Справа № 644/5303 /19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

захисників адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001080 від 27.04.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулиничі, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого без офіційного працевлаштування, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -

в с т а н о в и в:
27 квітня 2019 року близько 12 год. 50 хв., між ОСОБА_13 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та знаходився на балконі квартири АДРЕСА_3 та його сусідом ОСОБА_9 , який знаходився біля під`їзду будинку і з яким у ОСОБА_12 іноді виникали конфлікти, виникла словесна сварка на побутовому ґрунті. З метою з`ясування причин сварки ОСОБА_9 прийшов до квартири ОСОБА_12 . Під час розмови останній не заспокоювався і продовжував сваритися. ОСОБА_9 знаходячись в коридорі другого поверху, біля квартири в якій мешкає ОСОБА_12 , двічі долонею правої руки наніс удари по голові останньому, після чого пішов. ОСОБА_12 діючи з раптово виниклим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, у квартирі, взяв розкладний ніж та пішов слідом за потерпілим. Наздогнавши потерпілого в під`їзді біля сходової клітини, ОСОБА_12 усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, наніс потерпілому ОСОБА_9 два удари ножем, який тримав у правій руці, один з яких по лівій руці, другий в грудну клітину, зліва.

Після того, як у конфлікт втрутилися дружини ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , а також сусід ОСОБА_14 , які із застосуванням сили відібрали у ОСОБА_12 ніж та розтягли ОСОБА_12 та ОСОБА_9 один від одного, конфлікт припинився і всі розійшлися по своїх квартирах. Через певний проміжок часу, у зв`язку з пораненням грудної клітини, стан здоров`я ОСОБА_9 погіршився та його цього ж дня було госпіталізовано до міської клінічної лікарні №25 де йому була надана медична допомога.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/1158-С/2019 від 20.06.2019 року потерпілому ОСОБА_9 у зв`язку з вказаними подіями були спричинені наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, з наявністю колото-різаної рани в IX міжребер`ї по середньо пахвовій лінії зліва з розвитком гемотораксу; колото-різана рана на лівій руці. Ці ушкодження виникли від дії гострого предмету володіючого колюче-ріжучими властивостями. За ступенем тяжкості: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, з наявністю колото різаної рани в IX міжребер`ї по середньо пахвовій лінії зліва з розвитком гемотораксу, відноситься до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя; колото-різана рана на лівій руці належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).

Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_12 вину визнав в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому при перевищенні меж необхідної оборони. З кваліфікацією органу досудового розслідування за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України не погодився та зазначив, що умислу на позбавлення життя потерпілого у нього не було.

Про обставини інкримінованих подій обвинувачений показав, що 27 квітня 2019 року, біля 12 год. 30 хв., він вийшов на балкон квартири у якій проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_15 .. З балкону побачив, як його сусід з першого поверху ОСОБА_9 кинув на кущ велосипедну камеру. Зробив йому зауваження, на що ОСОБА_9 відповів нецензурною лайкою. Хвилини через 4 почув стук в квартиру. Коли відкрив двері побачив ОСОБА_9 , який відразу, кулаком правої руки наніс йому два удари в обличчя. У відповідь він його відштовхнув та закрив двері. Відразу одягнувся та попрямував по загальному коридору на вулицю щоб з`ясувати чому його побив ОСОБА_9 . Виходячи з коридору на сходову клітину побачив ОСОБА_9 який відразу став наносити йому удари кулаками в обличчя. Захищаючись він дістав розкладний ніж, який постійно знаходився в правій кишені його джинсів та наніс ОСОБА_9 три удари ножем в область його лівого плеча. Третій удар ножем задів ліве плече ОСОБА_9 та оскільки останній відвів руку потрапив в ліву частину його тіла. ОСОБА_9 схватив його за ліве плече. В цей час до них прибігла дружина ОСОБА_9 та слідом за нею прибіг сусід ОСОБА_14 . Дружина потерпілого потягла його за руку, в результаті чого він та потерпілий скотившись по сходах опинилися на сходовому майданчику між першим та другим поверхами. Він впав на живіт, а ОСОБА_9 на нього. ОСОБА_9 схопив його за голову та став бити його головою об сходи. Дружина ОСОБА_9 при цьому сиділа на ньому, а ОСОБА_14 намагався відібрати у нього ніж який він тримав у правій руці. Побачивши руки своєї дружини він їй віддав ніж. Після цього, всі присутні розійшлися. Він зайшовши до своєї квартири обмив рани, переодягнувся та пішов до аптеки. Коли виходив з під`їзду знову зустрівся з ОСОБА_16 . Останній знову став йому наносити тілесні ушкодження, бив по голові кулаками, зламав ніс, розбив губи. Це тривало хвилин п`ять, після чого вони розійшлися. Раніше між ним та потерпілим виникали конфлікти, останній раз років за п`ять до даних подій. До конфлікту він вжив стопку горілки. Конфлікт на сходовому майданчику тривав хвилин п`ять. Швидку не викликав ні собі, ні потерпілому, так як вважав отриманні ними тілесні ушкодження не серйозними. Жодних погроз під час конфлікту ніхто нікому не виказував. Після вказаних подій вжив грамів сто п`ятдесят горілки для того щоб заспокоїтися. Після повернення до будинку був затриманий працівниками поліції. Він наносив тілесні ушкодження потерпілому саме тим розкладним ножем, який працівниками поліції був вилучений в його квартирі.

Також ОСОБА_12 зазначив, що у скоєному він розкаюється, у нього була змога вбити потерпілого, однак він не бажав цього робити, та не мав умислу позбавляти останнього життя. Зазначені дії він вчинив лише з метою самозахисту. Шкодує про те, що трапилося і просить вибачення у потерпілого.
Прокурор вважав вину ОСОБА_12 доведеною під час судового розгляду доказами в межах ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України. Вважає що дії ОСОБА_12 були спрямовані на позбавлення життя потерпілого, а досліджені судом докази не дають підстав вважати, що обвинувачений мав намір спричинити потерпілому будь-які тілесні ушкодження, а не ті, що неминуче потягнуть його смерть.
Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_12 в обсязі встановленому судом, в межах висунутого обвинувачення, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:
Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який показав, що 27 квітня 2019 року, приблизно о 12 год. 50 хв. біля будинку АДРЕСА_4 , він ремонтував велосипедне колесо та камеру поклав на кущ. В цей час його сусід ОСОБА_12 перебуваючи на балконі своєї квартири, яка розташована на другому поверсі будинку, став в нецензурній формі висловлювати претензії, що нібито він зломав квіти, які той вирощує біля будинку. Для з`ясування причин сварки потерпілий піднявся до квартири ОСОБА_12 та постукав у двері. Коли вийшов ОСОБА_12 він сказав йому, щоб той пішов з ним та показав квіти, які нібито він зломав. Оскільки ОСОБА_12 не заспокоювався та продовжував лаятися, він двічі долонею правової руки наніс несильні удари по голові остатньому та відразу пішов до під`їзду. При виході з коридору, він відчинив двері і в цей момент раптово відчув два удари в ліве плече, другий удар спричинив лише подряпину, потім проникаючий удар гострим предметом в область ребер, зліва. Коли обернувся побачив ОСОБА_12 котрий хаотично розмахував ножем. Захищаючись він схопив ОСОБА_12 руками за шию та вони разом по сходах впали на сходовий майданчик між першим та другим поверхами. В цей час його дружина - ОСОБА_17 та дружина ОСОБА_12 - ОСОБА_15 стали їх рознімати і відбирати ніж у обвинуваченого. Їм на допомогу прийшов сусід з першого поверху ОСОБА_14 . Коли у обвинуваченого забрали ніж конфлікт припинився і всі розійшлися. Ніж взяла дружина обвинуваченого. Через нетривалий час він знову зустрів обвинуваченого в під`їзді на першому поверсі. Із-за того, що обвинувачений знову став до нього чіплятися він пару разів його несильно вдарив. Він відразу не придав уваги небезпеці спричинених йому поранень, але з часом його стан здоров`я став погіршуватися і його дружина викликала швидку. Швидка приїхала хвилин через 20 і його госпіталізували до 25 лікарні. В швидкій він став втрачати свідомість. Раніше між ним та обвинуваченим іноді відбувались несерйозні сварки з приводу залиття його квартири. Обвинувачений під час вказаних подій був в нетверезому стані. При заподіянні поранень, погроз на спричинення тілесних ушкоджень або смерті не висловлював. Весь конфлікт відбувався нетривалий час, хвилин 15. В лікарні перебував півтора тижня.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка повідомила суду, що вона з чоловіком ОСОБА_9 проживає в квартирі АДРЕСА_5 , квартири в будинку готельного типу.

