У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2021р. щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Привільне Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.187 КК України

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити оскаржуваний вирок, призначивши ОСОБА_6 більш м`яке покарання, з застосуванням положень ст. 69 КК України.

Провадження: № 11-кп/812/551/21 Суддя першої інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст. 187 ч.1,2 КК УкраїниДоповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні злочинів передбачених ч.1, ч.2 ст.187 КК України.
Призначено ОСОБА_6 покарання:
- за ч.1 ст.187 КК України - три роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.187 КК України - сім років позбавлення волі із конфіскацією Ѕ всього майна, що є його особистою власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі із конфіскацією Ѕ всього майна, що є його особистою власністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що призначене обвинуваченому покарання є занадто суворим. Що не відповідає особі обвинуваченого.

Вважає, що з огляду на дані про особу обвинуваченого судом першої інстанції могли бути застосовані положення ст. 69 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

26.02.2020 року приблизно о 08:15 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не надалося можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи на перетині вулиць 8-го Березня та 6-ої Поперечної в місті Миколаєві діючи з прямим умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування фізичного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, погрожуючи потерпілому ОСОБА_9 предметом, ззовні схожим на розкладний ніж, наказав останньому віддати грошові кошти. При цьому потерпілий ОСОБА_9 не виконав незаконних вимог ОСОБА_6 про передачу грошових коштів та повідомив його про намір викликати поліцію. Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік.

Крім того, 26.02.2020 року приблизно о 08:30 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не надалося можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи на перетині вулиць 8-го Березня та 6-ої Поперечної в місті Миколаєві, діючи з прямим умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування фізичного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, погрожуючи потерпілому ОСОБА_10 предметом, ззовні схожим на розкладний ніж, наказав останньому віддати грошові кошти. При цьому потерпілий ОСОБА_10 не виконав незаконних вимог ОСОБА_6 про передачу грошових коштів та відійшов у сторону. Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Фактичні обставини злочинів, які викладені у вироку, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1, ч.2 ст.187 КК України, судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.

Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду судом апеляційної інстанції, вирок в цій частині не переглядається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку ці вимоги закону при призначені ОСОБА_6 покарання дотримані.

Мотивуючи призначення покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини, в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 та обставин, що обтяжують покарання судом не було встановлено, та призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.1, ч.2 ст.187 КК України.

Апеляційний суд вважає, що покарання обвинуваченому призначено у відповідності з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, та є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

За такого, колегія суддів вважає безпідставним твердження апелянта, що вирок є занадто суворим.
Є також неприйнятними доводи апеляційної скарги захисника про безпідставне не застосування судом положень ст. 69 КК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього кодексу.
Як убачається з вироку, судом не було встановлено жодної з обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .
З врахуванням зазначеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України, про що просить захисник в апеляційній скарзі.
З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для зміни вироку та його пом`якшення, про що просить апелянт, а тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2021р. щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: