Справа №487/5113/21
Провадження №1-кс/487/4122/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000992 від 21.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
22.07.2021 року слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення за № 0000992 від 21.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України , звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон iPhone 11 чорного кольору у чохлі чорного кольору imei№1- НОМЕР_1 , imei№ НОМЕР_2 упаковано до сейф пакету № 7124414.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що в провадежнні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000992 від 21.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України
Так, 20.07.2021 о 23 годині 05 хвилин невстановлена особа, перебуваючи біля магазину «Продукти 24» розташованого за адресою м. Миколаїв, вул. Погранична 147/1 скоїла замах на вбивство ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме скоїла постріл з пістолета в живіт та обличчя чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого вогнепального поранення альвеолярного відростка з права, гемотоми передньої підщічної області, перелому кісток правої пазухи, гемосинтезу з права, гемостазу судин в області альвеолярного відростка.
Вказана подія зареєстрована в журналі Єдиного обліку Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000992 від 21.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
В порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення вищевказаного злочину затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого в ході особистого обшуку було вилучено, мобільний телефон iPhone 11 чорного кольору у чохлі чорного кольору imei№1- НОМЕР_1 , imei№ НОМЕР_2 упаковано до сейф пакету № 7124414.
В подальшому відповідно до вимог КПК України 21.07.2021 мобільний телефон iPhone 11 чорного кольору у чохлі чорного кольору imei№ НОМЕР_3 , imei№ НОМЕР_2 , постановою слідчого визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України) та за наявності підстав передбачених ч. 3 ст. 132 КПК України: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Таким чином, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, слідчим у клопотанні не доведено необхідність накладення арешту на мобільний телефон iPhone 11 чорного кольору у чохлі чорного кольору imei№1- НОМЕР_1 , imei№ НОМЕР_2 , вилучений під час особистого обшуку ОСОБА_5 .
Дане клопотання обґрунтовано формально та не містить підстави і конкретну мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу накладення арешту, а також відповідного обґрунтування необхідності арешту майна. У клопотанні не зазначеного про наявність жодного ризику, що передбачений абзацом 2 частини 1 ст. 170 КПК України і вказував би на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Не доведено слідчим і існування ризиків, визначених у абзаці другому ч.1 ст.170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.
Слідчий не надав суду будь-яких вагомих даних, що без вилучення зазначеного вище майна та досить тривалого за часом обмеження власника майна в здійсненні свого такого права, неможливо отримати інформацію про наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України та підлягають встановленню.
Слідчий суддя вважає, що існує можливість без накладення арешту на вище вказане майно провести всі слідчі дії під час досудового слідства та судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Також, зазначений мобільний телефон не може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України .
Таким чином, правових підстав для арешту мобільного телефону слідчим суддею не встановлено.
Враховуючи відсутність достатніх правових підстав для арешту, наслідки арешту майна для його власника та інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке завдає суттєвих матеріальних втрат для його власника, завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000992 від 21.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1