Провадження № 11-кп/4820/133/21
Справа № 687/553/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.369 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 13.03.2018 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Чемеровецького районного суду від 05 жовтня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Чемеровецького районного суду від 05 жовтня 2020 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, крім житла.
Клопотання прокурора задоволено частково.

Обрано ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід - у вигляді особистого зобов`язання: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися без дозволу суду із населеного пункту с. Залісся Чемеровецького району Хмельницької області, де обвинувачений на даний час проживає, та повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2018 року, на грошові кошти, а саме на купюру номіналом 100 доларів США серії HD 74958091A та купюру номіналом 100 доларів США серії AB23405450G, що належать підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , скасовано.

Відповідно до ст.ст.96-1, 96-2 КК України конфісковано у власність держави грошові кошти в сумі 200 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів, серії та номерами: HD 74958091A, AB23405450G, які знаходяться на зберіганні в Чемеровецькому РВ Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 715 грн процесуальних витрат за проведення судово-технічної експертизи № 2.1-0089:18.

За вироком суду, 10 березня 2018 року стосовно ОСОБА_10 працівниками Чемеровецького відділення поліції Городоцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області складено протокол серії БР № 054281 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

12.03.2018 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_10 особисто звернувся до заступника начальника Чемеровецького ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 з метою вжиття ним заходів для уникнення адміністративної відповідальності за вищевказаною статтею КУпАП.

При цьому ОСОБА_10 , перебуваючи в службовому кабінеті ОСОБА_11 , що знаходиться на другому поверсі адміністративного приміщення відділення поліції в смт. Чемерівці по вул. Ярослава Мудрого,3, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_11 є заступником начальника вказаного відділення поліції, який координує і контролює діяльність секторів реагування патрульної поліції, тобто є заступником керівника структурного підрозділу органу державної виконавчої влади, який займає, відповідно до частини 2 примітки 1 до статті 368 КК України, відповідальне становище, запропонував передати йому грошові кошти за вжиття заходів з використанням наданої ОСОБА_11 влади та службового становища, для уникнення адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час чергової зустрічі, яка відбулась 13.03.2018 року близько 07 год. 50 хв. поблизу приміщення відділення поліції по вул. Ярослава Мудрого,3 в смт. Чемерівці, ОСОБА_10 повторно запропонував передати ОСОБА_11 за не направлення для розгляду до Чемеровецького районного суду протоколу про адміністративне правопорушення та уникнення таким чином адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, неправомірну винагороду в розмірі 200 доларів США.

15.03.2018 року близько 11 год. 30 хв., під час перебування ОСОБА_10 в службовому кабінеті ОСОБА_11 , який знаходиться на 2 поверсі адміністративного приміщення Чемеровецького відділення поліції за вищевказаною адресою, передав ОСОБА_11 за вжиття заходів з використанням наданої влади та службового становища грошові кошти в сумі 200 доларів США за уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вирок Чемеровецького районного суду від 05 жовтня 2020 року відносно нього та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Працівниками поліції та прокуратури під час проведення досудового розслідування, зокрема під час збирання доказів, були допущені процесуальні порушення.
Суд не взяв до уваги покази свідків, які підтверджували, що працівники поліції змусили обвинуваченого вчинити порушення закону.
Також ОСОБА_10 зазначає, що на час інкримінованого йому злочину, він знав, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього складений і рішення по справі буде приймати суд, а не поліція.
Помилковим є твердження суду про те, що ОСОБА_10 знав ким працює ОСОБА_11 та які обов`язки він виконує.

Адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Чемеровецького районного суду від 05 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_10 та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вказує, що після виходу в нарадчу кімнату для ухвалення вироку судом було відновлено судове слідство, що є неприпустимим та призвело до порушення таємниці нарадчої кімнати.
Стороною обвинувачення не було здійснено належного надання доступу обвинуваченому до матеріалів кримінального провадження у повному обсязі відповідно до положень ст.290 КПК України, а тому суд не мав права допустити відомості, що містяться у них, як докази.
Судом не було вирішене клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими.
В матеріалах кримінального провадження відсутня та стороні захисту не відкрита постанова ОСОБА_12 про визначення підслідності за Городоцьким ВП ГУНП у Хмельницькій області станом на 13-15 березня 2018 року. Також в матеріалах провадження немає жодних процесуальних документів про призначення до групи слідчих слідчого СВ Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 , відсутня постанова про прийняття кримінального провадження до свого провадження і такі процесуальні документи стороні захисту не відкриті, при тому що відомості про них містяться в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Таким чином слідчі дії проведені слідчим ОСОБА_13 , є недопустимими доказами, так як проведені особою не наділеною необхідними процесуальними повноваженнями.
Висновки суду викладені в мотивувальній частині вироку є суперечливими та взаємовиключними.
Суд визнав недопустимим доказом протокол огляду місця події від 15.03.2018, проте вважає допустимими доказами вилучені під час проведення огляду місця події дві банкноти номіналом 100 доларів США кожна і доказом вини ОСОБА_10 .
Не може бути доказом і постанова про визнання речовими доказами вилучених купюр від 16.03.2018.
Суд у вироку послався на покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , як на встановлені судом обставини, проте віднісся до них критично.
Необгрунтованим є висновок суду про те, що ОСОБА_10 було відомо що ОСОБА_11 є заступником начальника відділення поліції, який координує і контролює діяльність секторів реагування патрульної поліції.
У вироку суду не спростовані достатніми, належними і допустимими доказами, доводи сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_10 у вчинені інкримінованого йому злочину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника обвинуваченого на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та суду показав, що не мав наміру давати будь-які кошти працівниками поліції, не просив допомогти йому уникнути покарання на час його затримання і не мав наміру робити це у подальшому. Коли прийшов забрати автомобіль вже знав, що адміністративна справа зареєстрована у встановленому законом порядку і рішення по результатах її розгляду прийматиме лише суд, а тому просити про якусь допомогу не мав наміру. Про те яку посаду займає ОСОБА_11 і про коло його службових обов`язків йому на час вищезгаданих подій відомо не було.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що у березні 2018 року здійснював патрулювання і зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Автомобіль ОСОБА_10 був поміщений ним на штраф майданчик, підтвердив, що повинен був повернути автомобіль ОСОБА_10 , але не зробив цього після звернення останнього.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що саме ОСОБА_19 просив його прийняти ОСОБА_10 для консультації останнього з приводу затримання його транспортного засобу, ОСОБА_10 пропонував йому грошові кошти за уникнення відповідальності. Знаходячись 15.03.2018 року у кабінеті ОСОБА_11 , ОСОБА_10 поклав йому на стіл грошові кошти у сумі 200 доларів США за уникнення відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що приймав участь у зупинці ОСОБА_10 під час керування ним транспортним засобом та поміщення керованого ним автомобіля на внутрішній двір приміщення відділу поліції, але про будь-які прохання ОСОБА_10 про закриття адміністративної справи чи не складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього за винагороду йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що ОСОБА_10 є його родичем і йому відомо зі слів ОСОБА_10 , що в останнього працівники поліції вилучили автомобіль і створили проблеми з його поверненням власнику. Працівники поліції повідомили ОСОБА_10 , що на повернення автомобіля начальник відділу поліції має дати команду, але вирішує чи повертати - ОСОБА_11 ..

