Справа № 333/6569/19
Провадження № 1-кп/333/115/21
ВИРОК

Іменем України
18 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0003228 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомихайлівка, Чернігівського району, Запорізької області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично без постійного місця мешкання, раніше не судимого,
-за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
24 вересня 2019 року, приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у лісосмузі неподалік будинку № 15-г по вул. Чумаченка у м. Запоріжжі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптового словесного конфлікту з ОСОБА_9 , маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, за допомогою ножа наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар в область шиї з лівого боку, спричинивши останньому згідно з висновком судово-медичної експертизи № 834 від 11.10.2019 року колото-різану рану лівої бокової поверхні шиї з проникненням в порожнину ротоглотки, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

2. Пояснення обвинуваченого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав частково і суду пояснив, що 24.09.2019 року по АДРЕСА_2 , вони втрьох: він, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 випивали алкогольні напої настойку глоду. Між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 почалася сварка. ОСОБА_9 почав бити ОСОБА_10 . Біля потерпілого був ніж. Він хотів забрати ніж, щоб сховати, але коли він намагався до нього дотягнутися, потерпілий схопив ніж і сказав, що вб`є і себе, і ОСОБА_10 . Далі ОСОБА_9 поклав ніж, а він його забрав і пішов. Конфлікту між ним і ОСОБА_9 не було. Ніж він забрав, щоб його віднести і сховати. Коли він направлявся до будинку АДРЕСА_2 , щоб сховати ніж і піти далі по своїм справам, то почув кроки за спиною. ОСОБА_9 наздогнав його і почав бити палицею. Удари були по голові і по тілу. Потерпілого він не бив, ніяких ударів йому не наносив, лише закривався руками від ударів. Після ударів палицею на лівій руці, передпліччі, лівій нозі, тулубі в районі міжпідребер`я у нього були синці. Він відчував в цей момент погрозу своєму життю і здоров`ю. Потім палиця зламалася і потерпілий її викинув. Далі ОСОБА_9 почав бити його кулаками, цілився в обличчя, але він закривався лівою рукою, тому удари приходились в руку. Від цих ударів він не падав. В цей час він, захищаючись, хотів вдарити його кулаком в щелепу, але забув, що у нього в руці ніж і попав ножем в шию потерпілого. Він наніс лише один удар потерпілому. Після цього потерпілий впав, а він трохи відбіг і лише тоді зрозумів, що трапилося. Кров та рану він не бачив. Він не зрозумів, куди наніс удар та не зрозумів, чи живий ОСОБА_9 , чи він помер. ОСОБА_9 нічого йому не казав. Він забрав ніж з собою, трохи відбіг і викинув його. Через деякий час повернувся на місце, щоб подивитись, що сталося і там був зупинений патрульною поліцією. Свідок ОСОБА_10 самої бійки не бачила, вона залишилася там, де вони розпивали спиртні напої. Ніж був не розкладний, він ніколи з собою його не носив. Умислу вбити потерпілого у нього не було, він захищався. ОСОБА_9 однакового з ним росту та ваги, але вважає, що потерпілий фізично сильніший за нього. Раніше ніяких суперечок чи бійок з ОСОБА_9 у нього не було.
3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим,суд вважає, що вина останнього у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за викладених у вироку обставинах, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Із рапорту чергового Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, судом встановлено, що 24.09.2019 року о 13:55 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24.09.2019 року о 13:54 за адресою: АДРЕСА_2 , диспетчер швидкої медичної допомоги № 554 повідомив про ножове поранення в шию за будинком чоловіка, 37 років.

Із рапорту чергового Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, судом встановлено, що 24.09.2019 року о 15:13 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24.09.2019 року о 15:10 потерпілий ОСОБА_9 знаходиться в операційній з діагнозом: ножове поранення в шию, по АДРЕСА_2 , в лісосмузі, випивав з безхатченками, невідомий вдарив ножем.

