Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1996/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2021 м. Київ

Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24 жовтня 2018 року за №0000643 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Харліївки, Попільнянського району, Житомирської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого, працюючого державним кадастровим реєстратором відділу Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Броварах Головного управління Держгеокадастру в Київській області,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст.190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
У період часу з двадцятих чисел жовтня 2017 року по 28.11.2017 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Бровари, діючи умисно, ввійшов як виконавець до складу організованої групи та діючи у її складі брав участь у вчинюваних нею злочинах в ролі виконавця (співвиконавця) злочинів, вчинюваних такою групою.
В двадцятих числах жовтня 2017 року знаходячись в невстановленому місці Особа 1 довела до відома ОСОБА_3 план злочинної діяльності, який в частині заволодіння вказаною земельною ділянкою та коштами від її продажу, передбачав внесення останнім, використовуючи надані йому повноваження, на підставі завідомо підробленого державного акту на право власності на земельну ділянку несанкціонованих змін до Державного земельного кадастру в частині зміни власника земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_5 на Особу 3, а також в частині зміни правовстановлюючих документів, зазначивши, що право власності на вказану ділянку належить Особі 3 на підставі підробленого державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ 879249.
ОСОБА_3 надав Особі 1 згоду на участь у реалізації вказаного плану.
В цей же час Особа 1 запропонувала раніше знайомому потерпілому ОСОБА_8 придбати земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 за 40 000 доларів США, пояснивши що займається її продажем за проханням свого знайомого власника.
22.10.2017 після перегляду ділянки ОСОБА_8 надав згоду на її придбання.
В цей же день, у невстановленому місці, Особа 2 відповідно до розподілених ролей, довела до Особи 3 розроблену нею легенду щодо обставин нібито отримання ним права власності на земельну ділянку та щодо обставин, які обумовлюють необхідність її продажу, повідомивши покупців про гостру необхідність грошей для лікування хворої дружини, а також повідомила про необхідність 31.10.2017 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бровари по б-ру Незалежності, 39 з оригіналом свого паспорту громадянина України для замовлення та отримання витягу з Державного земельного кадастру.
Особа 3 31.10.2017 до Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області в м. Бровари не прибула.
30.10.2017 Особа 1 діючи у складі організованої групи, з метою неухильного доведення злочинного плану по заволодінню шахрайським шляхом земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 до кінця, прибула до Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області в м. Бровари, а саме до службового кабінету державного кадастрового реєстратора ОСОБА_3 , де довела до відома останнього про необхідність внести зміни до Державного земельного кадастру стосовно власника та правовстановлюючого документа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, використовуючи пароль доступу ОСОБА_3 , здійснити завантаження до Національної кадастрової системи відомості про те, що власником ділянки є Особа 3, а не ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 879249.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою це сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування, а ст. 20 цього Закону - землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі зокрема надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок а також при встановленні в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб, ст. 4 - суб`єктами землеустрою є зокрема юридичні та фізичні особи, які здійснюють землеустрій. Відповідно до п. «і» ст. 25 зазначеного Закону України, до документації із землеустрою відноситься технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оцінку земель», експертна грошова оцінка земель це результат визначення вартості земельної ділянки та пов`язаних з нею прав оцінювачем (експертом з питань оцінки земельної ділянки). За нормами ч. 8 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку є підтвердженням державної реєстрації земельної ділянки, містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до поземельної книги та видається заявнику державним кадастровим реєстратором, а ст. 9 цього Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно з п.3 п. п. 3 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 при посвідченні договору про відчуження земельної ділянки як самостійного об`єкта цивільних правовідносин нотаріус витребовує витяг з Державного земельного кадастру.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державний земельний кадастр», внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор:
здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;
перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;
формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;
здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;
присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;
надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;
здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;
передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про державний земельний кадастр» документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа.
Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.
Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:
особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;
власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;
органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).
Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:
заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;
оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;
документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.
Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:
перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;
за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.
На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.
Відповідно до п.п. 55, 56 переліку адміністративних послуг органів виконавчої влади, які надаються через центр надання адміністративних послуг затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 № 523-р, а також відповідно до Угоди про співробітництво між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та Броварською міською радою Київської області в сфері надання адміністративних послуг від 24.03.2017, державна реєстрація земельної ділянки з видачею витягу з Державного земельного кадастру та внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельну ділянку здійснюється через Центр надання адміністративних послуг.
Відповідно до посадової інструкції державного кадастрового реєстратора відділу у м.Броварах Міськрайонного управління у Броварському районі та в м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_3 , затвердженої в.о. начальника вказаного управління 18.01.2017, останній здійснює державну реєстрацію земельної ділянки та видачу витягу з Державного земельного кадастру та внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельну ділянку у відповідності до чинного законодавства.
