Справа № 357/6653/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква у кримінальному провадженні № 0001373 від 18.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3
про арешт тимчасово вилученого майна,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Білоцерківської окружної прокуратури звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що 18.06.2021 до Білоцерківського РУП надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що протягом дня невідома особа шляхом пошкодження замка проникла до кладовки будинку АДРЕСА_1 , звідки вчинила крадіжку стола, стільців, палатки, чим спричинила їй матеріальної шкоди.

В ході відпрацювання прилеглої до місця вчинення злочину території, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було затримано в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчиненя злочину. Під час затримання було проведено особистий обшук ОСОБА_5 в ході якого було виявлено та вилучено сумку в якій знаходилась торгівельна палатка та стіл в розібраному стані, дві піни для гоління «Gladkof» та металевий ключ.

За вказаним фактом 18.06.2021 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001373 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого від 18.06.2021 вилучені речі визнано речовими доказами у справі.

З метою збереження речових доказів та досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до вилученого майна, а саме: металевого ключа такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна із забороною користування, зберігання та відчеження вказаного майна, яке зберігається в Білоцерківському РУП ГУ НП в Київській області.

Слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з?явилася, натомість надіслала на адресу суду заяву, якою просила дане клопотання розглянути без її участі.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані на його обгрунтування матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, тимчасове вилучення майна було здійснено 18.06.2021 (п`ятниця), із клопотанням слідчий звернувся до слідчого судді 22.06.2021 (вівторок), що є наступним робочим днем після вилучення майна, а тому строк подання даного клопотання слідчим дотримано.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2021 у даному кримінальному провадженні клопотання про арешт майна було повернуто прокурору для усунення недоліків в строк сімдесят дві години з моменту отримання ухвали. У межах встановленого строку для усунення недоліків, слідчий 25.06.2021 надіслав до суду клопотання про арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що по кримінальному провадженню № 0001373 від 18.06.2021 проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 223 КПК України передбачено, що обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до протоколу затримання особи ОСОБА_5 від 18.06.2021 слідчий в присутності понятих провів обшук затриманого ОСОБА_5 , в ході якого виявлено сумку в якій знаходилась торгівельна палатка та стіл в розібраному стані, дві піни для гоління «Gladkof» та металевий ключ, які вилучено до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Постановою слідчого Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 18.06.2021 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 00001373 від 18.06.2021.
19.06.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Слідчим в клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна доведено наявність ризиків, які дають підстави вважати, що незастосування арешту до вказаного майна, яке має значення для доведення обставин по кримінальному провадженню, може призвести до відчуження, перетворення, передання, знищення, шляхом реалізації цього майна власником або користувачем майна, чи уповноваженими ними особами, а також в подальшому унеможливить проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.
За таких обставин є необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному проваджені, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у статті 98 КПК України.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладання арешту на майно, вилученого в ході особистого обшуку під час затримання ОСОБА_5 , а саме: металевий ключ, шляхом встановлення обмежень щодо користування та розпорядження ними та в подальшому вчинення будь-яких дій щодо їх відчуження, знищення, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України є предметами кримінального провадження, визнане речовими доказами у кримінальному проваджені та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001373 від 18.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 18.06.2021 під час обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , майно а саме: металевий ключ із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном та збереженням його у камері зберігання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1