Судом встановлено з протоколу огляду від 04.11.2019 року CD-R диску, який наданий з архіватору мовлення інформації служби 102 УІЗ ГУНП в Запорізькій області, що на диску знаходяться два аудіозапису. Під час прослуховування у судовому засіданні вказаних аудіозаписів встановлено, що на одному з них міститься діалог оператора поліції та іншої особи з швидкої медичної допомоги, яка повідомила про те, що у них ножове поранення в шию за будинком за адресою: АДРЕСА_2 , обставини невідомі. На іншому аудиозаписі міститься діалог оператора поліції та іншої особи з обласної клінічної лікарні, яка повідомила, що до них о 14-30 годині доставлений ОСОБА_9 з ножовим пораненням в шию, зараз знаходиться в операційній. Потерпілий пояснив, що по АДРЕСА_2 , в лісосмузі за будинком, випивав з безхатченками, невідомий вдарив ножем. Поранення з вигляду не тяжке.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11.10.2019 року встановлено, що ОСОБА_9 звернувся до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності невідомої особи, яка о 13-00 годині 24.09.2019 року, в лісосмузі за будинком АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту, нанесла йому один удар ножем в область шиї, тим самим намагалась позбавити його життя.
Протоколом огляду місця події від 24.09.2019 року з ілюстраційною таблицею до нього встановлено, що 24.09.2019 року слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в присутності двох понятих, за участю спеціаліста (криміналіста), здійснив огляд ділянки лісосмуги, яка розташована за будинком АДРЕСА_2 . Біля пішохідної доріжки (тропи) у лісосмузі було виявлено нашарування речовин бурого кольору у вигляді плями близько до прямокутної форми. Далі, рухаючись по ґрунтовій пішохідній доріжці, було виявлено нашарування речовин бурого кольору у вигляді трьох плям округлої форми. За допомогою марлевого тампону змоченого дистильованою водою було зроблено змиви речовини бурого кольору і контроль до них, які поміщено до паперових конвертів. Через приблизно 12 м було виявлено накопичення побутових відходів, одягу, постільної білизни зі слідами бруду. Рухаючись в сторону від дороги у глиб лісосмуги було виявлено ніж, вістря клинка якого було заглиблене у деревину глибиною близько 5 мм. При огляді ножа було встановлено, що його загальна довжина становить 330 мм, довжина клинка 202 мм, ширина 40 мм, товщина 1 мм. Руків`я і клинок ножа червоного кольору. В ході огляду ніж було вилучено і упаковано до паперового конверту.
Протоколом огляду від 25.09.2019 року та фототаблицями до нього встановлено, що 25.09.2019 року слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в присутності двох понятих, провів огляд речей потерпілого ОСОБА_9 : джинсів синього кольору із ременем чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору в районі лівого переднього карману і правого карману, футболки чорного кольору, на комірці якої є сліди нашарування речовини бурого кольору і сліди розриву тканини по всьому краю, черевиків чоловічих чорного кольору, на яких є сліди нашарування речовини бурого кольору у вигляді крапель.
Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_9 № 834 від 16.10.2019 року встановлено, що колото-різана рана лівої бокової поверхні шиї з проникненням в порожнину ротоглотки (за даними медичної документації) у ОСОБА_9 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Дане тілесне ушкодження утворилося від дії предмета, що має колюче-ріжучи властивості, на що вказує проникаючий характер ушкодження, переважання глибини ранового каналу над довжиною шкірної рани, що не виключає можливість утворення рани від травматичної дії ножа. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в ухвалі суду, медичній документації і зі слів освідуваного (24.09.2019 року). Виникнення виявленого ушкодження у ОСОБА_9 можливо при будь-якому взаєморозташуванні потерпілого відносно нападника за умови доступності зони ушкодження для травматичного впливу. Враховуючи локалізацію, кількість та взаєморозташування наявного ушкодження у ОСОБА_9 , експерт вважає, що йому було нанесено не менше одного травматичного впливу в ліву бокову поверхню шиї. Виявлене тілесне ушкодження у ОСОБА_9 знаходиться в зоні доступної для спричинення власною рукою. Враховуючи дані опису при оперативному втручанні (операція 24.09.2019 року о 16-30 17-50 годині) рановий канал бере початок на шкірі лівої бокової поверхні шиї та продовжується в глибину медіально та доверху. Тому, враховуючи вказані дані напрямок травматичного впливу ушкодження на лівій боковій поверхні шиї зліва направо, дещо спереду назад та знизу догори. Судово-медичних даних, що дозволяє судити про силу удару в розпорядженні експерта не мається. Виключається можливість утворення вищевказаного тілесного ушкодження у ОСОБА_9 від падіння з висоти власного зросту.
