КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3438/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2021 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року,

за участю:

представника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.03.2021 року задоволено клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001097 від 09.11.2020 року на тимчасово вилучене майно, шляхом позбавлення права власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розпорядження та користування грошовими коштами на загальну суму 18 350 доларів США, які вилучені під час проведення обшуку 11.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.03.2021 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001097.
Копію оскаржуваної ухвали було отримано лише 14.05.2021 року.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що органом досудового розслідування не було доведено, яке саме відношення мають вилучені грошові кошти до даного кримінального провадження.
ОСОБА_6 під час проведення обшуку було наголошено слідчому, що грошові кошти в сумі 18 350 доларів США є завдатком за продаж автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , отриманих від ОСОБА_9 і підлягають поверненню останньому у разі невиконання умов домовленості щодо укладення договору продажу автомобіля до 12.03.2021 року.
Даний факт підтверджується зобов`язальною розпискою ОСОБА_6 , що свідчить про правомірність надходження вилучених грошових коштів, проте даного факту не було взято до уваги слідчим суддею.
Крім того, на думку представника слідчий суддя не дослідила всі обставини кримінального провадження, не перевірила правомірність підстав звернення прокурора із клопотанням про накладення арешту на грошові кошти та не обґрунтував необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру, а прокурором не було надано доказів на підтвердження того, що грошові кошти здобуті злочинним шляхом, у зв`язку із чим, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Прокурор у провадженні ОСОБА_8 надіслав лист, в якому просив проводити судовий розгляд без його участі, при цьому зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001097 від 09.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням зазначено, що група осіб у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 створила мережу шахрайських центрів у різних регіонах України: м. Київ та м. Дніпро, де за допомогою комп`ютерної техніки та програм не санкціоновано втручаються в роботу електронно-обчислювальних машин, що призводить до витоку інформації та в подальшому за допомогою шахрайських дій привласнюють кошти як громадян України, так і громадян інших країн, використовуючи SIP телефонію, дзвонять клієнтам банків та представляючись співробітниками служби безпеки вказаних банків, шахрайським шляхом отримують дані платіжних карт, знімають певну суму коштів з рахунків та в подальшому виводять на підконтрольні їм рахунки. Приблизна сума коштів, яку отримують центри від вказаної протиправної діяльності складає 30-50 тисяч доларів США на місяць.
Вказані особи здійснюють свою діяльність приховано, вдаються до конспіративних методів, часто змінюють номери мобільних телефонів, адреси розташування офісів змінюють та не реєструють як юридичні адреси своєї діяльності.
Відомо, що керівники та організатори вказаних офісів, вирішують питання, пов`язанні з їх функціонуванням, пошуком нових приміщень, оснащенням необхідною комп`ютерною технікою, базами даних банків тощо, а також вирішують «проблемні питання» з представниками правоохоронних органів щодо функціонування офісів та не притягнення до відповідальності згідно з чинним законодавством України.
Наявна інформація свідчить, що кошти, отримані злочинним шляхом, знаходяться на підконтрольних керівникам та організаторам рахунках (інтернет гаманці, біткоїни тощо), де останні в подальшому проводять з ними фінансові операції, приховуючи їх походження та в подальшому легалізують їх за допомогою так званих «конвертаційних центрів».
Згідно інформації ДЗНД СБ України, яка надійшла за результатами виконання доручення ГСУ НП України та за результатом допиту свідка встановлено, що до числа керівників та організаторів групи осіб, діяльність яких направлена на шахрайське заволодіння грошовими коштами, відноситься ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, котра є адміністратором офісу, який знаходиться у м. Київ. Встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_15
11.03.2021 року у період з 09 год. 40 хв. до 13 год. 14 хв. на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2021 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено грошові кошти, належні ОСОБА_13 на загальну суму 18 350 доларів США.
16.03.2021 року прокурор відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Печерського районного суду міста Києва про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, шляхом позбавлення права власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розпорядження та користування грошовими коштами на загальну суму 18 350 доларів США, які вилучені під час проведення обшуку 11.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.03.2021 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001097 від 09.11.2020 року на тимчасово вилучене майно, шляхом позбавлення права власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розпорядження та користування грошовими коштами на загальну суму 18 350 доларів США, які вилучені під час проведення обшуку 11.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .
З такими висновками слідчого судді, колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказані грошові кошти, всупереч доводам представника.
З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання про арешт майна та накладення арешту на вилучені грошові кошти.
Колегія суддів вважає, що останні в даному кримінальному провадженні відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Вказане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_6 , оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його приховування, псування, втрати знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження майна, а тому доводи представника власника про законність набуття права власності, не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки вказані обставини підлягають перевірці під час здійснення досудового розслідування.
Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ст. 170 КПК Українипо суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Органом досудового розслідування, всупереч доводам представника, було доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучені грошові кошти, вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе їх використання.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування та накладаючи арешт на тимчасово вилучені грошові кошти діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Інші доводи представника не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 березня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001097 від 09.11.2020 року на тимчасово вилучене майно, шляхом позбавлення права власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розпорядження та користування грошовими коштами на загальну суму 18 350 доларів США, які вилучені під час проведення обшуку 11.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4