ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/1157/21

Номер провадження 1-кп/495/512/2021

15 липня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження номер № 0000342, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21 лютого 2020 року, приблизно о 17 годині, більш точний час встановити не видалося можливим, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , не маючи наміру на заподіяння тілесних ушкоджень, через необережність, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, під час господарських робіт на мотоблоці «ZUBR» JR-Q79, посадив свого малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на кожух фрези працюючого мотоблоку, та під час розвороту мотоблоку не втримав останнього, від чого ОСОБА_8 потрапив під працюючі лопаті фрези мотоблоку, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку середнього ступеня тяжкості з вдавленим переломом лобної кістки справа, розрив лівої барабанної перетинки; закриті уламкові переломи правої і лівої стегнової кісток в середній третині, відкритий уламковий перелом велико-і малогомілкової кісток правої гомілки, забиті рани правого плеча, правої і лівої гомілок, правої стопи; множинні синці та садна голови, тулуба і кінцівок. Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли в результаті ударної травмуючої дії предметів (предмету), що володіли ознаками тупих твердих з обмеженою контактуючою поверхнею, зі значною силою. Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 у вигляді переломів, забійних ран та синців виникли за механізмом удару, садна тертя.

У відповідності до п. 2.1.3 а), б), м), о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995 р.), відкрита черепно-мозкова травма, яка об`єднала забій головного мозку середнього ступеня тяжкості, вдавлений перелом лобної кістки справа, забиту рану в області правої лобної ділянки, перелом обох стегнових і правої велико- і малогомілкової кісток із відповідною забитою раною в області правої гомілки, що супроводжувалися розвитком шоку, (є складними одного тілесного ушкодження) відносяться до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя. Рани наявні в області плеча, лівої гомілки, правої стопи, зазвичай потребують для свого загоєння строк більше 6-ти і не більше 21-го дня, і відповідно до п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я. Синці і садна не були небезпечними для життя в момент спричинення, зазвичай спричиняють незначні, скороминущі наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і за цим критерієм, відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень за критерієм розладу здоров`я.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив необережне тяжке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 128 КК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, законного представника неповнолітнього потерпілого, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження. Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні іншими учасниками. Судом з`ясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні, після роз`яснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини щодо вчинення кримінального правопорушення, свою вину визнав повністю. Пояснив, що дійсно, 21 лютого 2020 року, приблизно о 17 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , під час господарських робіт на мотоблоці «ZUBR» JR-Q79, посадив свого малолітнього сина ОСОБА_8 на кожух фрези працюючого мотоблоку, та під час розвороту мотоблоку не втримав останнього, від чого ОСОБА_8 потрапив під працюючі лопаті фрези мотоблоку, внаслідок чого той отримав тілесні ушкодження. Наміру на заподіяння тілесних ушкоджень не мав, заподіяв такі через необережність. У вчиненому щиро розкаявся.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 сказала, що не була безпосереднім очевидцем зазначених подій, про те, що відбулося, дізналася з телефонного дзвінка про те, що її син у лікарні. Підтвердила, що ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому, допомагав у догляді та лікуванні потерпілого.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що покази обвинуваченого є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 .

Суд також вважає, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб дійти висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні пред`явленого йому кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст. 128 КК України, так як він заподіяв потерпілому необережні тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_7 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер його діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра та лікарянарколога не перебуває, має місце реєстрації та проживання.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; надання медичної та іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , що передбачені ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього та особою що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі.

При цьому, враховуючи вищезазначені дані про особу ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що його допустимо звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Таке покарання стосовно ОСОБА_7 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлений.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової інженерно-технічної експертизи від 22.04.2020 №20-2056, що становлять 6537,60 гривень, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_7 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах кримінального провадження №0000342.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2020.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності з вимогами ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2020 на вилучене під час огляду місця події - домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , майно: мотоблок синього кольору «ZUBR», змив з ручок мотоблоку упакований до паперового конверту, змив з поверхні мотоблоку речовини бурого кольору упакований до паперового конверту, панчоха дитяча упакована до паперового конверту НПУ, для збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення відповідних експертиз скасувати.

Речові докази, а саме змив з ручок мотоблоку упакований до паперового конверту, змив з поверхні мотоблоку речовини бурого кольору упакований до паперового конверту, панчоха дитяча упакована до паперового конверту НПУ знищити.

Речові докази, а саме мотоблок синього кольору «ZUBR», інструкція з експлуатації мотоблоку синього кольору «ZUBR» - повернути власнику ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Речові докази у вигляді медичної документації, а саме медичну карту ОСОБА_7 та медичну карту ОСОБА_8 повернути в КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради та КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради відповідно.

Речові докази у вигляді рентгенівських знімків в кількості 30 шт. повернути ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_7 , в дохід держави 6537 гривень 60 копійок процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, законному представнику потерпілого та прокурору.

Суддя ОСОБА_1