27 квітня 2019 року близько 13 год. її чоловік ремонтував біля будинку велосипедне колесо та випадково кинув на кущ, який виростив сусід ОСОБА_12 камеру. Останній це побачив, перебуваючи на балконі своєї квартири, яка розташована на другому поверсі будинку. Обвинувачений розпочав сварку з її чоловіком, під час якої висловлювався нецензурно. Чоловік піднявся до ОСОБА_12 . В цей час дружина обвинуваченого ОСОБА_15 стала кричати їй з балкону, щоб вона піднялася до них, оскільки обвинувачений вб`є її чоловіка. Коли вона піднялася на сходовий майданчик між першим та другим поверхом, побачила, що ОСОБА_12 тримає її чоловіка витягнутою лівою рукою за плече чоловіка і хаотично розмахує перед ним ножем, який тримав у правій руці. На лівому плечі чоловіка вона помітила поранення. Піднявшись на другий поверх вона намагалася відтягти обвинуваченого від чоловіка. В наслідок чого ОСОБА_12 з її чоловіком впали та скотилися по сходах на сходовий майданчик між першим та другим поверхом. В цей час до них прибігла дружина обвинуваченого і вони вдвох намагалися розтягти чоловіків та відібрати у ОСОБА_12 ніж який той тримав у правій руці. До них підійшов сусід ОСОБА_14 і відібрав ніж у ОСОБА_12 , який і віддав ОСОБА_15 . Після чого, ОСОБА_12 та її чоловік встали, і всі розійшлися. Коли вона в квартирі роздивилася рани спричинені чоловіку, викликала швидку допомогу. Швидка приїхала хвилин через 20 та забрала ОСОБА_9 до 25 лікарні. Погроз на спричинення тілесних ушкоджень або вбивства ОСОБА_18 не висловлював, він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Раніше серйозних конфліктів між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 не було, декілька разів сварилися через залиття їх квартири. Від ОСОБА_9 їй відомо, що останній до того як йому обвинувачений став наносити удари ножем двічі вдарив по його кепці.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , який повідомив суду, що в перший половині дня 27 квітня 2019 року, коли йшов на ринок він бачив як його сусід з першого поверху ОСОБА_9 ремонтував біля їх будинку велосипедне колесо. Повернувшись з ринку побачив біля під`їзду ОСОБА_9 та його дружину ОСОБА_17 . Остання попросила його допомогти занести в квартиру їх велосипед. ОСОБА_9 тримався за лівий бік. ОСОБА_17 йому повідомила, що вони очікують швидку та те, що її чоловіка поранив сусід з другого поверху на ім`я ОСОБА_20 , який наніс два удари ножем. Від ОСОБА_9 йому відомо, що конфлікт розпочався через те, що він кинув камеру на кущ. Про конфлікти між потерпілим та обвинуваченим йому нічого не відомо.