Висновком судово-медичної експертизи джинсових штанів, футболки і пари сандалів, що належать ОСОБА_9 № 2017 від 30.10.2019 року встановлено, що в слідах на джинсових штанах ОСОБА_9 (об`єкти № 4, 5), знайдена кров людини з домішками слини і поту, що не виключає змішування крові зі слиною та (або) потом від ОСОБА_9 та (або) ОСОБА_7 , при наявності у нього на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. В слідах на футболці ОСОБА_9 (об`єкти № 1-3), знайдена кров людини з домішками поту без домішок слини, що не виключає змішування крові з потом, в тому числі від ОСОБА_9 та (або) ОСОБА_7 , при наявності у нього на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. В слідах на парі сандалів ОСОБА_9 (об`єкти № 8, 9), знайдена кров людини, що не виключає походження крові від ОСОБА_9 та (або) ОСОБА_7 , при наявності у нього на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею.
Висновком судово-медичної експертизи двох змивів на марлевих тампонах і ножа, вилучених в ході проведення огляду місця подій, № 2183 від 13.11.2019 року встановлено, що в двох змивах на марлевий тампонах (об`єкти № 1, 2), які були вилучені в ході проведення огляду місця подій, встановлена наявність крові людини, що не виключає походження крові від ОСОБА_9 та (або) ОСОБА_7 , при наявності у нього на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. На лезі ножа (об`єкт № 3) знайдена кров без домішок поту та слини, видова належність якої не встановлена. На рукоятці ножа наявність крові, слини та поту не встановлена.
Протоколом про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.09.2019 року встановлено, що під час затримання о 14-48 годині 24.09.2019 року ОСОБА_7 слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області здійснив обшук затриманої особи, під час якого було вилучено: джинси синього кольору, светр сірого кольору, кросівки сірого кольору.
Висновком судово-медичної експертизи одягу підозрюваного ОСОБА_7 № 2185 від 13.11.2019 року встановлено, що на светрі ОСОБА_7 (об`єкт № 2), знайдена кров людини, що не виключає походження крові від ОСОБА_9 та (або) ОСОБА_7 , при наявності у нього на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. На іншому одязі ОСОБА_7 наявність слідів крові, слини і поту не встановлена.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 01.10.2019 року і стенограми до нього встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 , в присутності понятих, за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , на місці подій у лісосмузі біля будинку № 15-г по вул. Чумаченка у м. Запоріжжі, розповів про події, що мали місце 24.09.2019 року, показав місце, де вони розпивали спиртні напої, механізм нанесення ним удару ножем ОСОБА_9 , а також місце, де він викинув ніж. Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_7 пояснив, що він з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 випивали спиртні напої. У ОСОБА_9 з ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_10 долонею, від чого остання впала на землю, і почав бити. Потім потерпілий схопив ніж і сказав, що її заріже, а потім і себе, після чого встромив ніж в землю позаду себе. Він хотів взяти ніж, на що ОСОБА_9 сказав йому, щоб він не ліз в їхню сім`ю, бо і його заріже. Після цього ОСОБА_9 продовжив бити ОСОБА_10 . А він в цей час забрав ніж і швидко пішов. ОСОБА_9 його наздогнав з палицею. Бив кулаками. Бив по голові. Він прикривався рукою. Удар прийшовся по ліктьовій частині лівої руки. Палиця у потерпілого тріскається. В цей час він відійшов спиною в напрямку автомобільної дороги Харків-Сімферополь і зупинився поблизу купи гілок дерева, на ґрунтовій дорозі заїзду до лісосмуги. Коли ОСОБА_9 почав його бити, він, забувши, що у нього в правій руці ніж, вдарив потерпілого, і попав йому в шию ножем. При цьому він наніс удар знизу, з права на ліво, в область лівої сторони шиї потерпілого. Потім він витягнув ніж, а той впав і захрипів, тримаючись рукою за шию. Він злякався, відбіг у бік, кинув ніж і пішов. Потім його затримали працівники поліції. Ніж був червоного кольору, не розкладний. Цей ніж він знайшов в контейнері і нікуди його з собою не брав. ОСОБА_9 наніс йому палицею більше 10 ударів. Удар ножем він наніс збоку в область шиї, в лівий бік. ОСОБА_10 нікуди не ходила, вона знаходилася з ними. Момент нанесення удару ножем, вона не бачила. В момент, коли ОСОБА_9 його догнав, він подумав, що останній його вб`є. Він хотів себе захистити. Він не хотів вбивати потерпілого, так вийшло. Він забув, що у нього в руці ніж.
