КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю
прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою президента ПрАТ «Укрпрофтур» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року, -
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладеноарешт на майно, заборонивши суб`єктам державної реєстрації (нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно і органам державної реєстрації прав), суб`єктам державної реєстрації,визначених приписами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо внесення записів пов`язаних з зміною власника, іпотекодержателя, інших записів пов`язаних з відступленням права вимоги за договорами забезпечення, а також заборонивши розпорядження щодо наступних об`єктів нерухомого майна:
- комплекс будівель, загальною площею 2245,40 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, м.Київ, вулиця Лодигіна, будинок 2;

- нежилі приміщення готельного комплексу, загальною площею 1169,27 кв.м. що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ухвали, слідчий суддя, враховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, прийшов до висновку про накладення арешту на майно, оскільки наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді президент ПрАТ «Укрпрофтур» ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Апелянт вважає, що дана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України.
Автор апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуваною ухвалою накладено арешт на майно, яке не перебуває у власності Федерації професійних спілок України, оскільки перебуває у приватній власності іншої юридичної особи.

Власником комплексу будівель, загальною площею 2245,40 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, м.Київ, вулиця Лодигіна, будинок 2 є ПрАТ «Укрпрофтур» на підставі Свідоцтва про право власності від 24 березня 2008 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 травня 2020 року.

Власником нежитлових приміщень готельного комплексу, загальною площею 1169,27 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. № 2 літера "А", є ПрАТ «Укрпрофтур», на підставі Свідоцтва про право власності від 12 червня 2000 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 листопада 2020 року.

Апелянт стверджує, що арешт майна ПрАТ «Укрпрофтур» накладено у межах кримінального провадження, до якого ПрАТ «Укрпрофтур» не має жодного відношення.

Посилається на те, що у вказаному кримінальному провадженні відсутня постанова про визнання такого майна речовим доказом.

ПрАТ «Укрпрофтур» не є підприємством, установою та організацією бувшого союзного підпорядкування. Товариство є юридичною особою приватного права за законодавством України, у відповідності із статусом акціонерного товариства.

В оскаржуваній ухвалі не зазначено, яке відношення має ПрАТ «Укрпрофтур» до даного кримінального провадження, не наведено зв`язку майна, на яке накладено арешт, з обставинами, що розслідуються, в ухвалі відсутнє належне мотивування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Першим відділом організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0000878 від 14 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно Закону України Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, що розташовані на території України» службовими особами Федерації професійних спілок України та інших суб`єктів господарської діяльності привласнено ряд об`єктів нерухомого майна державної власності в особливо великих розмірах.
29 жовтня 2020 року прокурор першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, заборонивши суб`єктам державної реєстрації (нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно і органам державної реєстрації прав), суб`єктам державної реєстрації, визначених приписами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо внесення записів пов`язаних з зміною власника, іпотекодержателя, інших записів пов`язаних з відступленням права вимоги за договорами забезпечення, а також заборонивши розпорядження щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

- комплекс будівель, загальною площею 2245,40 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, м. Київ, вулиця Лодигіна, будинок 2;
- нежилі приміщення готельного комплексу, загальною площею 1169,27 кв.м. що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. № 2 літера "А".

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вказане майно.
Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000878 про накладення арешту на комплекс будівель та нежилі приміщення готельного комплексу які належать ПрАТ «Укрпрофтур», слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Колегія суддів з таким рішенням слідчого судді погодитись не може, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону прокурор, який звернувся з клопотанням, та слідчий суддя не дотрималися.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази, що вказаний комплекс будівель та нежилі приміщення готельного комплексу набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичними особами внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.
Крім того, в матеріалах, доданих до клопотання, не міститься жодного доказу того, що арештоване майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки в самому клопотанні прокурора та в постанові старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 від 26 вересня 2020 року про визнання арештованого майна речовим доказам у кримінальному провадженні відсутнє будь-яке обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України їх визнано речовими доказами.

На думку колегії суддів, вказана постанова є формальною, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів, що об`єкти нерухомого майна, а саме: комплекс будівель, загальною площею 2245,40 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, м. Київ, вулиця Лодигіна, будинок 2; нежилі приміщення готельного комплексу, загальною площею 1169,27 кв.м. що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. № 2 літера "А", які належать ПрАТ «Укрпрофтур» є предметом злочинної діяльності.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для зазначеного товариства та виконання ним своїх договірних зобов`язань з іншими суб`єктами, з урахуванням при цьому і рішень господарських судів щодо підтвердження права власності, які набули чинності, та строків давності, передбачених ст.49 КК України.
На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу президента ПрАТ «Укрпрофтур» ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладеноарешт на майно, заборонивши суб`єктам державної реєстрації (нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно і органам державної реєстрації прав), суб`єктам державної реєстрації,визначених приписами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо внесення записів пов`язаних з зміною власника, іпотекодержателя, інших записів пов`язаних з відступленням права вимоги за договорами забезпечення, а також заборонивши розпорядження щодо наступних об`єктів нерухомого майна:
- комплекс будівель, загальною площею 2245,40 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, м.Київ, вулиця Лодигіна, будинок 2;

- нежилі приміщення готельного комплексу, загальною площею 1169,27 кв.м. що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. № 2 літера "А" скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладенняарештуна майно, із забороноюсуб`єктам державної реєстрації (нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно і органам державної реєстрації прав), суб`єктам державної реєстрації, визначених приписами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо внесення записів пов`язаних з зміною власника, іпотекодержателя, інших записів пов`язаних з відступленням права вимоги за договорами забезпечення, а також заборонивши розпорядження щодо наступних об`єктів нерухомого майна:
- комплекс будівель, загальною площею 2245,40 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, м.Київ, вулиця Лодигіна, будинок 2;

- нежилі приміщення готельного комплексу, загальною площею 1169,27 кв.м. що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. № 2 літера "А" відмовити.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/138/2021
Єдиний унікальний номер 757/47334/20
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1