ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1266/19 Номер провадження 11-кп/814/492/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 із уточненнями в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 року по кримінальному провадженню № 0000315 від 08.05.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України
за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

у с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням та іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_7 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, куди періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати в сумі 1727 (одна тисяча сімсот двадцять сім) гривень 11 коп. на рахунок держави.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком суду , 07 травня 2019 року біля 14 год. 30 хв. в світлий час доби похмуру погоду без опадів по сухому асфальтобетонному покриттю автодороги Кременчук-Манжелія в напрямку з міста Кременчука до с.Омельник Кременчуцького району Полтавської області рухався автомобіль «Chery Аmulet» д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 80 км/год. під керуванням ОСОБА_7 , який порушивши вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з передньою частиною автомобіля «ЗАЗ Sens» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_10 , який рухався в зустрічному напрямку з с.Омельник в напрямку міста Кременчука.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №321 від 26.06.2019 водій автомобіля «Chery Аmulet» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути заданої дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, для чого в ного не було будь-яких перешкод технічного характеру, в його діях вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ЗАЗ Sens» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 отримав згідно висновку судової медичної експертизи №282 від 14.06.2019 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеню тяжкості (з геморагічним забоєм правої потиличної ділянки), забою м`яких тканин обличчя, підшкірної гематоми м`яких тканин голови, забою шийного відділу хребта, рубця на передній поверхні правого колінного суглобу, (який є наслідком загоєння забійної рани), відкритого перелому верхнього полюса правого наколінника без зміщення, осколкового перелому основної фаланги V пальця лівої кисті, ділянки рожевого кольору (сліду від загоєння садна) на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить призначити його підзахисному більш м`яке покарання у виді 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення прав керування транспортними засобами та зменшити розмір моральної шкоди , що підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 з 50 000 грн. на 5 000 грн.

Апеляційні вимоги адвокат обґрунтовує тим , що Бобир визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся , сприяв слідству у розкритті кримінального правопорушення. При цьому , обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

Щодо характеризуючи особистість обставин , то ОСОБА_7 раніше не судимий , розкаявся у вчиненому і суд визнає ці обставини пом`якшуючими , вчинив злочин невеликої тяжкості .

На утриманні ОСОБА_7 знаходяться: його мати та бабуся , оскільки батько помер , допомагає своїм рідним матеріально , зокрема у будівництві житла , а тому позбавлення прав керування буде для нього обтяжливим.

На даний час має обов`язки по договору лізингу , які перейшли до нього після смерті батька.

Так як основним і єдиним видом заробітку ОСОБА_7 є робота водієм транспортного засобу, позбавлення його права керувати транспортними засобами - позбавить його заробітку.

Також , адвокат вказує , що розмір стягнутої моральної шкоди є надто великим і підлягає зменшенню до 5 000 грн.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні обвинувачений та адвокат апеляційну скаргу уточнили та просили змінити вирок , скасувавши його в частині призначення додаткового покарання та зменшити розмір суми моральної шкоди.

Прокурор та представник потерпілого в судовому засіданні заперечували з приводу задоволення апеляції.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали кримінального провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону , судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону , а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину за який він засуджений , ґрунтуються на зібраних у справі доказах , які відповідають фактичним обставинам справи , підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом з точки зору належності , допустимості , достовірності , достатності та взаємозв`язку й детально наведених у вироку.

Фактичні обставини по справі та правильність кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються. Не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів виходячи із приписів статті 404 ч.3 КПК України.

Доводи апеляційної скарги адвоката щодо суворості призначеного ОСОБА_7 покарання , колегія суддів вважає непереконливими.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості , співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання , необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими , так і іншими особами . Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України , відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність , але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із змісту вироку , призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу обвинуваченого , обставини , що пом`якшують покарання , відсутність обставини , що його обтяжує , та призначив покарання в межах санкції статті , звільнивши від його реального відбування на підставі ст. 75 КК України
Отже призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.
Колегія суддів не погоджується із обставинами на які посилається автор апеляції , які , на його переконання , дають підстави для скасування вироку в частині призначення додаткового покарання.
Так колегія суддів звертає увагу , що обвинувачений працевлаштувався лише 25.03.2021 року , тобто за 5 днів до судового засідання апеляційного суду. Його мати , на утримання якої він посилається , є працездатною особою 1967 року народження і вочевидь не може перебувати на утриманні обвинуваченого. Наявність бабусі також істотним чином не впливає на прийняте судове рішення. Не впливає істотним чином на встановлені судом першої інстанції обставини , які послугували підставою для застосування додаткового покарання також і наявність договору лізингу на транспортний засіб.
Не може погодитись колегія суддів також і з доводами апеляційної скарги щодо занадто великої суми моральної шкоди , яка була стягнута з обвинуваченого.
По-перше , вирішуючи питання щодо визначення суми моральної шкоди , яка підлягає стягненню з обвинуваченого , суд першої інстанції навів досить докладні мотиви. При цьому , суд послався як на вимоги матеріального законодавства так і врахував фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.
Натомість , доводи апеляційної скарги адвоката не містять «взагалі» жодного обґрунтування щодо надмірності визначеної суми моральної шкоди.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку , що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Вирок суду відповідає приписам статті 374 КПК України , є законним , обґрунтованим і вмотивованим.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства , які послугували б підставою для скасування судового рішення , колегією суддів не встановлено.
За таких обставин апеляційну скаргу адвоката із уточненнями слід залишити без задоволення , а вирок суду без змін.
Керуючись статтями 376,404,405,407,409,419 КПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 із уточненнями в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України без змін;

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3-х місяців з моменту проголошення.

С У Д Д І :

____________ ____________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3