Судом також досліджувався диск СD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , відомості, викладені в протоколі слідчого експерименту від 01.10.2019 року відповідають зображеним обставинам.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.10.2019 року і стенограми до нього встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 , в присутності понятих, на місці подій у лісосмузі біля будинку № 15-г по вул. Чумаченка у м. Запоріжжі, розповів про події, що мали місце 24.09.2019 року, показав місце, де вони розпивали спиртні напої, а також, за допомогою статиста, показав на місці подій механізм нанесення йому удару ножем. Під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 24.09.2019 року вони з ОСОБА_7 випивали горілку у лісосмузі, де проживали близько тижня. Між ними виник конфлікт. Далі ОСОБА_7 почав йому погрожувати, що зараз когось приведе і його приб`ють, після чого побіг з ножем у руках. Він намагався його наздогнати, щоб заспокоїти і пояснити, що нікого приводити не потрібно, все нормально. Між ними зав`язалася бійка. ОСОБА_7 напав на нього з ножем, а він захищався палицею. Ножем вони різали закуску, він був на столі. Це був звичайний столовий ніж з червоною ручкою, довжиною приблизно 30 см. З ними була ще і його співмешканка ОСОБА_10 , яка під час бійки не була присутня, так як вона пішла до магазину купити напої і сигарети. Спочатку конфлікт стався у нього з його співмешканкою, після чого ОСОБА_7 почав обурюватися, а він йому сказав, щоб той не ліз, він сам розбереться зі своєю дружиною. На місці розпивання спиртних напоїв тілесні ушкодження ні йому, ні ОСОБА_10 , не наносились. ОСОБА_7 схопив ніж і побіг у бік автомобільної дороги Харків-Сімферополь. Він ще хвилину побув з ОСОБА_11 , потім взувся і побіг за ОСОБА_7 , щоб загладити конфлікт, пояснити, що це його дружина і він сам з нею розбереться. У лісосмузі у бік автомобільної дороги Харків-Сімферополь, біля купи гілок з дерева, на повороті ґрунтової дороги до будинку АДРЕСА_2 , потерпілий показав місце, де йому ОСОБА_7 наніс удар ножем, пояснивши при цьому, що він покликав ОСОБА_7 , той зупинився, почав махати ножем і погрожувати йому, що приведе людей і його приб`ють. ОСОБА_7 стояв біля купи гілок, ближче до них, а він стояв трохи далі, у бік місця, де у них виник конфлікт. ОСОБА_7 стояв із ножем і махав ним, а він, у свою чергу, відбивався від нього палицею, відійшовши ближче до купи гілок правим боком, спиною у бік місця виникнення конфлікту, після чого отримав удар ножем в область шиї зліва. Вони не стояли, вони махали ОСОБА_7 ножем і він махав палицею. В момент нанесення йому удару ножем, він стояв на відстані 1,5 м від купи гілок у бік ґрунтової дороги до будинку АДРЕСА_2 . Навпроти нього стояв ОСОБА_7 . Він махав палицею, яку тримав у правій руці, а в цей час ОСОБА_7 наніс правою рукою удар ножем в область шиї, від чого він впав і почав хрипіти. Рука ОСОБА_7 була в положенні кулака, в середині якого трималася рукоятка ножа. Після цього ОСОБА_7 втік з ножем, а він повернувся до місця, де замотав рану ганчіркою. Через хвилину повернулася дружина і викликала швидку.
Судом також досліджувався диск СD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 .