Показаннями свідка ОСОБА_21 , яка повідомила суду, що 27 квітня 2019 року вона в складі бригади швидкої медичної допомоги прибула до будинку АДРЕСА_4 . Біля першого під`їзду будинку їх зустрів потерпілий разом з дружиною. Після огляду потерпілого було виявлено проникаюче поранення зліва та різану рану лівого передпліччя. Потерпілий повідомив, що ножові поранення йому спричинив сусід з другого поверху під час конфлікту який виник із-за ремонту велосипеду. У зв`язку з тим, що стан потерпілого був тяжкий було прийнято рішення госпіталізувати його до найближчої лікарні №25.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка повідомила суду, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_3 разом з чоловіком ОСОБА_12 . Квартира розташована на другому поверсі будинку. 27 квітня 2019 року біля 13.00 год. її чоловік вийшов на балкон і відразу став сваритися з сусідом з першого поверху ОСОБА_9 , який в цей час ремонтував велосипед біля будинку та кинув колесо на квіти. Сварилися вони нетривалий час. Через декілька хвилин вона почула стук в двері квартири. Коли чоловік відчинив двері вона побачила ОСОБА_9 який відразу вдарив чоловіка по обличчю та пішов. ОСОБА_12 відразу одягнувся та пішов за ним. Через декілька хвилин слідом за ними пішла і вона. Коли вийшла у під`їзд побачила чоловіка та потерпілого лежачими на сходовому майданчику між першим та другим поверхами, а біля них стояла дружина потерпілого ОСОБА_17 . Вона разом з дружиною потерпілого почали відтягувати обвинуваченого від потерпілого та намагалися відібрати у обвинуваченого ніж. В цей час до них підійшов сусід з першого поверху ОСОБА_14 та допоміг відібрати у обвинуваченого ніж який останній тримав у правій руці. Вона забруднилась кров`ю. ОСОБА_14 ніж віддав їй. Коли потерпілий та обвинувачений встали, всі розійшлися. Вона з обвинуваченим пішла до своєї квартири. Обвинувачений переодягнувся та пішов на вулицю. Через деякий час обвинуваченого до квартири привели поліцейські. Обвинувачений був п`яний. До конфлікту з потерпілим обвинувачений вжив стопку горілки. Конфлікт тривав хвилин 10-15. Погроз на спричинення тілесних ушкоджень та вбивства вона не чула. Раніше з сусідами серйозних конфліктів не було, декілька разів вони їх затопили, це було за декілька років до вказаних подій. Поліцейські під час огляду її квартири вилучили розкладний ніж та одяг обвинуваченого в який він був одягнутий під час конфлікту.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який повідомив суду, що він проживає в квартирі АДРЕСА_6 разом з сім`єю. 27 квітня 2019 року він знаходився у квартирі. Приблизно о 13.00 год. почув крик ОСОБА_17 . Вона комусь кричала віддай ніж. На крики він вийшов в під`їзд та побачив, що між першим та другим поверхом, на площадці, лежать його сусіди ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , а їх дружини ОСОБА_17 і ОСОБА_15 намагаються відтягнути їх один від одного та відібрати ніж, який тримав обвинувачений у своїй правій руці, яка лежала вздовж його тіла. Руку обвинуваченого утримували жінки. Потерпілий та обвинувачений знаходились лежачи полубоком один до одного. Він смикнув обвинуваченого за вказівний палець та відібрав ніж. Ніж віддав дружині обвинуваченого і вона пішла до своєї квартири. Відразу обвинувачений та потерпілий встали та конфлікт припинився. На потерпілому він бачив кров в лівій частині грудної клітини. Про взаємовідносини між учасниками конфлікту та причини його виникнення йому нічого невідомо.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2019 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_15 та відеозаписом до нього, під час проведення якого свідок повідомила про обставини, які передували спричиненню ОСОБА_12 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 та за яких конфлікт був припинений (т.2, а.с.2-3).
Даними відображеними у протоколі слідчого експерименту від 09.06.2019 року та відеозаписі до нього, та протоколі слідчого експерименту від 13.06.2019 року з фото таблицею до нього, проведених за участю потерпілого ОСОБА_9 , під час проведення яких потерпілий повідомив про причини виникнення конфлікту з обвинуваченим ОСОБА_12 та показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень, а також розповів за яких обставин конфлікт був припинений. При проведенні слідчих дій потерпілий зазначив, що обвинувачений завдав йому три удари ножем, перший в задню поверхню лівого плеча в нижній третині, другий по передній поверхні лівого плеча в ділянці проекції плечового суглоба, третій по лівій задньопахвовій лінії в ділянці 7-8 ребер. (том 2, а.с. 5-8; 10-15).
Даними відображеними у протоколі слідчого експерименту від 22.06.2019 року з фототаблицею до нього, проведеного за участю свідка ОСОБА_14 , під час проведення якого свідок повідомив про обставини за яких він допоміг свідкам ОСОБА_17 та ОСОБА_15 відібрати під час подій, які відбувалися 27.04.2019 року, ніж у ОСОБА_12 (т.2, а.с.132-135).
Даними, які відображені в протоколі огляду місця події від 27.04.2019 року та фототаблиці до нього, в якому зафіксоване місце скоєння кримінального правопорушення, яким є сходинковий майданчик між першим та другим поверхами першого під`їзду п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_4 та зафіксоване розташування речовини бурого кольору, зразки якої було вилучено ( том 2, а.с. 16-19).

