ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/423/20 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1122/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2020 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 .
Суд вмотивував прийняте рішення тим, що відсутні підстави застосування норм Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань», оскільки даних, що вчинений ОСОБА_8 злочин за адресою: АДРЕСА_1 , пов`язаний з участю у масових акціях протесту, які розпочалися 21 листопада 2013 року у вироку суду не міститься. Крім того суд суд вважав, що кількість заохочень, зокрема по одному на рік у 2015, 2016, 2018, 2019 роках, при відбуванні покарання за вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, внаслідок якого настала смерть потерпілого не є цілком переконливим для суду у тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 22 липня 2014 року, тому відмовив в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Захисник засудженого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалите нове, яким звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання.
В апеляційній скарзі адвокат посилаючись на Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та ЗУ «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань», зазначає, що звільнення вказаних у Законі осіб і позбавлення волі ОСОБА_8 за одні і ті ж самі дії є дискримінацією у розумінні п. 1 ст. 1 Протоколу 12 Конвенції. У клопотанні було наголошено на тому, що засуджений раніше не судимий під час судового розгляду частково визнав вину, має гарну характеристику, відрізняється сумлінною працею. Станом на момент розгляду клопотання судом ОСОБА_8 відбув 5 років 9 місяців 26 днів позбавлення волі. Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд посилався на ст. 81 КК України, яка не відповідає поданому клопотанню. Суд хибно тлумачить п. 1 ст. 1 Протоколу 12 Конвенції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_7 , думку прокурора, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних вимог захисника ОСОБА_7 . З матеріалів, наданих суду, встановлено, що адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 на підставі Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21.02.2014 року, який набрав чинності 28.02.2014 року. Згідно частини 3 статті 6 вказаного Закону України застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених - судами, що ухвалили відповідні вироки, за клопотанням засудженого, його захисника, законного представника або прокурора, який здійснював підтримання державного обвинувачення. Таким чином, Закон України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21.02.2014 року встановлює спеціальний порядок розгляду вищезазначених клопотань та відносить вирішення цього питання до повноважень суду, що ухвалив відповідний вирок. Встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 22.07.2014 року.
Розглядаючи клопотання адвоката ОСОБА_7 суд першої інстанції не врахував вищезазначені положення Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України», на підставі якого звернувся захисник, та не прийняв до уваги, що вирок було постановлено Балаклійським районним судом Харківської області, у зв`язку із чим передчасно прийняв рішення по суті клопотання адвоката ОСОБА_7 , не перевіривши підстави для прийняття такого клопотання до розгляду.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.
Відповідно до ст. 415 КПК України Суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу. Встановлені апеляційним судом порушення є істотними, а тому апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з призначенням нового судового розгляду.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково. Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2020 року у відношенні ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді: