Справа № 953/4446/20
н/п 1-кп/953/422/21

"17" серпня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника- адвоката ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 205-1, ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст. 209 КК України
У підготовчому судовому засіданні, проведеному за участі обвинуваченого, та його захисника в режимі відеоконференції прокурор зазначив, що підсудність розгляду справи визначена ухвалою Верховного суду , відсутні підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п.1-4 ч.2 ст. 314 КПК України, але є перешкоди для призначення судового розгляду, вважає за не можливе призначити справу до розгляду в судове засідання, заявив клопотання про надання судового доручення до Республіки Австрії за для виклику в судове засідання потерпілого - громадянина Республіки Австрії ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_8 , не підтримав клопотання прокурора та заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору та зазначив, що згідно ухвали Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2018р. даний обвинувальний акт повертався прокурору для усунення недоліків, які були зазначені в ухвалі суду , але ці недоліки прокурором не усунені . Крім того, в обвинувальному акті потерпілими зазначені фізичні особи, а за змістом акту , шкода заподіяна юридичним особам, крім того, відсутні відомості у реєстрі матеріалів щодо виділення кримінального правопорушення за ст. 358 ч.3 КК України , реєстр матеріалів справи не містить відомостей щодо повернення обвинувального акту прокурору , складання та затвердження нового обвинувального атку, вручення стороні захисту його копії. Крім того, на думку обвинуваченого ОСОБА_8 , термін досудового розслідування сплив ще 08.04.2017р. Разом з цим порушена підслідність , оскільки всі злочини підслідні органам Національної поліції. Також, кримінальне правопорушення за ст. 205-1 ч.2 (ред.. 22.11.2018р.) відносилось до кримінальних проступків, а обвинувальний акт вперше направлений до суду до набрання цинності ЗУ від 22.11.2018р., і до судового засідання призначений не був.
Захисник адвокат ОСОБА_6 повністю підтримала думку обвинуваченого та заявила клопотання про зобов`язання прокурора відкрити їй матеріали кримінального провадження
Представника потерпілого ОСОБА_7 покладався на розсуд суду.
Прокурор заперечував проти повернення обвинувального атку , вважав що підстави для повернення обвинувального акту прокурору вітсутні , а доводи ОСОБА_8 необґрунтовані.
Судова колегія, заслухавши думки учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Вимогами ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що суд у підготовчому судовому засіданні має право, крім іншого, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, або призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Тобто, після отримання обвинувального акту , суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні наступних кримінальних правопорушень:
- ч.3 ст. 358 КК України (за попередньою змовою групою осіб, вчинив підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою його використання підроблювачем),
- ч.2 ст. 205-1 КК України (вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості, а також умисно подав для проведення такої реєстрації документи, які містять завідомо неправдиві відомості, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб),
- ч.3 ст.206-2 КК України (протиправно заволодів майном підприємства, у тому числі часткою його засновника шляхом вчинення правочину з використанням підроблених документів та печатки підприємства, діючи за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику шкоду),
- ч.3 ст. 209 КК України (вчинив правочин з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння протиправного заволодіння майном підприємства, шляхом вчинення правочину з використанням підроблених кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206-2 КК України, що передувало легалізації, з метою вчинення дій, спрямованих на приховання незаконного походження права на таке майно, діючи за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі).
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
У п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Системний аналіз зазначених правових підстав вказує на необхідність формулювання обвинувачення, яке зазначається в обвинувальному акті, зобов`зано зазначати місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форму вини і мотиви кримінального правопорушення, а також вказівку на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
При цьому, в обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні зазначені дані про потерпілих, але інформацію про те, кому завдано шкоду, в якому саме розмірі, не зазначено. При тому, що в обвинуваченні вказано, що умисними діями ОСОБА_8 спричинено велику шкоду ( ч.3 ст. 206-2 КК України) та шкоду в особливо великому розмірі (ч.3 ст. 209 КК України). Крім того, обвинувальний акт не містить посилання на обставини , які обтяжують чи пом`якшують покарання , не містить і даних про розмір витрат на залучення експертів, хоча згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування по справі проводилися експертизи.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Реєстр матеріалів досудового розслідування містить дані про прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, дані про допит потерпілого ОСОБА_9 , але ОСОБА_7 як потерпілий не допитаний, а ОСОБА_10 ні з якими заявами до прокурора не звертався, і в реєстрі , будь-які інші процесуальні дії щодо потерпілих, або з їх участю не зазначені, в тому числі і щодо потерпілого юридичної особи.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Статтею 109 КПК України встановлено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.
