Єдиний унікальний номер №943/756/21
Провадження №1-в/943/43/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р.

Буський районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю ОСОБА_3 ,
за участю ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Буську подання начальника відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який є особою з інвалідністю ІІ групи, жителя АДРЕСА_1 , -
в с т а н о в и в:
начальник відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області звернувся до суду із поданням, у якому просить встановити адміністративний нагляд щодо ОСОБА_3 терміном на дванадцять місяців на підставі положень Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими із місць позбавлення волі», оскільки останній раніше судимий та тричі притягувався до адміністративної відповідальності (19.10.2020, 18.11.2020, 03.02.2021). Також просить покласти на засудженого наступні обмеження: заборонити знаходитись в місцях громадського харчування, де продають спиртні напої на розлив; реєструватися в Буському ВП чотири рази на місяць (2 перших середи та 2 останніх четверга кожного місяця); заборонити відлучатись з місця свого проживання у с. Старий Милятин Золочівського району в період часу - 22.00 год. до 06.00 год., а також просить заборонити виїзд у особистих справах за межі Золочівського району без дозволу Національної поліції.
Дільничий офіцер поліції Відділення поліції №2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав вищевказане подання та просив його задовольнити, оскільки ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів, перебуває на обліку у відділенні поліції, а протягом року тричі притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.
ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення вказаного подання заперечив, оскільки автомобілем він не керував, а зазначені в поданні адміністративні постанови ним оскаржені в судовому порядку, однак рішення на даний час ще не прийнято. Просить не задовольняти вищевказане подання.
Дослідивши подання органу поліції, оглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, суд приходить до таких висновків, виходячи із наступних мотивів.
Статтею 158 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.
Пунктом «в» частини першої статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.
Підставою для встановлення адміністративного нагляду є матеріали органів Національної поліції щодо осіб, зазначених у пункті «в» статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» (п. «в» ч. 1 ст. 4 цього Закону).
Частиною 1 статті 6 цього Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості. Термін адміністративного нагляду починається з дня оголошення особі постанови судді про встановлення адміністративного нагляду (ч. 3 ст. 6 цього Закону).
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Буського районного суду Львівської області від 09.08.2006 року за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 289, ст. 70 КК України до одинадцяти років і шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного йому майна. Вказаний вирок оскаржувався в апеляційному порядку та був залишений без зміни ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 01.12.2006 року.
Як убачається із вимоги СІТ ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області від 05.03.2021, що 02 червня 2014 року ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання умовно-достроково із Софіївської ВК Дніпропетровської області №45 (невідбутий строк становить 2 роки 8 місяців і 3 дні).
Крім того, ОСОБА_3 засуджений вироком Буського районного суду Львівської області від 30.05.2018 року за ч. 1 ст. 263 КК України до чотирьох років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки. 06 липня 2020 року був знятий з обліку Буського МРВ з питань пробації по закінченню іспитового строку.
Особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості (ч. 1 ст. 88 КК України).
Такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення (п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України).
Частинами третьою, п`ятою статті 90 КК України передбачено, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового). Якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново.
Отже, виходячи із вищенаведених фактичних обставин і норм матеріального права, вбачається, що судимість у ОСОБА_3 на даний час ще не погашена.
Разом із тим, як слідує зі змісту частини третьої статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, що систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Натомість, із матеріалів указаного подання вбачається, що підставою встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_3 є притягнення його до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваних трьох постанов від 19.10.2020, від 18.11.2020, від 03.02.2021 року.
Відповідно до частини другої статті 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.
Однак, як вбачається із ухвали судді Буського районного суду Львівської області від 14.06.2021 року про відкриття провадження у адміністративній справі та позовної заяви ОСОБА_3 , що вищевказані у поданні органу поліції постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності від 19.10.2020 та від 03.02.2021 року оскаржені ним в судовому порядку.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що підстав для встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 на даний час не має, оскільки із трьох наведених у поданні випадків притягнення останнього до адміністративної відповідальності (19.10.2020, 18.11.2020, 03.02.2021), дві постанови в справі про адміністративне правопорушення від 19.10.2020 та від 03.02.2021 року оскаржені ним в судовому порядку, рішення щодо яких на даний час не ухвалено, а тому враховуючи конституційний принцип невинуватості особи, заявлене подання є передчасним.
Отже, суд приходить до переконання, що підстав для встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 не має, оскільки у його діях відсутнє систематичне порушення, а відтак у задоволенні подання органу поліції слід відмовити.
Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 9, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст.ст. 158, 166 КВК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
відмовити у задоволенні подання начальника відділення поліції № 2 Золочівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_3 .
Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя І. Б. Кос