Даними, які відображені в протоколі огляду місця події від 27.04.2019 року та фототаблиці до нього, в якому зафіксований факт виявлення у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_3 розкладного ножа з полімерною рукояткою коричневого кольору загальною довжиною 18 см., довжиною леза 8 см., рушника з плямою бурого кольору, тапці з плямами бурого кольору. Вказані речі були вилучені ( т. 2, а.с. 20-24).

Протоколом огляду речей від 24.06.2019 року та відеозаписом до нього, в якому зафіксовано факт огляду речей вилучених під час проведення оглядів місця події 27.04.2019 року, медичної документації на ім`я ОСОБА_9 з КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» Харківської міської ради та його футболки в якій він знаходився під час вказаних подій та яку добровільно видав 06.05.2019 року ( т.2, а.с. 27-28).
Постановами слідчого від 28 квітня 2019 року та від 24.06.2019 року, якими перелічені в протоколах огляду місця події та огляду речей медичні документи та речі визнані речовими доказами (т.2, а.с.25; 29).
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.04.2019 року, якою на підставі ч.3 ст. 233 КПК України надано дозвіл на огляд квартири АДРЕСА_3 , який був фактично проведений 27.04.2019 року (т.2, а.с.34).
Протоколом затримання ОСОБА_12 в порядку ст. 208 КПК України, в якому зафіксовано, що фактично обвинуваченого було затримано 27.04.2019 року о 16 год. 30 хв. та під час його обшуку в приміщенні відділу поліції було вилучено його одяг в який він був одягнутий під час вказаних подій (т. 2, а.с. 35-37).
Висновками експерта № 09/1158-С/2019 від 20.06.2019 року та №09/1174-С/2019 від 24.06.2019 року,згідно яких потерпілому були спричинені наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, з наявністю колото-різаної рани в IX міжребер`ї по середньо-пахвовій лінії зліва з розвитком гемотораксу; колото-різана рана на лівій руці. Раньовий канал спрямований знизу вгору і спереду-назад, проникає в плевральну порожнину. Ці ушкодження виникли від дії гострого предмету володіючого колюче-ріжучими властивостями і могли бути отримані в строк вказаний в ухвалі та в медичній документації. Взаєморозташування потерпілого і нападника в момент заподіяння тілесних ушкоджень, могло бути будь-яким за умови доступності локалізації вищевказаних тілесних ушкоджень - дії травмуючого предмета. Висловитися про «послідовність» спричинення тілесних ушкоджень не є можливим.

