Єдиний унікальний номер 448/1167/20
Провадження № 1-кп/448/70/21
В И Р О К
Іменем України

25.03.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 17.03.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Радохінці Мостиського району Львівської області, жительки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною загальною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, згідно ст.89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в тому, що вона, 11.11.2019р. в обідній час, перебуваючи у приміщенні літньої кухні господарства ОСОБА_5 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала із підвіконня 200 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 11.11.2019р. становить 1268,96 грн., чим своїми діями завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30.09.2020 року між потерпілою ОСОБА_5 з однієї сторони та підозрюваною ОСОБА_3 з другої сторони укладена угода про примирення.

Згідно з умовами угоди про примирення потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, остання визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро розкаялася, вибачилася перед потерпілою та потерпіла прийняла вибачення. Також вказаною угодою сторони узгодили покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Також з угоди вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 були ознайомлені з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст.473 КПК України, а також з наслідками невиконання угоди, передбаченими ст.476 КПК України.

Із угоди також вбачається, що на час укладення такої обвинуваченою ОСОБА_3 заподіяно матеріальну шкоду на суму 1268,96 гривень, що відшкодована потерпілій ОСОБА_5 , котра немає жодних матеріальних претензій до обвинуваченої.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 заявила, що розуміє зміст наданих їм законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні ствердила, що до обвинуваченої ОСОБА_3 немає жодних претензій ні морального, ні майнового характеру. Просить затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе затвердити угоду про примирення від 30.09.2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України, є кримінальним проступком. Свою винуватість у вчиненні кримінального проступку така визнала беззастережно.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про примирення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 , цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації.

При розгляді питання про затвердження угоди та призначення узгодженої міри покарання судом також враховується наступне.

За загальним правилом, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст.4 КК України).

Санкцією ч.1 ст.185 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченою кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким внесено зміни до ч.1 ст.185 КК України, згідно яких посилено відповідальність за вказане кримінальне правопорушення в частині покарання у вигляді штрафу, а саме збільшено розмір штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. При цьому, даним законом диспозицію ч.1 статті 185 КК України змінено не було.

Відповідно до ч.1-3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, з урахуванням того, що Закон №2617-VIII посилює кримінальну відповідальність за ч.1 ст.185 КК України в частині покарання у виді штрафу, а також того, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_3 до набрання вказаним Законом чинності, виходячи зі змісту ч.2 ст.4, ч.3 ст.5 КК України, суд вважає за необхідне при ухваленні вироку відносно ОСОБА_3 та затвердженні угоди керуватися положеннями ч.1 ст.185 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» від 04.06.2009 р. N 1449-VI (далі - Закон №270-VI), чинної на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Отже, міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст. 185 КК України в редакції Закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що угоду про примирення, укладену 30.09.2020 року між потерпілою ОСОБА_5 з однієї сторони та підозрюваною ОСОБА_3 з другої сторони, слід затвердити, і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 374, 472-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 30.09.2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1