28.07.2009 року працював на посаді помічника Смілянського міжрайонного прокурора Черкаської області, що підтверджується копією особової картки ОСОБА_5 , яка додана до заяви про відвід. (а.с.160).

ОСОБА_7 , суддя Корсунь Шевченківського районного суду Київської області є матір`ю ОСОБА_5 , що підтверджується копією декларації родинних зав`язків судді ОСОБА_5 за 2016-2017 роки, яка додана до заяви про відвід (а.с. 161).

Доводи заявника про те, що обвинувачена у кримінальному провадженні ОСОБА_6 з 1994 по 2007 рік працювала на різних посадах в Черкаському обласному суді, який в 2001 році було перейменовано на апеляційний суд Черкаської області, тобто в той період, коли ОСОБА_5 працював помічником Смілянського міжрайонного прокурора Черкаської області, матеріалами заяви про відвід не підтверджено. Тобто та обставина, на яку посилається прокурор як на підставу відводу, що ОСОБА_5 мав можливість в період часу з 30.07.2004 року по 28.07.2009 року брати участь у судових засіданнях в Городищенському районному суді Черкаської області, а також в апеляційному суді, в ході чого у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 могли скластися дружні взаємовідносини, наявними доказами не підтверджена та в судовому засіданні не доведена.

Тривалий час роботи ОСОБА_6 в судових органах Черкаської області безпосередньо не свідчить про те, що вона має можливості впливу та спілкування із працівниками і суддями судів Черкаської області, оскільки нічим документально не підтверджена та не може викликати сумнів у неупередженості судді.

Також судом встановлено, що у провадженні судді Городищенського районного суду Київської області ОСОБА_6 , яка є обвинуваченою в даному кримінальному провадженні, перебувала справа № 699/114/17 (провадження № 2-а/691/34/17) за позовом ОСОБА_7 до Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії. Постановою від 21.11.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до Городищенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії відмовлено. (а.с. 149-153).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Тобто, ОСОБА_7 , як громадянка України, лише скористалася своїм правом на перерахунок пенсії, звернувшись у 2017 році до Городищенського районного суду Черкаської області із позовною заявою про перерахунок пенсії, а той факт, що суддя ОСОБА_6 відмовила в задоволенні позову ніяким чином не свідчить про те, які ж саме відносини склалися між матір`ю судді ОСОБА_5 та чи могла ОСОБА_7 якимось чином впливати на свого сина ОСОБА_5 саме у даному кримінальному провадженні.

Крім того, суду не надані будь які відомості про те, що суддя ОСОБА_5 знав про судове рішення, яке було постановлено щодо його матері суддею ОСОБА_6 , а також суддя ОСОБА_5 не виявив бажання дати пояснення по даному факту.

Тому посилання заявника як на підставу відводу на ту обставину, що розгляд даного кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , яка як суддя розглядала адміністративний позов ОСОБА_7 (матері головуючого судді ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні) може викликати у стороннього спостерігача сумніви щодо об`єктивності головуючого при розгляді кримінального провадження, наявності особистих мотивів при прийнятті рішень та неупередженості судді в судовому засіданні доказами не підтверджені.

Також, в контексті вищевикладеного, в заявленій прокурором заяві про відвід судді, заявником не наведені обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді з урахуванням об`єктивного критерію, а саме - факти, які не залежать від поведінки судді, але можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

В справі відсутні відомості, що суддею ОСОБА_5 на стадії підготовчого провадження висловлювалась будь-яка думка щодо його позиції у даному кримінальному провадженні, упередженого ставлення до сторін провадження також не встановлено.

Отже, з точки зору як об`єктивного так і суб`єктивного критерію, вказані у заяві про відвід судді ОСОБА_5 обставини, на переконання суду, не є такими, що виключають участь судді у розгляді провадження.

Факт неналежного виконання обов`язків головуючого під час судового розгляду, на що посилається прокурор у заяві про відвід, не може свідчити про упередженість судді, оскільки суд при вирішенні питання про відвід судді не вправі давати оцінку процесуальним рішенням судді, які приймаються ним під час судового розгляду справи, правильність яких може бути перевірена судом апеляційної інстанції.

За наведеного вище, суд приходить до висновку, що заявлений відвід не підлягає задоволенню, оскільки з урахуванням об`єктивного та суб`єктивного критерію не ґрунтується на вимогах ст. 75 КПК України, в яких визначено підстави для відводу судді, а тому, наведенні заявником обставини, які не підтверджені об`єктивно, не можуть свідчити про упередженість судді у даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про катування та інші серйозні порушення прав громадян з боку правоохоронних органів - начальника першого відділу процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про відвід судді ОСОБА_5 який є головуючим у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 387 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1