ОСОБА_3 30.10.2017 у другій половині дня, обіймаючи на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.02.2017 № 127-к посаду державного кадастрового реєстратора, перебуваючи за місцем здійснення своєї діяльності за адресою: АДРЕСА_3 , маючи доступ до Державного земельного кадастру з правом внесення до нього відомостей та змін до них (обліковий запис № 4 від 07.08.2017), діючи всупереч викладених норм законодавства, а саме: ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», здійснюючі реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за відсутності власника земельної ділянки та на підставі копій правовстановлюючих документів, а не оригіналів, без проведення передбаченої Законом перевірки наданих документів вимогам чинного законодавства щодо достовірності даних стосовно ділянки та права власності на неї, а також п.п. 55, 56 Переліку адміністративних послуг органів виконавчої влади, які надаються через центр надання адміністративних послуг затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 № 523-р, та Угоди про співробітництво між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та Броварською міською радою Київської області в сфері надання адміністративних послуг від 24.03.2017, в частині внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельну ділянку самостійно, а не через Центр надання адміністративних послуг, виконуючи вказівки організатора організованої групи Особи 1, діючи умисно, з корисливих мотивів та відповідно до визначеної йому ролі в злочинному плані, використовуючи підроблений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 879249 та наданий йому для виконання службових обов`язків ключ-доступу до інформаційної автоматизованої системи Державного земельного кадастру, програмним забезпеченням якого є Національна кадастрова система, вніс до вказаної автоматизованої системи несанкціоновані зміни відомостей про земельну ділянку шляхом завантаження до неї електронного документа у форматі XML-файлу з інформацією про ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якої право власності на останню було змінено зі справжнього власника ОСОБА_5 та зареєстровано за Особою 3 на підставі підробленого державного акту на право власності на земельну ділянку.
У такий спосіб ОСОБА_3 , діючи умисно як виконавець у складі створеної Особою 1 та Особою 2 організованої групи, за безпосередньої участі останніх, Особи 3 та невстановленої особи, вчинив дії, які мали наслідком придбання права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 організованою групою в особі Особи3 та позбавлення ОСОБА_5 права власності на цю ділянку, вартість якої становить 717 470, 00 грн., чим заподіяв ОСОБА_5 шкоду, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до примітки 4 до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у придбанні права на майно шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою, ОСОБА_3 як виконавець вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що за вказаних обставин, перебуваючи в м. Бровари, вчинив як виконавець (співвиконавець) замах на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах при наступних обставинах:
03.11.2017 після внесення виконавцем організованої групи державним кадастровим реєстратором ОСОБА_3 недостовірних відомостей до Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , та отримання в подальшому Особою 1 при невстановлених обставинах витягу з Державного земельного кадастру на вказану ділянку, остання зателефонувала потерпілому ОСОБА_8 та попередила що подальше спілкування з приводу продажу ділянки буде здійснювати власник ділянки Особа 3.
Будучи введеним в оману щодо наявності у Особи 3 права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 надав згоду Особі 3 укласти 08.11.2017 договір купівлі-продажу земельної ділянки за 40 000 доларів США, нотаріальне оформлення якого здійснити у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 .
08.11.2017, приблизно о 10:00 год., продовжуючи виконувати злочинний план, направлений на заволодіння чужим майном коштами потерпілого за продаж земельної ділянки, Особа 3 діючи у складі створеної Особою 1 та Особою 2 організованої групи, за участі останніх, ОСОБА_3 та невстановленої особи, в телефонній розмові з потерпілим ОСОБА_8 підтвердила факт укладення договору купівлі продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та його нотаріального посвідчення о 12:00 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .
В цей же день, Особа 3 у супроводі Особи 2, маючи при собі підроблений державний акт серії ЯЖ № 879249 на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , витяг з Державного земельного кадастру та звіт про грошову оцінку на неї, які отримала від Особи 2, приблизно о 12:00 прибула до будівлі за адресою: АДРЕСА_5 за місцем розташування службового приміщення приватного нотаріуса ОСОБА_9 для укладення зазначеного договору купівлі-продажу, але у зв`язку з тим, що Особа 2 запідозрила розкриття працівниками правоохоронних органів плану злочинної діяльності організованої групи по заволодінню шахрайським шляхом коштами потерпілого ОСОБА_8 за продаж ділянки, надала вказівку виконавцю організованої групи Особі 3 відмовитись укладати угоду та повідомити в телефонній розмові потерпілого ОСОБА_8 про неможливість укладення договору купівлі - продажу з причини різкого погіршення стану здоров`я її дружини та потребою негайного виїзду до дому, що Особа 3 і зробила, перенісши час укладення договору на інший не визначений час. У такий спосіб ОСОБА_3 , діючи умисно як виконавець у складі створеної Особою 1 та Особою 2 організованої групи, за безпосередньої участі останніх, Особи 3 та невстановленої особи, вчинив дії, які мали наслідком придбання права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 організованою групою в особі Особи3 та становили собою частину дій, спрямованих на заволодіння шляхом обману коштами потерпілого ОСОБА_8 у сумі 40 000 доларів США, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до примітки 4 до ст.185 КК України є особливо великим розміром, за продаж земельної ділянки, але з причин, які не залежали від їх волі, учасники групи не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, передбачених планом злочинної діяльності (підписання документів щодо відчуження земельних ділянок особами, які видають себе за інших осіб або яким останніми надано довіреність, безпосереднє заволодіння грошовими коштами фізичних осіб сплаченими за земельні ділянки, продаж яких відбувався з використанням підроблених документів, без відома фактичних власників), тобто вчинили незакінчений замах на вчинення злочину.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у незакінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману, в особливо великих розмірах, організованою групою, ОСОБА_3 як виконавець вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.4 ст. 190 КК України.
Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що за вказаних обставин, перебуваючи в м. Бровари, вчинив як виконавець (співвиконавець) несанкціоновані зміни інформації, які оброблюються в електронно обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, зберігається на носіях такої інформації, що вчинені за попередньою змовою групою осіб, які мають право доступу до такої інформації, що заподіяло значної шкоди за таких обставин:
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» доступ до інформації в системі - отримання користувачем можливості обробляти інформацію в системі; інформаційна (автоматизована) система - організаційно-технічна система, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів; користувач інформації в системі (далі - користувач) - фізична або юридична особа, яка в установленому законодавством порядку отримала право доступу до інформації в системі; несанкціоновані дії щодо інформації в системі - дії, що провадяться з порушенням порядку доступу до цієї інформації, установленого відповідно до законодавства; порядок доступу до інформації в системі - умови отримання користувачем можливості обробляти інформацію в системі та правила обробки цієї інформації.
Порядок доступу до інформації Державного земельного кадастру установлений чинними законами України та актами, виданими на їх виконання.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»: Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; геоінформаційна система інформаційна (автоматизована) система, що забезпечує збирання, оброблення, аналіз, моделювання та постачання геопросторових даних; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Автоматизована система Державного земельного кадастру призначена для автоматизації інформаційно технологічних процесів, пов`язаних з оперативним веденням і використанням даних державного земельного кадастру.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державний земельний кадастр», внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор:
здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;
перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;
формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;
здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;
присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;
надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;
здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;
передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про державний земельний кадастр» документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа.
Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.
Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:
особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;
власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;
органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).
Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:
заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;
оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;
документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.
Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:
перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;
за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.
На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.
Відповідно до п.п. 55, 56 переліку адміністративних послуг органів виконавчої влади, які надаються через центр надання адміністративних послуг затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 № 523-р а також відповідно до Угоди про співробітництво між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та Броварською міською радою Київської області в сфері надання адміністративних послуг від 24.03.2017, державна реєстрація земельної ділянки з вдачею витягу з Державного земельного кадастру та внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельну ділянку здійснюється через Центра надання адміністративних послуг.
Відповідно до посадової інструкції державного кадастрового реєстратора відділу у м.Броварах Міськрайонного управління у Броварському районі та в м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області ОСОБА_3 затвердженої в.о. начальника цього управління 18.01.2017, останній здійснює державну реєстрацію земельної ділянки та видачу витягу з Державного земельного кадастру та внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельну ділянку у відповідності до чинного законодавства.
ОСОБА_3 30.10.2017 у другій половині дня, обіймаючи на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 21.02.2017 № 127-к посаду державного кадастрового реєстратора, перебуваючи за місцем здійснення своєї діяльності за адресою: АДРЕСА_3 , маючи доступ до Державного земельного кадастру з правом внесення до нього відомостей та змін до них (обліковий запис № 4 від 07.08.2017), діючи всупереч викладених норм законодавства, а саме: ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», здійснюючі реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за відсутності власника земельної ділянки та на підставі копій правовстановлюючих документів, а не оригіналів, без проведення передбаченої Законом перевірки наданих документів вимогам чинного законодавства щодо достовірності даних стосовно ділянки та права власності на неї, а також п.п. 55, 56 Переліку адміністративних послуг органів виконавчої влади, які надаються через центр надання адміністративних послуг затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 № 523-р, та Угоди про співробітництво між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та Броварською міською радою Київської області в сфері надання адміністративних послуг від 24.03.2017, в частині внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельну ділянку самостійно, а не через Центр надання адміністративних послуг, виконуючи вказівки організатора організованої групи Особи 1, діючи умисно, з корисливих мотивів та відповідно до визначеної йому ролі в злочинному плані, використовуючи підроблений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 879249 та наданий йому для виконання службових обов`язків ключ-доступу до інформаційної автоматизованої системи Державного земельного кадастру, програмним забезпеченням якого є Національна кадастрова система, вніс до вказаної автоматизованої системи несанкціоновані зміни відомостей про земельну ділянку шляхом завантаження до неї електронного документа у форматі XML-файлу з інформацією про ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якої право власності на останню було змінено з ОСОБА_5 та зареєстровано за Особою 3 на підставі підробленого державного акту на право власності на земельну ділянку, вартість якої становить 717 470, 00 грн., що відповідно до примітки до ст. 361 КК України є значною шкодою, оскільки у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим заподіяв ОСОБА_5 шкоду у вказаному розмірі.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в електронно обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, зберігається на носіях такої інформації, вчиненій особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб (організованою групою), що заподіяла значну шкоду, ОСОБА_3 як виконавець вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч.3 ст. 362 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та погодився з правовою кваліфікацією висунутого йому обвинувачення. У скоєному щиро кається, вказав, що зробив для себе належні висновки, просить його суворо не карати та не позбавляти волі.
