КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МИКОЛАЄВА
Справа № 488/750/21
Провадження № 1-кс/488/132/21
УХВАЛА

10.03.2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Миколаївської місцевої прокуратури №2
в с т а н о в и л а:

Заявник звернувся із даною скаргою на бездіяльність Миколаївської місцевої прокуратури №2, пов`язана з невнесенням відомостей до ЄРДР за письмовим зверненням вказаної особи про вчинення, на думку останнього, за ознаками злочину, передбаченого ст.115 КК України. Скарга мотивована тим, що він звернувся зі зверненням до Міністерства юстиції України, потім вона була передана до офісу Генерального прокурора України, потім вона була передана до Миколаївської обласної прокуратури, яка 16.02.2021 року направила його звернення до Миколаївської місцевої прокуратури № 2, а 02.03.2021 року останнім було отримано відповідь з Миколаївської місцевої прокуратури №2 від 22.02.2021 року. Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності та взаємному зв`язку, слідчий суддя дійшов такого висновку. Зі скарги та доданих до неї документів вбачається, що заявник оскаржує бездіяльність Миколаївської місцевої прокуратури № 2 щодо розслідування кримінальних правопорушень.
Як вбачається з доданого до матеріалів скарги листа з Миколаївської місцевої прокуратури №2, Корабельним ВП ГУНП в Миколаївській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001795 від 18.09.2019 року за фактом вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення. За результатами досудового розслідування, 28.09.2019 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Заявник з рішенням слідчого не погодився та оскаржив його у Корабельному районному судді м.Миколаєва. Ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 04.03.2020 року, у задоволені скарги ОСОБА_2 на бездіяльність та постанову слідчого про закриття провадження відмовлено. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м.Миколаєва залишено без задоволення.
Положеннями ст.2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Так, Кримінальний процесуальний закон в ст.7 одними із засад кримінального провадження визначає змагальність та диспозитивність. Остання, зокрема, відповідно до правил ч.3 ст.26 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Суд, зберігаючи об?єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов?язків. З цього слідує, що суд не зобов?язаний самостійно відшукувати аргументи на підтвердження доводів скарги, аніж ті, що зазначені у самій скарзі. Європейський Суд з прав людини в п.42 рішення у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, нагадав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. В п.49 рішення у справі «Мала проти України» від 03 липня 2014 року, заява № 4436/07, Європейський Суд з прав людини зауважив, що згідно з практикою Суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Разом з тим, ці вимоги до державних органів мають співвідноситися із мінімальним обов?язком заявника представити більш-менш конкретні аргументи для оцінки своїх доводів.

Так, твердження заявника у його скарзі про бездіяльність Миколаївської місцевої прокуратури №2носять загальний, не конкретний характер, а тому мають неосяжний характер.

Відповідно до частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, -стороною захисту ,іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відтак, за фактом, який заявник вважає необхідним внести в ЄРДР та проводити досудове розслідування, вже прийняте остаточне процесуальне рішення, яке набрало законної сили.

Те, що заявнику надане право звернутися із заявою про вчинений злочин до правоохоронних органів для відновлення своїх прав, не свідчить про безумовний обов`язок вносити таку заяву до ЄРДР, особливо з огляду на наявність вже прийнятого рішення по цьому ж факту.

Виходячи із змісту скарги від 09.03.2021 року, не зрозуміло, які саме дії чи бездіяльність Миколаївської міської прокуратури № 2 оскаржує заявник.
Наведені обставини у своєї сукупності унеможливлюють відкриття провадження за внесеною ОСОБА_2 до суду скаргою та у контексті КПК та свідчать про необхідність її повернення разом з доданими до неї матеріалами вказаній особі, для усунення виявлених недоліків.
За такого, копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами, а їх повернення не позбавляє особу права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 303-309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Миколаївської місцевої прокуратури № 2.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1