З наведених вимог закону слідує, що реєстр матеріалів досудового розслідування є обов`язковим та невід`ємним додатком до обвинувального акту у кожному кримінальному провадженні.
При цьому, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про виконання прокурором або слідчим приписів ст. 290 КПК України , а саме ч.7 - про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті, та ч.9 - сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Тобто, стороною обвинуваченнґ не надано доказів про те, що під час здійснення досудового розслідування потерпілий ОСОБА_10 був допитаний , йому вручена пам`ятка про права та обов`язки потерпілого (в перекладі на його рідну мову), за його участю виконані вимоги ст. 290 КПК України - надані всі матеріали для ознайомлення.
Крім іншого, не зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування і письмові дані про надання доступу підозрюваного та його захиснику до матеріалів досудового розслідування, в тому числі і речових доказів, які не зазначені. Всі ці обставини також свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.291 КПК України.
Вимогами ст. 290 КПК України передбачено, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.
Згідно вимог ч.12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має право допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Разом з цим, слід зазначити , що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2018 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 205-1, ч.3 ст. 206-2, ч.3 ст. 209 КК України повертався прокурору, а ухвалою від 05 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду залишила в силі ухвалу Київського районного суду м.Харкова. Але прокурором жодним чином не усунені недоліки , які стали підставою для повернення обвинувального акту прокурору, а матеріалу реєстру взагалі не містять посилань на будь яку дату після ухвали Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2018р. , тобто прокурором проігноровані вказівки суду які зазначені в ухвалах Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2018р. та Харківського апеляційного суду від 05.03.2019р.
Зазначена обставина є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог КПК України вказаних вище.
Разом з цим , прокурору слід ретельно перевірити доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , які зазначені в його клопотання про повернення обвинувального акту прокурору та надати їм належну оцінку, щоб уникнути порушення права обвинуваченого на захист.
Що стосується клопотання прокурора про надання судом міжнародного доручення до Республіки Австрія для виклику в судове засідання потерпілого - громадянина Республіки Австрії ОСОБА_9 , то в задоволенні даного клопотання слід відмовити, та надати можливість прокурору зробите це в ході досудового розслідування та усунити цей істотний недолік , який на думку та твердження прокурора перешкоджає можливості призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, що і не було зроблено прокурором в ході досудового слідства та при усуненні недоліків коли даний обвинувальний акт повертався прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних у відповідних ухвалах суду від 18.10.2018р. та 05.03.2019р. недоліків.
Таким чином, дослідивши всі представлені до суду дані та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим нормами ст.291 КПК України, а тому у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Реалізуючи це право, суд наголошує, що на стадії підготовчого провадження не розглядали та не вирішувались питання щодо доведеності вини обвинуваченого та достатності зібраних для цього доказів, а також не вирішувалось та не з`ясовувалось наперед питання про кваліфікацію дій обвинуваченого. Суд лише констатував, що для вирішення цих питань в обвинувальному акті відсутні необхідні відомості, наявність яких вимагає КПК України, встановлені порушення права на захист обвинуваченого, а тому відповідно до ч.3 ст.314 КПК України повертає обвинувальний акт прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 290, 291, 314-317 КПК України, суд, -
В задоволенні клопотання прокурора про надання судом міжнародного доручення до Республіки Австрія за для виклику в підготовче судове засідання потерпілого - громадянина Республіки Австрія ОСОБА_9 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківаського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2