Висновком судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) № 346/к від 07.11.2019 року судом встановлено, що згідно з даними запису із протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 11.10.2019 року, останній зазначає, що 24.09.2019 року ОСОБА_7 , тримаючи ніж в правій руці, при цьому вони знаходилися обличчям один до одного, наніс один удар ножем, знизу догори, справа наліво в ділянку шиї ліворуч. Співставляючи локалізацію (ділянка лівої бокової поверхні шиї), кількість травматичних впливів (один) і характер ушкодження (колючо-ріжучий) у ОСОБА_9 з механізмом його утворення за його показами, комісія вважає, що можливість утворення ушкодження в ділянці шиї ліворуч, при обставинах на які вказує потерпілий ОСОБА_9 під час слідчого експерименту за його участю від 11.10.2019 року, не виключається.
23.10.2019 року під час досудового розслідування у судовому засіданні слідчим суддею відповідно до ч. 1 ст. 225 КПК України був допитаний потерпілий ОСОБА_9 , який повідомив, що з ОСОБА_7 він познайомився десь за півтора місяця до зазначених подій в посадці, коли прийшов туди жити. В той день, місяць тому, точної дати він не пам`ятає, приблизно о 12 год. 30 хв., на кільці виїзду з м. Запоріжжя, де стоїть будинок і знаходиться лісосмуга, точної адреси він не знає, вони з ОСОБА_10 прийшли в гості до ОСОБА_7 в посадку. Вони всі разом вживали алкогольні напої настойку глоду, були п`яні. Потім він трохи посварився зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , дав їй пару ляпасів. Конфлікт між ними був словесний, продовжувався 7 хвилин, може й менше. Після цього ОСОБА_7 , сказавши, що зараз приведе із собою натовп, щоб розібратися з ним, схопив ніж та побіг з ним. Далі він хотів наздогнати ОСОБА_7 і пояснити, що вже між ним та ОСОБА_10 все вирішилось і конфлікту ніякого немає. Коли він, приблизно через 300 метрів, наздогнав ОСОБА_7 , то останній почав відмахуватися від нього ножем. Почалася бійка. Коли він наздогнав ОСОБА_7 , то схопив палицю і відбивався нею від ножа, оскільки той хотів завдати йому удари. Коли він побачив, що у ОСОБА_7 в руках ніж, то сказав йому, щоб він зупинився, так як все гаразд, а потім схопив палицю, щоб було чимось відбитися, так як розумів, що він проти ножа не піде. Тобто, він підбіг до ОСОБА_7 , сказав « ОСОБА_12 », а коли той повернувся, то він побачив, що у нього в руках ніж, тоді він й схопив палицю і вони почали махатися. Палицю він схопив для того, щоб пояснити ОСОБА_7 , що вже заспокоївся, все гаразд і відбитися. Палиця була невелика, приблизно 40 см. Палицею ОСОБА_7 він не бив, ніякої загрози для нього не представляв. Навіть коли він захищався, то жодного удару ОСОБА_7 палицею не наніс. Удар ОСОБА_7 наніс йому в шию. ОСОБА_7 спочатку ножем махав, а він відбивався, а потім ОСОБА_7 , стоячи навпроти нього, ударив ножем навскоси, збоку, що він навіть не встиг збагнути, що трапилося. Після цього удару, ОСОБА_7 більше не намагався нанести йому удари ножем. Може ОСОБА_7 і не хотів наносити йому удари, був просто п`яний і відбивався від палиці. ОСОБА_10 при цьому присутня не була, вона пішла до магазину. Після того, як ОСОБА_7 вдарив його ножем і втік, він стікав кров`ю. Потім прибігла його співмешканка і викликала швидку допомогу. В якій руці тримав ніж ОСОБА_7 , він вже не пам`ятає. Ніж був з червоною ручкою, столовий, довжиною приблизно 30 см, широкий. Претензій до ОСОБА_7 він не має, заяву до поліції на нього не писав, просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.10.2019 року і стенограми до нього встановлено, що свідок ОСОБА_10 , в присутності понятих, на місці подій у лісосмузі біля будинку АДРЕСА_2 , розповіла про події, що мали місце 24.09.2019 року, показала місце, де вони розпивали спиртні напої і свій шлях до продуктового магазину. Під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона, ОСОБА_9 і ОСОБА_7 випивали спиртні напої. Вона з чоловіком посварилася, а ОСОБА_7 почав заступатися за неї. Потім ОСОБА_7 пішов, ОСОБА_9 побіг за ним, а вона, нікого не дочекавшись, пішла до магазину. На тумбочці постійно лежав червоний ніж, яким вони різали хліб, довжиною приблизно 30 см. ОСОБА_7 схопив ніж і побіг з ним. При цьому він сказав, що збере натовп, щоб побили ОСОБА_9 . Коли вона чекала їх, то ніяких криків не чула. В магазин вона ходила хвилин 10-15. Купила воду. Коли вона прийшла, то ОСОБА_9 лежав тут на листях, весь в крові. Потім вона побігла і викликала швидку.
Судом також досліджувався диск СD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10
23.10.2019 року під час досудового розслідування у судовому засіданні слідчим суддею відповідно до ч. 1 ст. 225 КПК України була допитана свідок ОСОБА_10 , яка повідомила, що з ОСОБА_7 вона знайома, коли вони познайомилися не пам`ятає. В той день вона трішки посварилася з ОСОБА_9 . Потерпілий її не бив, а лише накричав і довів до сліз. ОСОБА_7 заступився за неї і пообіцяв потерпілому викликати якусь компанію, щоб того побили. Після цього ОСОБА_7 взяв ніж і пішов, а ОСОБА_9 погнався за ним. Ніж був червоний, широкий, якою довжиною, не пам`ятає. Він лежав на тумбочці, вони всі втрьох різали ним хліб та інші продукти. Вона зачекала 5 хвилин, їх не було, а потім пішла до магазину за водою. Коли вона повернулася, то побачила ОСОБА_9 на місці, де вони вживали алкогольні напої, він був в крові, вона викликати швидку допомогу. В цей день вони вживали алкогольні напої настойку глоду. Це було в денний час, приблизно в обід. Якого числа це відбувалося, вона не пам`ятає. Щоб хтось кричав, вона не чула. У ОСОБА_13 коли він побіг за обвинуваченим в руках нічого не було. В магазині вона була приблизно 15 хвилин. Він нічого їй не розповідав.
Потерпілий і свідок під час судового слідства допитані не були, у зв`язку з тим, що останні є особами без фактичного місця проживання і встановити їх місцезнаходження не вдалося. Однак, судом було досліджено протоколи проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_9 і ОСОБА_10 і переглянуто додані до них відеозаписи, а також переглянуто відеозаписи судових засідань від 23.10.2019 року, в яких під час досудового розслідування слідчим суддею відповідно до ч. 1 ст. 225 КПК України був допитаний потерпілий ОСОБА_9 і свідок ОСОБА_10 .
Приписи ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК України. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів протоколом слідчого експерименту.
Норми чинного кримінального процесуального закону щодо оцінки судом протоколу слідчого експерименту як окремого процесуального джерела доказів у провадженні узгоджуються з критеріями, застосованими Європейським Судом з прав людини для оцінки справедливості судового розгляду в цілому. Таким чином, відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК України (постанова Верховного Суду від 14.09.2020 року по справі № 740/3597/17).
У зв`язку з вищезазначеним, суд при прийняті рішення врахував покази потерпілого ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_10 , надані ними під час проведення слідчого експерименту і їх покази, які було отримані в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.
Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_7 № 799 від 01.10.2019 року встановлено, що синці в ділянці лівої бокової поверхні тулуба, лівого ліктьового суглоба у ОСОБА_7 кваліфікується як легкі тілесні ушкодження. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному оглянутим (24.09.2019 року). Взаєморозташування нападаючого та потерпілого в момент спричинення останньому тілесних ушкоджень могло бути будь-яким при умові доступності відповідної ділянки тіла для їх нанесення. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , розташовані на ділянках тіла, що є доступними для спричинення власною рукою. Утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , при однократному падінні з висоти власного зросту на тупу поверхню не виключається.