Потерпілий ОСОБА_8 згідно до поданої до суду письмової заяви просить розглянути справу за його відсутності.
Представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які вони не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.
Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України як придбання права на майно шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою; за ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України як незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману, в особливо великих розмірах, організованою групою; за ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 362 КК України як несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в електронно - обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, зберігається на носіях такої інформації, вчинена особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб (організованою групою), що заподіяла значну шкоду.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та викриття інших осіб.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до вимог статті 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
При визначенні виду та міри покарання, згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь вчинених злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є за ч. 4 ст.190 КК України є особливо тяжким злочином, за ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч. 3 ст. 362 КК України - тяжкими злочинами, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, продовжує працювати, має позитивну характеристику з місця роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей 2009 і 2017 року народження та батьків-пенсіонерів, відшкодування в добровільному порядку моральної шкоди потерпілій ОСОБА_10 , яка претензій морального характеру до обвинуваченого немає.
Так, потерпіла ОСОБА_5 відповідно до письмової розписки від 09.03.2021 року отримала від обвинуваченого ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 20 000 (двадцять тисяч ) грн. як компенсацію завданої моральної шкоди, вказала, що претензій у частині відшкодування моральної шкоди не має.
Відповідно до пунктів 1-3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України), може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Суд ураховує, що частиною 1 цієї статті надано повноваження суду призначити більш м`яке покарання, ніж зазначене в санкції статті за відповідний злочин, виключно за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Це означає, що певні обставини (або їх сукупність) одночасно відповідають двом умовам, визначеним у законі України про кримінальну відповідальність: вони визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Суд вважає, що наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, із врахуванням даних про особу обвинуваченого, який повністю визнав вину, вік, позитивну характеристику, відсутності судимості, щиро розкаявся, з`явився зі зізнанням та активно сприяв розкриттю злочинів і викриттю інших осіб, сімейного стану, та відсутності обтяжуючих покарання обставин у сукупності істотно знижують ступінь фактичної тяжкості вчиненого за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України злочину, який є незакінченим замахом на заволодіння чужим майном шляхом обману, в особливо великих розмірах, організованою групою, а тому є достатньою підставою для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 за цей злочин.
На підставі зазначених обставин суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде основне покарання: за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років; за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири років, з позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням державної реєстрації прав та їх обтяжень строком 1 рік, та із застосуванням на підставі ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Згідно зі статтею 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), відтак з урахуванням того, що ОСОБА_3 здійснив з`явлення із зізнанням, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував моральні збитки потерпілій ОСОБА_5 , його сімейний стан, наявність двох малолітніх дітей та батьків похилого віку, постійне місце роботи, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, так як вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі ст. 77 КК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням додаткове покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді конфіскації майна йому не призначається.
Вказане узгоджується із позицією, викладеною в постанові пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003, де зазначено, що якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.
Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених с. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.
Речові докази у справі відсутні.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Як встановлено судом, витрати на проведення комплексної судової комп`ютерно- технічної експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 29.09.2018 року №187/18 складають 57 915 грн. 00 коп., судової оціночно-земельної експертизи від 08.10.2018 року № 6758/18-41/21271-21273/18-41 складають 14 300 грн. 00 коп.
Таким чином, до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави підлягають витрати за проведення вищезазначених експертиз в сумі 72 215 грн. 00 коп.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 4 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна;
за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців (чотири роки шість місяців) без конфіскації майна;
за ч. 3 ст. 362 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням державної реєстрації прав та їх обтяжень, строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі здійсненням державної реєстрації прав та їх обтяжень строком на 1 (один) рік, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 72 215 грн. 00 коп. (сімдесят дві тисячі двісті двадцять п`ять ) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним Кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілим.

Суддя: ОСОБА_1