20.04.21 932/3173/21
У Х В А Л А
20 квітня 2021 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_4
захисника підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, ст. лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпро ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Новомиргород Кіровоградської області, маючого вищу освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місця реєстрації не маючого, раніше судимого: 17.04.2019 Новомиргородським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць; 07.09.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, -
В судовому засіданні прокурор пояснив, що підставою для звернення із вказаним клопотанням стала наявність існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, вчинив вищевказане кримінальне правопорушення в період іспитового строку. Також може впливати на потерпілу з метою змінення показань, перебуваючи на свободі, підозрюваний може вчинити інші, в тому числі корисливі, злочини, а тому існує необхідність запобігання ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Підозрюваний та його захисника в судовому засідання проти задоволення клопотання заперечували, пославшись на необґрунтованість заявлених ризиків.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши долучені до матеріалів клопотання докази, встановлено наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на здійснення вимоги передачі чужого майна, а саме грошових коштів, з погрозою насильства над потерпілим, його близькими родичами. В якості об`єкта свого злочинного посягання ОСОБА_4 обрав раніше знайому йому ОСОБА_8 . З метою реалізації свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_4 14.04.2021 приблизно об 14 годині 30 хвилин прибув за місцем роботи ОСОБА_8 , а саме до відділення банку ПАТ КБ «Приват Банк», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Н. Перемоги, 78/4, де зустрівши потерпілу висловив останній вимоги передачі на його користь грошових коштів у розмірі 5000, 00 гривень, при цьому висловив погрозу застосування насильства над потерпілою та її близькими родичами. Однак, потерпіла ОСОБА_8 вказала, що не має необхідної суми грошових коштів.
Після чого, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на вимагання грошових коштів з погрозою насильства над потерпілим, його близькими родичами, здійснив дзвінок на телефонний номер потерпілої НОМЕР_1 та висловив останній вимогу стосовно передачі на його користь грошових коштів у розмірі 5000,00 гривень, при цьому вказавши, що у разі відмови застосує насильство відносно неї та її батьків.
19.04.2021 об 11 год 54 хв на ділянці місцевості навпроти буд АДРЕСА_2 , в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України. В ході проведеного огляду виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 5000 грн.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 189 Кримінального кодексу України, як вимога передачі майна потерпілого з погрозою насильства над потерпілим, його близькими родичами. Останньому 19.04.2021 року вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно вимог ст. 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Злочин передбачений ч. 1 ст. 189 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Водночас, пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Згідно матеріалів клопотання підтверджено факт непогашеної судимості, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності, вчинення діяння в період іспитового строку.
В ході судового розгляду справи судом вважаються доведеними та такими, що знайшли своє підтвердження існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, так як ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочину, підозрюваний офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутніх міцних соціальних зв`язків. Таким чином, є всі підстави вважити, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Таке переконання суду ґрунтується на тому, що інкриміноване діяння вчинене в період іспитового строку за іншим корисливим злочином, знаючи про невідворотність покарання може безперешкодно змінити місце проживання. Тому, існує необхідність запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Про наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що на перебуваючи на свободі, підозрюваний може вчинити інші, в тому числі корисливі, злочини, а також незаконно впливати на потерпілу в даному кримінальному провадженні, а тому існує необхідність запобігання вищевказаним ризикам.
На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Вважаю, що інші більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт не зможуть забезпечити належну поведінки підозрюваного та не зможуть запобігти ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням положень ст.ст. 132, 176-179, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, сукупності зазначених обставин кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання про тримання під вартою є обґрунтованим, його слід задовольнити та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. З урахуванням особи підозрюваного, обставин вчинення інкримінованого діяння слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави.
На підставі наведеного, керуючисьст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, ст. лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпро ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 11:54 год. 19.04.2021 року по 11:54 год. 17.06.2021 року включно, без визначення розміру застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Дана ухвала діє до 11:54 год. 17.06.2021 року включно.

Копію ухвали направити до Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та негайно вручити підозрюваному.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений 21.04.2021 року о 11:50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1