Справа № 361/1536/21
Провадження № 1-кп/361/637/21
УХВАЛА
24 березня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4
за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5
за участю представників потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001997 від 04.10.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001997 від 04.10.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою суду від 02 березня 2021 року вказане кримінальне провадження було призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою слідчого судді від 06.10.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано та від 01.12.2020 року, 27.01.2021 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 27.03.2021 року.

24 березня 2021 року під час підготовчого судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначивши що відносно обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на думку прокурора не зменшились та не відпали, та полягають у наступному. Обвинувачений, будучи обізнаним про тяжкість покарання, яка йому загрожує за інкримінованою статтею, може ухилятись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також обвинувачений, користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, отриманими під час перебування на посаді в органах Національної поліції України, може знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, на думку прокурора, обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати даному кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явились, представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою про відкладення підготовчого судового засідання.

Представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 , підтримала думку прокурора та просила продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_10 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання прокурора, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.).
Крім того суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Доводи прокурора про те, що відносно обвинуваченого існують ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ґрунтуються виключно на припущеннях та формально викладені у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден з ризиків, на які посилається прокурор не знайшов свого підтвердження у ході судового розгляду, при цьому відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували існування вказаних ризиків відносно обвинуваченого. Крім того прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
У ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , має міцні соціальні зв`язки, оскільки перебуває у шлюбі, при цьому дружина обвинуваченого вагітна, а також має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому, відповідно до характеристики, виданої начальником Бориспільського ВП ГУНП в Київській області полковника поліції ОСОБА_12 , ОСОБА_4 за період служби в Національній поліції зарекомендував себе позитивно, порушень дисципліни не допускав. Крім того, відповідно до характеристики, виданої об`єднанням співвласників «М. Лагунової 4Б», ОСОБА_4 зарекомендував себе виключно з позитивної сторони.
Таким чином, враховуючи тяжкість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , позитивні характеристики, наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зав`язків, приймаючи до уваги недоведеність прокурором недостатності застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашнього арешту прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна зробити висновок, що цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Що стосується заяв ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про бажання взяти обвинуваченого ОСОБА_4 на поруки, то слід зазначити наступне.
До вказаних заяв не додано будь-яких доказів аналізуючи які, суд міг би зробити висновок, що вказані особи зможуть ефективно виконати свої зобов`язання, як поручителі. Зокрема їх характеристики, інформацію про те, чи притягувались вони до адміністративної чи кримінальної відповідальності, чи були вони поручителями в інших кримінальних провадженнях, і якщо так, то чи не порушувались ними свої зобов`язання.
Крім того, зважаючи на тяжкість злочину та його суспільну небезпеку, суд вважає, що на даний час запобіжний захід у виді особистої поруки не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Таким чином, у задоволенні заяв про взяття обвинуваченого ОСОБА_4 на поруки необхідно відмовити.
Керуючись ст. 27, 32, 33, 177-178, 181, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури прокуратури Київської області ОСОБА_3 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001997 від 04.10.2020 року, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці, тобто до 24 травня 2021 року включно, без використання електронних засобів контролю.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

На виконання вимог частин четвертої-п`ятої статті 181 КПК України орган поліції за місцем проживання повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд; працівники відділу поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- цілодобово не відлучатися за межі місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою.

- не відлучатися за межі м. Бровари та Київської області без дозволу прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу направити для негайного виконання до Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області в частині контролю за дотриманням процесуальних обов`язків обвинуваченим ОСОБА_4 , а також прокурору Броварської окружної прокуратури Київської області, для здійснення контролю за виконанням ухвали суду.
Заяву ОСОБА_13 про особисту поруку залишити без задоволення.
Заяву ОСОБА_14 про особисту поруку залишити без задоволення.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1