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що у понеділок, можливо 15.03.2018 року бачила ОСОБА_10 в смт. Чемерівці і він повідомив їй, що буде забирати вилучений у нього працівниками поліції автомобіль у відділі поліції. Пізніше вона бачила, як ОСОБА_10 розмовляв із ОСОБА_14 , після чого пішов у напрямку приміщення прокуратури. Але у цей час до нього вийшов працівник поліції, забрав його і повів у приміщення поліції.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що 10.03.2018 року ОСОБА_10 затримали працівники поліції «за п`янку» і вилучили у нього автомобіль. ОСОБА_10 мав намір забрати автомобіль у понеділок, однак, його довго не віддавали працівники поліції. У вівторок ОСОБА_10 на 8-му годину ранку знову викликали до відділу поліції і повернувшись додому він повідомив, що ОСОБА_11 хоче отримати 200 доларів США за що ОСОБА_11 йому не пояснив.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що протокол слідчої дії він взагалі не підписував і не читав, а ОСОБА_22 у приміщення поліції привели працівники поліції за 30-40 хв. до його приходу і ОСОБА_23 попросив ОСОБА_22 підписати чистий листок паперу, що останній і зробив.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що його попросив прийти у приміщення поліції ОСОБА_23 , де попросив свідка підписати чистий аркуш паперу. Який текст пізніше було внесено на аркуш свідку - невідомо. Коли свідок мав намір прочитати підписаний ним інший документ працівники поліції не дали йому цього зробити.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що дійсно 13.03.2018 року зустрів ОСОБА_10 біля аптеки у смт.Чемерівці і останній пожалівся йому, що поліція не віддає вилучений у нього напередодні автомобіль. Свідок рекомендував ОСОБА_10 оскаржити дії працівників поліції до прокуратури, що той, очевидно, і мав намір зробити, оскільки пішов у напрямку приміщення прокуратури.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що зустрічав у вказаний у вище день ОСОБА_10 біля приміщення поліції у смт. Чемерівці, і останній поскаржився на вилучення у нього автомобіля працівниками поліції, і чув як ОСОБА_14 рекомендував йому звернутись до прокуратури. Через день зустрілись із ОСОБА_10 і він поскаржився на вимагання у нього працівниками поліції 300 доларів США, а потім 200 доларів США, на що ОСОБА_10 відповів відмовою, вказавши, що не має наміру передавати їм кошти.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що про спілкування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з приводу не направлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_10 за ч.1 ст.130 КУпАП до суду знає лише зі слів ОСОБА_11 .. Також свідок стверджує, що жодного його чи ОСОБА_11 дозволу черговому у відділенні поліції для повернення вилученого у власника автомобіля який поміщений за відсутності штраф майданчика на внутрішній двір приміщення поліції, - черговому не потрібно.

Об`єктивно вина ОСОБА_10 у вчиненому кримінальному правопорушенні передбаченому ч.3 ст.369 КК України підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.03.2018 року, згідно якого перший заступник керівника Городоцької МП Хмельницької області прийняв усну заяву від ОСОБА_11 , який працює заступником начальника Чемеровецького ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області про пропозицію надання йому неправомірної вигоди, ар.с.7-10, том №2;

- протоколом огляду предметів від 16.03.2018 року та ілюстративними таблицями, під час якого оглянуто дві банкноти номіналом по 100 доларів США, які були запаковані в паперовий конверт білого кольору, ар.с.49-52, том №2;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 16.03.2018 року, дві купюри номіналом по 100 доларів США та стерильні латексні рукавички з їх упакуванням, які використовувались під час проведення огляду місця події, визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №0000018, ар.с.53, том №5;

- протоколом про результати здійснення аудіо-, відео-контролю особи від 16.03.2018 року, під час якого встановлено: записана аудіо- та відео- інформація є розмовою ОСОБА_10 та заступника начальника Чемеровецького ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_11 , ар.с.56-59, том №2;

- протоколом про результати здійснення аудіо-, відео-контролю особи від 16.03.2018 року, під час якого встановлено: записана аудіо- та відео- інформація є розмовою ОСОБА_10 та заступника начальника Чемеровецького ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_11 , ар.с.60-63, том №2, а на відео зафіксовано факт передачі ОСОБА_11 грошових коштів;

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 16.03.2018 року, ар.с.64-68, том №2;

- постановою Чемеровецького районного суду від 22.03.2018 року ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, постанова набрала законної сили 14.05.2018 року, ар.с.183, том №3.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.3 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі, яка займає відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, є вірною.

Враховуючи викладене безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про недоведеність вини ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Невизнання ОСОБА_10 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні судом першої інстанції розцінено як спосіб його захисту від пред`явленого обвинувачення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_10 щодо провокації вчиненого злочину є необґрунтованими та не підтвердженими, і спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні.

Не впливають на законність вироку суду доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що працівниками поліції та прокуратури під час проведення досудового розслідування, зокрема під час збирання доказів, були допущені процесуальні порушення.
Усім доказам у кримінальному провадженні суд першої інстанції дав належну оцінку відповідно до положень ст.94 КПК України, у тому й числі показам свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , і обґрунтовано їх критично оцінив як такі, що надані з метою уникнення обвинуваченим ОСОБА_10 відповідальності за вчинене.

