Справа № 204/2792/21
Провадження № 1-в/204/442/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 , особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2020 року, відносно ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 352 від 06 квітня 2021 року, зазначено про те, що в клінічній картині захворювання спостерігаються слухові омани сприйняття, відривчасті маячноподібні ідеї переслідування та отруєння, емоційні розлади у вигляді неадекватності, амбівалентності, дратівливості, дисимуляція хворобливих переживань минулого, описаних в медичній документації (маячних ідей відношення, переслідування, слухових оманів сприйняття, що супроводжувались агресією до оточуючих з чисельними госпіталізаціями до психлікарень та неупорядкованою поведінкою при госпіталізації) шляхом заперечення або раціоналізації. Критичні здібності щодо свого психічного стану порушені, немає усвідомлення тяжкості скоєного правопорушення та необхідності лікування. Викладене свідчить про збереження особливої небезпеки для оточуючих. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 вважав необхідним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 .
В судовому засіданні особа, щодо якої розглядається заява ОСОБА_3 пояснив, що йому б хотілось посидіти поменше. Він є здоровою людиною та подальшого лікування не потребує. Він не знає всіх умов перебування в лікарні, однак тривале перебування в ній - так заведено. Він не говорив ніколи те, що зазначено у висновку. Голоси у себе в голові не чує. Він є не агресивною людиною. Він роздратований лише тим, що він не знає скільки буде перебувати у лікарні. Раніше він лікувався у психіатричних лікарнях декілька десятків разів. Просив відмовити в задоволенні заяви.
Адвокат ОСОБА_5 підтримав думку ОСОБА_3 .
При вирішенні питання, щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом, суд врахував висновок комісії лікарів психіатрів, згідно якого в клінічній картині захворювання були наявні слухові омани сприйняття, казав: «я розмовляю сам з собою, бо чую думки». Дисимулював хворобливі переживання минулого, які спостерігались у нього при перебуванні в даному закладі на запобіжному заході та в перший тиждень після застосування ПЗМХ, також описаних в медичній документації (маячні ідеї відношення, переслідування, слухові омани сприйняття, що супроводжувались агресією до оточуючих та неупорядкованою поведінкою при госпіталізації) шляхом заперечення або раціоналізацією. Спостерігались емоційні розлади у вигляді нестійкості, напруженості, дратівливості. Виявляв формальні порушення мислення у вигляді паралогічності, непослідовності, резонерства, зісковзувань. Жалю не висловлював з приводу скоєного, себе виправдовував. Пояснював свої агресивні дії при скоєнні СЕД побутовим конфліктом: «Він на мене плюнув, тоді я у відповідь вистрелив…». Агресивних, імпульсивних дій не виявляв. Не усвідомлював наявності у себе хронічного психічного захворювання, необхідності прийому призначеного лікування.
Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги зазначений висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява представника закладу про продовження застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_3 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства і потребує тримання та відповідного лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Продовжити застосування примусового заходу медичного характеру, призначеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2020 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1