За ступенем тяжкості: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, з наявністю колото-різаної рани в IX міжребер`ї по середньо пахвовій лінії зліва з розвитком гемотораксу відноситься до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя; колото-різана рана на лівій руці належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).

Показання ОСОБА_9 , надані ним при проведенні слідчого експерименту від 13.06.2019 року, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень. (т.2,а.с.43-44; 45-46).

Висновком експерта №09/1180-С/2019 від 24.06.2019 року, згідно якого встановлені у ОСОБА_9 ушкодження виникли від дії гострого предмету володіючого колюче-ріжучими властивостями, яким міг бути і клинок ножа вилученого в ході огляду місця події 27.04.2019 року в кв. АДРЕСА_3 ( т. 2, а.с. 47-48).
Висновком експерта №17-123-МКС/19 від 21.06.2019 року, згідно якого на майці ОСОБА_9 є наскрізне колото-різане пошкодження розташоване на передній поверхні зліва, в середній третині, про що свідчить його щілиноподібна форма, довжина що привалює над шириною, рівні краї, що добре зіставляються, рівний перетин кінців крайових стовпчиків трикотажу та відсутність деформації їх волокон, наявність одного гострокутного кінця з надсіченням кінцевого стовпчика трикотажу та другого - «П» подібного кінця, з помірною потертістю кінцевих стовпчиків трикотажу.

Вказане колото-різане пошкодження утворилося внаслідок однократної дії гострокінцевого, одностороннєгострого, плоского, типу клинка ножа, колючо-ріжучого предмета, з гострим лезом і обухом «П»-подібного поперечного перетину з помірно вираженими ребрами. Індивідуальні особливості цього предмета в пошкодженні не відобразилися. Найбільша ширина зануреної частини цього предмету була не більше 1,5см.

Зіставляючи морфологічні ознаки колото-різаного пошкодження на майці з конструктивними «особливостями представленого на експертизу ножа, з урахуванням результатів експериментального дослідження, дане пошкодження могло бути заподіяне клинком наданого на експертизу ножа.

Враховуючи інформацію, яка міститься в наданому висновку експерта №09-1158-С/20І9, експерт дійшов висновку, що пошкодження на майці співпадає по локалізації з анатомічною ділянкою розташування колото-різаної рани, розташованої на грудній клітині зліва, в IX міжребер`ї по середній пахвовій лінії (т.2, а.с.50-52).

Висновком експерта №14/535-С/19 від 15.06.2019 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А. На спортивній майці (об`єкт 31) потерпілого ОСОБА_9 , знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти А, властивої йому самому (т.2, а.с.54-55).
Висновком експерта № 14/537-С/19 від 21.06.2019 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А. На брюках (об`єкт №1,4,7) ОСОБА_12 , знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном антиА, походження якої від потерпілого ОСОБА_9 не виключається (т.2, а.с.148-149).
Висновком експерта № 14/538-С/19 від 21.06.2019 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А. На спортивних брюках (об`єкт №5), підозрюваного ОСОБА_12 , знайдені сліди крові людини групи В з ізогемаглютиніном анти А, походження якої від потерпілого ОСОБА_9 не виключається (т.2, а.с.150--151).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №344 від 10.06.2019 року, ОСОБА_12 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_12 виявляв ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.2, а.с.152-154).
Суд не може погодитися з доводами досудового слідства щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_12 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто на умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.
Висновки досудового слідства спростовуються дослідженими під час судового розгляду доказами.
Так, обвинувачений не заперечує, що між ним та ОСОБА_9 який є його сусідом, виникла сварка з приводу того, що потерпілий кинув велосипедну камеру на кущ який він виростив. В подальшому сварка переросла в конфлікт який продовжився на другому поверсі першого під`їзду будинку, де він тричі вдарив ножем потерпілого в ліве плече. У зв`язку з тим, що під час третього удару ОСОБА_9 відвів руку, удар прийшовся і у ліву частину тіла останнього. Наміру вбивати потерпілого у нього не було. В процесі конфлікту він погроз відносно потерпілого про намір його вбити не виказував, хоча можливість вбити потерпілого у нього була. Після втручання в конфлікт свідків, ніяких дій з метою спричинення смерті потерпілому не здійснював.
Потерпілий та свідки підтвердили, що обвинувачений погроз відносно ОСОБА_9 про вбивство не виказував. Також зазначили, що їм не відомо звідки слідчий отримав інформацію про те, що обвинувачений намагався, крім ударів ножем, які спричинили тілесні ушкодження потерпілому і встановлені судово-медичним експертом, спричинити ще п`ять ударів ножем.
Під час проведення судово-медичних експертиз встановлено, що у потерпілого мало місце проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, з наявністю колото-різаної рани в IX міжребер`ї по середньо-пахвовій лінії зліва з розвитком гемотораксу; колото-різана рана на лівій руці. Як зазначив потерпілий одне із трьох поранень було незначним, у виді маленької подряпини.

Посилання у обвинуваченні на те, що після спричинення двох поранень ОСОБА_12 намагався ще завдати п`ять ударів ножем у тіло ОСОБА_9 з метою позбавлення останнього життя, проте свій злочинний намір не зміг довести до кінця, з причин, незалежних від його волі, а саме у зв`язку з активним опором потерпілого та дій сусідів, які втрутилися в конфлікт не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, що підтверджується наведеними вище показами обвинуваченого, потерпілого та свідків. Також зазначені особи не підтвердили і наявність між потерпілим та обвинуваченим тривалих неприязних стосунків.

В той же час законодавець визначає суб`єктивну сторону умисного вбивства у формі умислу. Обвинувачений заперечував наявність у нього умислу на вчинення вбивства потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст.15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Згідно з ч. 2 ст.24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Виходячи із сукупності всіх обставин інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, зокрема, способу вчинення, характер та локалізацію отриманих потерпілим тілесних ушкоджень - у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, з наявністю колото-різаної рани в IX міжребер`ї по середньо-пахвовій лінії зліва з розвитком гемотораксу; колото-різаної рани на лівій руці. Які виникли від дії ножа, попередню поведінку та взаємовідносини обвинуваченого та потерпілого, які є сусідами, між ними іноді виникали незначні сварки на побутовому ґрунті, під час конфлікту обвинувачений не мав на меті спричинити потерпілому смерть, хоча мав можливість це зробити до часу втручання у конфлікт свідків, суд прийшов до висновку, що настання смерті не охоплювалося умислом обвинуваченого на позбавлення життя (вбивства) потерпілого.
Відповідно до пункту четвертого Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки та бажає їх настання), а відтак, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.

Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна настати лише за наслідками, які фактично настали.
Згідно до пункту 22 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба врахувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передували події, їх стосунки.
Тобто, замах на вбивство може бути вчинений лише за наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання. Якщо такий умисел не встановлений, особа не може нести відповідальність за замах на вбивство. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Частиною 1 ст. 121 КК України встановлено відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується тільки умисною формою вини. Відповідальність за цією статтею настає і в тих випадках, коли умисел винного було спрямовано на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, якщо фактично було заподіяно тяжке тілесне ушкодження.

В матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні докази наявності прямого умислу у ОСОБА_12 на вчинення замаху на вбивство ОСОБА_9 . При цьому з матеріалів справи убачається, що обвинувачений діяв із невизначеним умислом, тобто бажав настання шкідливих наслідків для потерпілого, однак не мав чіткого уявлення про характер і тяжкість можливих наслідків, тому він повинен нести відповідальність за фактично заподіяне.
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, висловленою у постанові №5-32кс12 від 31 січня 2013 року, відповідно до якої замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Ціль досягнення суспільно небезпечного результату- це конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, у тому числі й замаху. Таким чином, наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо особа не мала наміру досягти певних наслідків, то вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.
Встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями обвинуваченого щодо події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення), показаннями допитаних у суді потерпілого та свідків, які є логічними та послідовними і узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
При кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_12 судом також враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України», у п.43 якого Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

У цій правовій позиції можна виокремити такі конститутивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що вину доведено «поза розумним сумнівом».
З огляду на викладене, з урахуванням всіх обставин даної справи суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_12 з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як незакінчений замах на вбивство слід перекваліфікувати на ч. 1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Посилання ОСОБА_12 і його захисника на те, що обвинувачений наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 захищаючись від неправомірних дій останнього, тобто діяв в межах необхідної оборони або з її перевищенням, не підтверджені належними і допустимими доказами.
Пленум ВСУ у постанові №1 від 26 квітня 2002 року вказав, що при встановленні наявності або відсутності ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.
Пояснення ОСОБА_12 про те, що ножові удари він став наносити ОСОБА_9 , який його перед цим двічі вдарив по обличчю біля квартири, а потім ще продовжив його побиття біля виходу на сходовий майданчик другого поверху, захищаючись, діючи з метою спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, достатніх для припинення ним його побиття, не підтверджені жодним доказом дослідженим в судовому засіданні. Тілесні ушкодження у обвинуваченого, які б були отримані останнім під час необхідної оборони, або її перевищення у обвинуваченого не виявлені. Очевидці конфлікту не підтвердили показання обвинуваченого в частині нанесення йому ударів потерпілим, як біля виходу на сходовий майданчик, так і після спричинення потерпілому ножових поранень. Крім того, наміри ОСОБА_12 після того як потерпілий відійшов від його квартири, з`ясувати з ним стосунки, свідчать про відсутність стану необхідної оборони, оскільки за показами самого обвинуваченого дії ОСОБА_9 вже були припинені.
Отже позиція сторони захисту, що дії потерпілого ОСОБА_9 , на які в показаннях посилався обвинувачений, давали б достатні підстави вважати ОСОБА_12 , що має місце реальна і безпосередня загроза посягання на його життя, і останній не усвідомлював і не міг усвідомлювати помилковість свого припущення, внаслідок чого став захищатися і наносити удари потерпілому ножем є неузгодженою та спростовується сукупністю досліджених доказів.
У разі , коли визначальним у поведінці особи було не відведення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому, такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах.
Встановлені судом обставини вказують на те, що дії потерпілого які передували нанесенню йому ударів ножем обвинуваченим за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди ОСОБА_12 , які б викликали в зв`язку з цим невідкладну необхідність у нанесенні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. А тому посилання сторони захисту на вчинення обвинуваченим злочину в стані необхідної оборони є безпідставними.
3 урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_12 , охоплюються диспозицією складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_12 встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, працює без офіційного працевлаштування, має спеціальну середню освіту, за місцем проживання та місцем попереднього ув`язнення характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до акту наркологічного обстеження № 95 від 20 червня 2019 року, ОСОБА_12 встановлено діагноз: синдром залежності від алкоголю.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнається щире каяття.
Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання судом визнається скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченому за скоєне, суд керується нормами ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 121 КК України, суд враховує, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, дані про особу обвинуваченого, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Підстав для застосування статей 69, 75 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що призначення ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим і співмірним вчиненому кримінальному правопорушенню.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обраний ОСОБА_12 , у виді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 обчислювати з 27 квітня 2019 року, з дня його затримання.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2019 року, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази: розкладний ніж з пластиковою рукояткою, рушник з речовиною бурого кольору, капці темно-синього кольору, змиви з речовиною бурого кольору, після набрання вироком законної сили - знищити. Джинси чорного кольору, кофту чорного кольору, спортивні штани, після набрання вироком законної сили - повернути обвинуваченому ОСОБА_12 Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до його особової справи.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3