Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/487/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2021 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_7 , а 03 березня 2021 року ОСОБА_8 звернулися до Петрівського районного суду Кіровоградської області з клопотаннями про зарахування в строк відбуття покарання, призначеного за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , а саме з 22 жовтня 2018 року по 06 січня 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки 22 жовтня 2018 року ОСОБА_7 був етапований в «Криворізький СІ №3» для участі у судових засіданнях та перебував там до 06 січня 2021 року.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2021 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 та його матері ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що засудженому ОСОБА_7 ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2016 року вже було зараховано строк попереднього ув`язнення по день набрання вироком законної сили, а саме з 13.05.2013 року по 13.02.2014 року, згідно з яким він засуджений до позбавлення волі, за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України з розрахунку, що один такий день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, а термін слідування під вартою засудженого ОСОБА_7 із установи виконання покарань до слідчого ізолятора, пов`язане з розглядом інших питань щодо виконання вироку та відбуття покарання зарахуванню не підлягає.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та неповноту судового розгляду, просить скасувати ухвалу місцевого суду, постановити нову, якою зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 22.10.2018 року по 06.01.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В якості обґрунтування зазначає, що під час перегляду вироку касаційною інстанцією за нововиявленими обставинами утримувався в умовах слідчого ізолятору, у зв`язку з чим вважає, що даний строк підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання.

В апеляційній скарзі питання про обов`язкову участь засудженого ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду не ставиться, у зв`язку з чим, колегія суддів, з урахуванням ч. 4 ст.405 КПК України, вважає за можливе провести судове засідання без участі засудженого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, в дебатах думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року визначено, що він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю та застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою.
Із змісту ст. 539 КПК України вбачається, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішується судом за клопотанням передбачених цією нормою закону осіб, а клопотання, пов`язане з виконанням вироку щодо особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Згідно з роз`ясненнями Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі за №22320/00/416 від 11 січня 2016 року, незалежно від процесуального порядку ( КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

За правилами абз. 1 ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, ч.5 ст.72 КК України викладена в іншій редакції, згідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день. Зазначений закон набрав чинності 21.06.2017 року.
Згідно з ч.2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Статтею 58 Конституції України також передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин, до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII).

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 11 грудня 2013 року ОСОБА_7 засуджений Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією особистого майна.

Даний вирок вступив в законну силу 13 лютого 2014 року.

Крім того, ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 13.05.2013 року по дату набрання вироком законної сили, а саме 13.02.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Окремо необхідно наголосити, що згідно п. «ґ» абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. При цьому попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили (ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення»), а з 04.10.2018 року по 06.01.2021 року ОСОБА_7 знаходився у СІ як засуджений, вирок щодо якого набрав законної сили, і не є попередньо ув`язненою особою.

Відповідно п. 10 ст. 3 КПК, кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а згідно п. 24 цієї норми закону судове провадження кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, етапування засудженого в слідчий ізолятор після набрання вироком законної сили, не охоплюється п. «ґ» абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), оскільки не пов`язане ні з проведенням певних слідчих дій, ні з участю ОСОБА_7 у судових засіданнях в статусах підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили, що відповідно унеможливлює застосування указаної норми закону України про кримінальну відповідальність.

Вимога засудженого ОСОБА_7 щодо зарахування йому строку з 04.10.2018 року по 06.01.2021 року не ґрунтується на вимогах закону, оскільки зарахування строку попереднього ув`язнення, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, здійснюється виключно до дати набрання вироком законної сили, тобто до 13.02.2014 року.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційного суду вважає, що в строк відбування покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2013 року, ОСОБА_7 в повній мірі зараховано термін його попереднього ув`язнення з моменту затримання до набрання вказаним вироком законної сили, а тому підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4