Висновком судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) № 348/к від 07.11.2019 року судом встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 утворилися не менш ніж від двох травматичних впливів. Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 01.10.2019 року, останній зазначає, що 24.09.2019 року чоловік на ім`я ОСОБА_14 наніс йому не менше 10 ударів, бив по голові, рукам, якими прикривався, потрапив по лівому ліктю, наносив удари кулаками, кількість і локалізацію впливів не зазначає. Між механізмом утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 за експертними даними і механізмом їх нанесення за результатами слідчого експерименту за його участю, встановлено збіг за характером травмуючи предметів (кулаки, палиця виступають у якості тупих предметів), локалізацією травмованої ділянки (ліва верхня кінцівка). Виявлено невідповідність кількості тілесних ушкоджень з кількістю вказаних ймовірних травматичних впливів та не всі зазначені травматичні впливи (в ділянку голови) можна оцінити з судово-медичної точки зору, так як вони не відобразилися у вигляді тілесних ушкоджень. Однак, наведене вище не виключає можливості утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 за механізмом, який він зазначає.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння від 24.09.2019 року, ОСОБА_7 перебував у стані сп`яніння на момент огляду о 23-05 годині 24.09.2019 року.
У судовому засіданні також досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_7 .
Із висновку судово-психіатричного експерта № 472 від 23.10.2019 року, складеного експертною комісією КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, суд встановив, що ОСОБА_7 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді розладів особистості й поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку складного ґенеза (травматичного і токсичного (синдром залежності від алкоголю), легкого ступеня вираженості. У період скоєння інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації. У ході обстеження підекспертний виявляє зниження інтелектуально-мнестичних функцій за органічним типом і розлад особистості і поведінки обумовлені органічним ураженням головного мозку, що має значення для даного кримінального провадження. У ситуації, що досліджується, ОСОБА_7 не виявляв характерних феноменологічних ознак емоційного збудження чи емоційного напруження, які можна розглядати як психічну основу виникнення сильного душевного хвилювання. Вищеописані індивідуально-психологічні відмінності особи ОСОБА_7 мали просте відображення у його поведінці в момент скоєння ним кримінального правопорушення. У ситуації, що досліджується, ОСОБА_7 перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, що виключає кваліфікацію будь-якого особливого емоційного стану (стресу, фрустрації, образа, гнів, ревнощі). У ситуації, що досліджується, ОСОБА_7 з урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Отже, він міг усвідомлювати суспільну небезпеку своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він не перебуває в тимчасовому хворобливому стані, отже, він також може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Потребує протиалкогольного лікування. За своїм психічним станом ОСОБА_7 на теперішній час може приймати участь у судово-слідчих діях.
Отже, висновки зазначеної судово-психіатричної експертизи не підтверджують наявності у ОСОБА_7 стану афекту, який виключає кримінальну відповідальність, або стану сильного душевного хвилювання, який надавав би можливість кваліфікувати його дії за ст. 116 КК України або врахувати такий стан як пом`якшуючу покарання обставину.
У суду немає сумнівів у психічному стані обвинуваченого ОСОБА_7 і суд вважає його осудним.
У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, колегія суддів врахувала спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дії.
Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону. Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України»). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2013 року у справі «Веренцов проти України»).
При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд керувався стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: «2. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом… 4. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».
Сторона обвинувачення вказані показання не спростувала належними та допустимими доказами.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 наніс один удар ножем в шию потерпілого, після чого потерпілий впав, а ОСОБА_7 відійшов від нього. Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що обвинувачений переконався в смерті потерпілого чи сподівався на її настання, в судовому засіданні не встановлено. Обвинувачений ОСОБА_7 під час досудового розслідування та в суді постійно заявляв про те, що не мав наміру вбивати потерпілого.
Судова колегія вважає, що відсутні докази на підтвердження умислу у ОСОБА_7 на позбавлення життя потерпілого.
Оцінюючи докази по справі, суд приходить до переконання, що у ОСОБА_7 була можливість вчинити інші дії, направлені на спричинення смерті потерпілому. З показань потерпілого та обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_7 після нанесення удару, самостійно припинив свої злочинні дії.
Тобто, ОСОБА_7 наносячи удар ножем в шию потерпілого діяв умисно, але не бажав настання смерті потерпілого ОСОБА_9 .
Аналізуючи наведені докази, суд приходить до переконання, що жоден із них не підтверджує наявність у ОСОБА_7 умислу на спричинення смерті потерпілому.
В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він наніс удар ножем потерпілому з метою самозахисту. Так, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 799 у ОСОБА_7 виявлені синці в ділянці лівої бокової поверхні тулуба, лівого ліктьового суглоба, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Проте, з показань потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 судом, достовірно встановлено, що безпосередньо перед нанесенням удару ножем ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_9 наносив удари руками, які приходились по руці обвинуваченого ОСОБА_7 , від цих ударів ОСОБА_7 не падав, що свідчить про невелику силу, з якою наносились ці удари. Потерпілий в цей час ніяких предметів для нанесення ударів при собі не мав, ніяких погроз не висловлював. Для припинення бійки обвинувачений ОСОБА_7 міг безперешкодно покинути місце пригоди, проте не зробив цього.
Характер виявлених у обвинуваченого ушкоджень, та інші обставини нанесення тілесних ушкоджень повідомлені самим обвинуваченим, свідчать про те, що з боку ОСОБА_9 не було загрози життю та здоров`ю обвинуваченому ОСОБА_7 . Суд вважає, що поведінка ОСОБА_7 під час нанесення удару ножем не була направлена на відвернення нападу та захист.
Потерпілий ОСОБА_9 в ході конфлікту для обвинуваченого ОСОБА_7 будь-якої загрози не становив і підстав для самозахисту або необхідності відвернення посягання на нього з боку потерпілого у обвинуваченого не виникало. При цьому, характер та локалізація завданих тілесних ушкоджень потерпілому в область шиї, переконливо свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлював можливість настання негативних наслідків своїх дій, у тому числі й ті, що фактично настали, тобто його умисел був спрямований на заподіяння значної шкоди здоров`ю потерпілого.
Обставинами кримінального правопорушення, доказами в кримінальному провадженні встановлено, що дії потерпілого ОСОБА_9 не були таким суспільно небезпечним посяганням, зокрема нападом, не були безпосередньо спрямовані на заподіяння обвинуваченому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень або такої нагайної та невідворотної шкоди, яка вимагала від обвинуваченого діяти в стані необхідної оборони, тим більше із застосуванням ножа.
Тобто, обвинувачений ОСОБА_7 не перебував при вчиненні злочинного діяння у стані необхідної оборони та не діяв з перевищенням меж необхідної оборони, а отже в його діях відсутня об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 124 КК України.
Про умисність дій обвинуваченого свідчить застосування ним в якості знаряддя злочину ножа, який має колюче-ріжучі властивості, а також і локалізація нанесеного пошкодження потерпілому, а саме колото-різаної рани шиї, яка є життєво-важливим органом. Вказані факти є загальновідомими. При застосуванні ножа існує вірогідність не тільки нанесення тілесних ушкоджень з крововтратою, а й ушкоджень життєво-важливих органів, і навіть летального наслідку.
Отже, фактичні обставини кримінального провадження свідчать, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 мали умисний протиправний характер, що свідчить про наявність у нього прямого умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 повністю охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 121 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння.
Колегія суддів вважає, що органами досудового розслідування помилково кваліфіковані дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині і його дії слід перекваліфікувати на ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, стан здоров`я на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, соціальні зв`язки неодружений, не працює, фактичного місця проживання немає. Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд не вбачає. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
У рішенні «Бремер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання з ізоляцією від суспільства, що є підставою для призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 24.09.2019 року ОСОБА_7 був фактично затриманий о 14 год. 48 хв. 24.09.2019 року. Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання під вартою.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 128, 129, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_15 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді п`яти років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 24 вересня 2019 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази:
- CD-R диск, об`ємом 700 Мб, на якому містяться аудіозаписи з архіватору мовлення інформації служби 102 УІЗ ГУНП в Запорізькій області за 24.09.2019 року і який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;
- ніж, два змиви на марлеві тампони, вилучені під час огляду місця подій від 24.09.2019 року, матеріали для можливого ДНК-дослідження, зрізи нігтьових пластин з лівої і правої руки ОСОБА_7 , змиви на ватному диску з правої і лівої руки підозрюваного ОСОБА_7 , що знаходяться в камері схову речових доказів відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити;
- светр, джинсові брюки і пару кросівок, що знаходяться в камері схову речових доказів відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_7 за належністю;
- футболку, джинсові штани, пару сандалів, що знаходяться в камері схову речових доказів відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_9 за належністю;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Колегія суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3