Суд визнав неналежним доказом протокол огляду місця події від 15.03.2018 року, зважаючи на те, що під час судового слідства було з`ясовано, що поняті підписали лише чисті аркуші.

Також суд визнав недопустимим доказом протокол тимчасового доступу до речей та документів від 16.04.2018, оскільки у вказаному протоколі зазначена ухвала від 27.03.2018, проте такої ухвали в матеріалах кримінального провадження не має, натомість міститься ухвала від 28.03.2018 року.

З урахуванням викладеного не заслуговують на увагу і доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про неналежну оцінку показів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Необгрунтованими є твердження захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 про те, що після виходу в нарадчу кімнату для ухвалення вироку судом було відновлено судове слідство, що є неприпустимим та призвело до порушення таємниці нарадчої кімнати.
Відповідно до ч.4 ст. 365 КК України якщо обвинувачений в останньому слові повідомить про нові обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, суд за своєю ініціативою або за клопотанням учасників судового провадження відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами, після завершення яких відкриває судові дебати з приводу додатково досліджених обставин і надає останнє слово обвинуваченому.

З матеріалів кримінального провадження видно, що 09 червня 2020 року після останнього слова обвинуваченого суд вийшов до нарадчої кімнати. 15 червня 2020 року судом було ухвалено відновити судове слідство.

Враховуючи. що ч.4 ст.365 КПК України надає право суду на відновлення з`ясування обставин після виходу з нарадчої кімнати, судом першої інстанції вимоги КПК України не порушені.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 про те, що стороною обвинувачення не було здійснено належного надання доступу обвинуваченому до матеріалів кримінального провадження у повному обсязі відповідно до положень ст.290 КПК України, а тому суд не мав права допустити відомості, що містяться у них, як докази.
Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 26.04.2018 підозрюваному ОСОБА_10 та його захиснику ОСОБА_25 був наданий доступ до матеріалів (дотаткових матеріалів) досудового розслідування №0000018 в підшитому та пронумерованому стані в 1 томі на 192 аркушах.
Підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_25 з матеріалами кримінального провадження ознайомилися в повному обсязі, також їм були надані відеоматеріали, про що свідчать їх підписи у протоколі. Будь-яких зауважень ОСОБА_26 та його захисник не виклали. ОСОБА_10 заявив клопотання про допит свідків, і це клопотання підтримав захисник.

Не спростовують висновків суду першої інстанції посилання в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого про те, що слідчий СВ Городоцького ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_13 не вправі був проводити слідчі дії з посиланням на те, що він був особою не наділеною необхідними процесуальними повноваженнями.
З матеріалів кримінального провадження видно, що 14 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про визначення підслідності кримінального провадження №0000018 за ч.3 ст.369 КК Україи за Городоцьким відділом поліції ГУНП в Хмельницькій області, та слідчим СВ Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 внесено відомості про прийняття кримінального провадження до провадження.

Постановою першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури старшого радника юстиції ОСОБА_12 від 16.03.2018 визначено підслідність кримінального провадження №0000018 від 13.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України за СВ Чемеровецького відділення поліції Городоцького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області.

16 березня 2018 року начальником СВ Чемеровецького відділення поліції Городоцького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області заступнику начальнику доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 13.03.2018 за ч.3 ст.369 КК України.

Отже слідчий СВ Городоцького ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_13 мав повноваження на проведення слідчих дій у період зазначений в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_9 .

Судом першої інстанції правильно встановленні обставини кримінального правопорушення і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням особи винного, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_10 судом не встановлені.
Судом також не встановлені обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 .
При призначенні покарання суд врахував досудову доповідь органу пробації у якій орган пробації прийшов до висновку про середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та що обвинувачений не становить небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у суспільстві можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторного кримінального правопорушення.
Також суд взяв до уваги, що ОСОБА_10 , позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Враховуючи викладене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому обрав ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, крім житла.

Разом з тим під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачений ОСОБА_10 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 31.12.2020 Чемеровецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження (ст. 417 КПК України)

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_10 .
Керуючись ст.ст. 284, 407, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Чемеровецького районного суду від 05 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_10 скасувати.

Кримінальне провадження, внесене у ЄРДР за № 0000018 від 13.03.2018 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: