Провадження № 1-кс/752/2930/21
У Х В А Л А

30.06.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 від 28.06.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0010187 від 08.11.2014 р.,

в с т а н о в и в:

заявник звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на постанову слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 від 28.06.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0010187 від 08.11.2014 р..
Скарга обґрунтована тим, що в провадженні Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві перебувало кримінальне провадження № 0010187 від 08.11.2014 р..
28.06.2020 р. слідчою Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження, постанову про що заявниця отримала 24.03.2021 р.
Заявник посилається на незаконність даної постанови та її необґрунтованість, оскільки не було вчинено всіх необхідних дій для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.
Зазначене рішення заявник просить скасувати.

ОСОБА_3 подала заяву про розгляд скарги у її відсутність.
Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду скарги повідомлялись належним чином, надавши матеріали кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві перебувало кримінальне провадження № 0010187 від 08.11.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
28.06.2020 р. слідчою Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303, частини 1 статті 304 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно положень статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.
Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
В силу положень ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
За правилами частини 3 статті, пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
В обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження слідчий посилається на те, що під час досудового розслідування слідством не отримано беззаперечних та прямих доказів вчинення кримінального правопорушення.
Однак, слідчий в оскаржуваній постанові в порушення вимог ст.110 КПК України не зазначає на вчиненні дії, які були проведені для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та осіб, причетних до його вчинення.
Також, в порушення ст.110 КПК України слідчий не зазначає, який саме елемент складу злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, відсутній у даному випадку, а також не зроблено висновок чи існувала взагалі подія злочину, слідчим не надано оцінка викладеним в заяві про вчинення кримінального правопорушення обставинам та не наведено доказів, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення..
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні не були вжиті передбачені кримінальним процесуальним законом заходи для з`ясування всіх фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, а винесена постанова є необґрунтованою.
Враховуючи зазначені обставини, вважаю, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 від 28.06.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0010187 від 08.11.2014 р., задовольнити.
Постанову слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 від 28.06.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0010187 від 08.11.2014 р., скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя