Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/264/18
Провадження по справі № 1-кп/281/2/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2021 рокусмт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Лугини кримінальне провадження № 0000011 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2018 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глухова, Лугинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого на посаді тракториста в КП «Поліське» смт Лугини Житомирської області, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:
13.01.2018 року, близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , разом зі своїми знайомими - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебували за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , та розпивали спиртні напої. ОСОБА_4 , вирішив піти в іншу кімнату будинку та ліг на ліжко. Через декілька хвилин між ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 , виникла розмова, в ході якої вони вирішили обшукати кармани ОСОБА_4 , поки він спить. Після цього ОСОБА_7 пішов до іншої кімнати будинку для того, щоб відпочити. Почувши дану розмову між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , одразу пішов до кімнати кухні. В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, будучи розлюченим, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , який в цей момент сидів на стільці, та почав наносити йому удари руками в область голови, внаслідок чого останній впав на підлогу. Після цього ОСОБА_4 пішов до кімнати, в якій знаходився ОСОБА_7 , та спочатку наніс йому один удар долонею правої руки в область підборіддя, внаслідок чого останній впав на підлогу. ОСОБА_4 , схопив табуретку, яка стояла поруч, та нею наніс ще декілька ударів в область життєво - важливих органів, голови та грудної клітини ОСОБА_7 . Внаслідок чого ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді:
-синця по лівій боковій поверхні грудної клітини в проекції 4-5 ребер, розміром 4х3 см., невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору;
-переломів ребер зліва 4,5,6,7,8,9 по лопатковій лінії, прямого та непрямого типу, з розривом пристінкової плеври, з розходженням країв перелому до 3 см., з наявністю крововиливів в навколишні м`які тканини;
-переломів ребер зліва 7,8,9 по середній по середній пахвинній ділянці, без розриву пристінкової плеври, з наявністю крововиливів в навколишні м`які тканини;
-переломів ребер зліва 6,7 по біля-хребтовій лінії, без розриву пристінкової плеври з наявністю крововиливів в навколишні м`які тканини;
- 3 розривів тканини селезінки в ділянці воріт; крововилив під м`які покриви голови з внутрішньої сторони в лобній ділянці; в ділянці живота дрібні пластинчасті кров`яні згортки та рідка кров у кількості біля 1,5 л., яка просякає всі петлі кишечнику.
Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.
-2 синці по передньо-внутрішній поверхні середньої частини лівого стегна, розміром до 5х3 см., невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору;
-3 садна в проекції правого ліктьового суглобу, розміром до 0,8х0,5 см., невизначеної форми, вкриті темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри;
-садно біля зовнішнього кута правого ока з переходом на вулицю, розміром 4х1 см., невизначеної форми, вкрите тонкою блідо-коричневою коринкою, розташоване нижче рівня шкіри;
-синець в правій лобній ділянці на межі з волосистою частиною голови, розміром 3х2 см., невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору;
-садно в правій тім?яно - скроневій ділянці, розміром 1,5х1 см., невизначеної форми, вкрите темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри;
-крововилив під м?які покриви голови з внутрішньої сторони в лобній ділянці, розміром 4х3 см., невизначеної форми, темно-червоного кольору.
Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, у причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.
Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачення ч.2 ст. 121 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 спочатку, після роз?яснення суті обвинувачення, своєї винуватості не визнав, як і не визнав пред?явлений до нього цивільний позов, але надалі змінив свою позицію і безпосередньо під час допиту та судових дебатах свою винуватість у висунутому звинуваченні визнав частково та показав, що 13.01.2018 він разом із ОСОБА_8 знаходились біля кафе «Зустріч». В цей час до них підійшов ОСОБА_6 та запропонував машинку для стрижки ціною 200 грн. ОСОБА_8 купив запропоновану ОСОБА_6 машинку, після чого пішов додому. Він же разом з ОСОБА_6 , який висунув пропозиція випити, пішли додому до ОСОБА_7 . Прийшовши до будинку та зайшовши всередину, вони сіли за стіл та випили. Однак невдовзі йому стало зле і ОСОБА_6 відвів його до кімнати, де він ліг відпочити. Почувши, як ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 перевірити його кишені, він піднявся, вийшов з кімнати на кухню, де сидів ОСОБА_6 і вдарив його в грудну клітину, після чого той впав. Потім він взяв стілець і знову вдарив ним ОСОБА_6 , від удару стілець зламався. Побачивши за собою ОСОБА_7 він, думаючи, що той має намір вдарити його наніс ОСОБА_7 один удар кулаком в область підборіддя. Після чого, повернувшись знову до ОСОБА_6 та не маючи наміру продовжувати бійку, почав з ним розмовляти. В подальшому він, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 випили "мирову" по 2-ї чарки горілки і він пішов додому до брата. Зранку, коли він разом з братом приїхали на роботу в Лугинську селищну раду, його вже чекали працівники поліції.

Також вказує, що коли він виходив з його будинку, ОСОБА_7 був живий.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив суд постановити виправдовувальний вирок по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.121 КК України, оскільки вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкремінованого йому кримінального правопоршення не доведена поза розумним сумнівом оскільки органом досудового розслідування та прокурором не дотримано вимог ст. 91 КПК України..

Крім цього, просив визнати недопустимим доказом протокол огляду місця події від 14.01.2018, оскільки у останньому відсутні підписи понятих, що є порушенням кримінально процесуального закону, а тому даний протокол є неналежним доказом.

Також, під час судового розгляду захисник обвинуваченого вказував на недопустимість даного протоколу огляду місця події від 14.01.2018, так як дана слідча дія була проведена не у відповідності до вимог закону. Зазначив, що проводився саме огляд житла, а не огляд місця події.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_4 , своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина повністю підтверджується показами потерпілої та свідків, які були допитані в судовому засіданні, зокрема.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона близько 10 років проживає в м. Києві та працює фахівцем з інформаційних технологій, її мати ОСОБА_9 також працювала в м. Києві продавцем в магазині. ОСОБА_7 доводився їй батьком. ОСОБА_7 жив сам, тому що ОСОБА_9 , з якою він був розлучений, працювала в м. Києві по змінному графіку чотири через чотири дні та приїжджала до нього під час вихідних.

Зазначила, що її батько ОСОБА_7 був інвалідом 2 другої групи, так як отримав черепно-мозкову травму 2007 році та був схильний до вживання алкогольних напоїв.

Очевидцем подій вона не була, так як під час вчинення злочину знаходилось разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 в м. Києві.

Про обставини події, які стались з 13.01.2018 на 14.01.2018, вона дізналась від ОСОБА_9 , яка їй зателефонувала та повідомила, «що її батька ОСОБА_7 вже немає», якій у свою чергу повідомила ОСОБА_10 , а саме, що «коли вона була в будинку, в якому проживав ОСОБА_7 , то побачила, що він уже мертвий» також під час її перебування в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 був присутній свідок ОСОБА_6 .

Після цього вони разом з матір`ю поїхали з АДРЕСА_3 та прибули до будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , смт, Лугини близько 14 години 00 хвилин 14.01.2018 то в будинку за вищевказаною адресою вже все було прибрано, тому що раніше приїхала її сестра ОСОБА_11 та двоюрідна сестра її батька ОСОБА_10 .

Їй відомо, що це зробив ОСОБА_4 , тому що відносно нього направлено обвинувальний акт до суду.

Крім того, зазначила, що з будинку, в якому проживав її батько ОСОБА_7 зникла машинка для стрижки волосся.

Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 заслуговує на максимальне покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 121 КК України, тому що жодного співчуття під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 не проявив та не вибачився перед нею за вчинене.

В подальшому потерпіла у судове засідання не з?явилася, однак надіслала письмову заяву, в якій цивільний позов підтримала у повному обсязі, щодо міри покарання просила ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в Жеревецькому навчально-виховному комплексі "Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Лугинської селищної ради, Лугинського району, Житомирської області вчителем української мови та літератури. ОСОБА_7 доводився їй двоюрідним братом.

14.01.2018 близько 08 години 40 хвилин до неї зателефонувала колишня дружина її двоюрідного брата ОСОБА_9 , з проханням «піти побачити, що сталось з ОСОБА_7 », так як він на її неодноразові телефонні дзвінки не відповідав. Прийшовши до будинку ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 вона неодноразово стукала у вхідні двері вищевказаного будинку, але ніхто їх не відчинив. Після цього вона зателефонувала ОСОБА_9 , та сказала їй, «що вхідні двері замкнені», на що ОСОБА_9 їй повідомила, «щоб вона вийняла вікно з веранди та взяла ключі, які були на підвіконні». Виконавши вищевказані дії, ОСОБА_12 відкрила вхідні двері та зайшла до будинку. Пройшовши через коридор вона зайшла в кухню, де за столом сидів невідомий їй чоловік, прізвища та імені вона його не знала, знала лише, що на нього говорять «Коля безпалий», на його руках та обличчі були краплі крові, а також у нього були тілесні ушкодження на обличчі, а саме синці та подряпини.

Крім того, в кухні на умивальнику та відрі для питної води також були сліди крові, речі в кімнаті були розкидані, табуретка була розламана, по м`яких меблях, які були в кімнатах було видно, що на них хтось спав, тому що на кріслі та дивані були розкидані подушки, ковдри, а її брат - ОСОБА_7 завжди спав на одному місці. На її запитання до невідомого чоловіка «де мій брат?», «ти чого тут?» він нічого не відповів, а лише встав з стільця на якому сидів, підійшов до відра та випив склянку води. Після цього вона ввійшла в іншу кімнату та побачила, що її двоюрідний брат ОСОБА_7 лежав на підлозі мертвий та його тіло було між кімнатами, а саме голова його знаходилась в кімнаті, в якій він спав, а тулуб знаходився в іншій кімнаті. В нього вже був інший колір шкіри, були відкриті очі, пульсу вже не було, але тіло ще було тепле. Крім того, на тілі ОСОБА_7 були видимі сліди тілесних ушкоджень, а саме синці на ребрах, які вона побачила, коли перекладали тіло ОСОБА_7 з підлоги на диван та садно під оком. Після цього вона пішла до своїх родичів, щоб повідомити про те, що сталось, а невідомий чоловік залишився в будинку. Під час цього вона подзвонила ОСОБА_9 та повідомила їй, що « ОСОБА_7 мертвий». Коли вона повторно прийшла до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , то невідомого їй чоловіка на прізвисько « ОСОБА_13 безпалий» вже не було. Після цього вона викликала швидку допомогу та працівників поліції, які проводили всі необхідні слідчо-оперативні дії та встановили, що невідомий чоловік на прізвисько « ОСОБА_13 безпалий», який був в будинку ОСОБА_7 це - свідок ОСОБА_6 .

Зазначила, що 14.01.2018 перша приїхала дочка ОСОБА_7 , яка живе в м. Коростені - ОСОБА_11 , а потім вже 14.01.2018 близько 13 години 00 хвилин приїхали разом з м. Києва його друга донька - ОСОБА_7 та колишня дружина - ОСОБА_9 .

Крім того, зазначила, що обвинуваченого ОСОБА_4 на місці вчинення злочину вона не бачила.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона працює фельдшером швидкої допомоги в смт Лугини. На пульт диспетчера швидкої допомоги надійшло повідомлення про надання медичної допомоги за адресою: АДРЕСА_2 , прибувши на виклик за вищевказаною адресою, вона викликала працівників поліції. Зайшовши в будинок, побачив, що в одній із кімнат знаходилось тіло ОСОБА_7 , голова якого знаходилась на порозі однієї кімнати, а тулуб в іншій кімнаті. Оглянувши тіло ОСОБА_7 разом з працівниками поліції, вона констатувала, що його смерть настала ще до їх приїзду. Ознак насильницької смерті, а саме синців, подряпин, на тілі ОСОБА_7 виявлено не було.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що проживає в м. Коростень та працює в ПП Фармацевтична Фабрика науково-виробниче обєднання ЕЛЬФА техніком. ОСОБА_7 доводився їй батьком та мав другу групу інвалідності внаслідок отримання черепно-мозкової травми. ОСОБА_7 жив сам тому, що ОСОБА_9 , з якою він був розлучений працювала, в м. Києві по змінному графіку чотири через чотири дні та приїжджала до нього під час вихідних.

14.01.2018 о 10 годині ранку їй подзвонила мати - ОСОБА_9 та повідомила їй, що «її батько ОСОБА_7 помер».

О 10 годині 50 хвилин вона виїхала з м. Коростень в смт Лугини, прибувши на місце, вона прийшла до будинку за адресою: АДРЕСА_2 де проживав її батько - ОСОБА_7 . Коли вона зайшла до вищевказаного будинку вхідні двері, якого були відчинені, на кухні біля умивальника, на відрі та на ганчірці були сліди крові, а на столі в кухні були сліди вживання алкогольних напоїв, стояли дві чарки та були рештки їжі. В залі на шторах та грубі також були краплі крові, табурет був розламаний та ніжки від нього були розкидані по кімнаті, тіло ОСОБА_7 лежало на дивані. В будинку також були присутні ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та працівники поліції. Про подальші обставини події вона дізналась від слідчого, який їй повідомив, «що був свідок ОСОБА_6 , який бачив, що обвинувачений ОСОБА_4 побив цього свідка ОСОБА_6 та її батька - ОСОБА_7 ».

Зазначила, що причиною смерті її батька - ОСОБА_7 було побиття, але хто побив вона не знає.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що на даний час вона працює продавцем в магазині «Фора», який знаходиться в м. Коростені, до якого вона перевелася, коли працювала в м. Києві. ОСОБА_7 доводився їй колишнім чоловіком, але після розлучення вони проживали разом. Після розірвання шлюбу між ними, будинок, який знаходиться адресою: АДРЕСА_2 вони розділили - їй належить зал та кімната, коридор і кухня спільні, а ОСОБА_7 належала кімната. ОСОБА_7 мав другу групу інвалідності внаслідок черепно-мозкової травми.

14.01.2018 ОСОБА_9 , як завжди прокинувшись о сьомій годині ранку, подзвонила до ОСОБА_7 , але ніхто не відповів, що її дуже насторожило. Після того вона ще неодноразово телефонувала до нього, але на її повторні дзвінки він не відповів. Після цього вона подзвонила до ОСОБА_10 та повідомила їй, що « ОСОБА_7 не відповів на її неодноразові дзвінки», на що ОСОБА_10 їй відповіла, що «вона його вчора бачила», а потім пішла до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживав ОСОБА_16 . Через деякий час їй зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила, що «вхідні двері до вищевказаного будинку були зачинені», на що ОСОБА_9 їй відповіла, «щоб вона вийняла шматок фанери з вікна веранди, взяла ключ, який знаходився на підвіконні та відкрила вхідні двері». Взявши ключ від вхідних дверей ОСОБА_12 зайшла в будинок і ОСОБА_9 почула, як ОСОБА_12 сказала «добрий день», а потім сказала, що «нашого Вані вже не має», на що ОСОБА_9 запитала «як не має ?», а ОСОБА_12 їй повідомила «все ОСОБА_17 він помер». Після цього вона подзвонила до старшої доньки ОСОБА_7 та меншої доньки ОСОБА_11 , та повідомила їм, що сталось, відпросилася з роботи та поїхала в смт Лугини. Приїхавши 14.01.2018 о 16 годині 00 хвили до будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 там вже були її донька - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Зайшовши в кухню вищевказаного будинку, на холодильнику, шпалерах та на верхньому одязі ОСОБА_9 , що висів на вішалці, були плями крові, також в залі на керамічній плитці були бризки крові та обірвані штори. Ліжко в її кімнаті було розстелене, а на наволочці були сліди крові. Диван в залі та ліжко в іншій кімнаті були застелені.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона є пенсіонером та проживала з своїм чоловіком по сусідству з ОСОБА_7 . Обставин події вона та її чоловік не бачили, лише помітила з вікна свого будинку, що біля будинку ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 14.01.2018 стояв автомобіль швидкої допомоги. Після того вона від сусідів дізналась, що ОСОБА_7 вбили.

Зазначила, що ні вона, а ні її чоловік 14.01.2018 до будинку, який знаходиться за вищевказаною адресою не заходили, сторонніх осіб на території подвір`я ОСОБА_7 не бачили. (покази понятої в цій частині спростовуються наявним у матеріалах справи протоколом огляду місця події від 14.01.2018 (т.2, а.с 5-8) та показами слідчого ОСОБА_19 , який був допитаний у судовому засіданні 09.07.2019 з приводу даних обставин. )

16.01.2018 вона та її чоловік були залучені в якості понятих для проведення слідчого експерименту, коли привезли свідка ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він працює в ДП ЛДЛАП «Лугинський держлісгосп АПК» - верстатником. ОСОБА_7 доводився йому рідним братом.

14.01.2018 він знаходився на роботі. Близько 10 години 00 до нього подзвонила його дружина та сказала, що «брат помер». Після цього він поїхав до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживав його брат ОСОБА_7 . Зайшовши у вищезазначений будинок, він побачив, що тіло ОСОБА_7 лежало на підлозі між кімнатами, а саме голова була на порозі, а тулуб в іншій кімнаті. В кухні на столі стояли дві чарки, недопалки в попільничці та був ще рушник з плямами крові, який був на столі чи під столом він точно не памя?тає.

В тій кімнаті, де лежало тіло ОСОБА_7 з лівої сторони від шафи була тирса від розбитого стільця, а одна із ніжок від нього була на ліжку, а інша під ним.

Слідів крові на тілі ОСОБА_7 він не бачив, але помітив в останнього тілесні ушкодження у виді садна на обличчі під оком.

Зазначив, що останній раз бачив ОСОБА_7 13.01.2018 о 12 годині 00 хвилин, коли він заходив до нього на свята.

Причиною смерті ОСОБА_7 вважає побиття, про яке він дізнався під час слідчого експерименту від 16.01.2018, учасником якого він був та який проходив за участю свідка ОСОБА_6 , який стверджував, що обвинувачений ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_7 внаслідок чого він впав, а потім ОСОБА_4 схопив табуретку та продовжив нею бити ОСОБА_7 , коли останній лежав на підлозі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він працює в Лугинській селищній раді Житомирської області відповідальним по благоустрою, а обвинувачений ОСОБА_4 в КП «Полісся» також Лугинської селищної ради Житомирської області. Про обставини події, які стались 14.01.2018 йому нічого не відомо.

Обвинуваченого ОСОБА_4 знає давно та підтримує з ним дружні відносини, алкогольними напоями обвинувачений ОСОБА_4 не зловживає, але якщо і вживає то поведінка ОСОБА_4 не змінюється.

Після робочого дня, якого числа він не пам`ятає, ввечері він та ОСОБА_4 разом пішли до їхнього спільного знайомого ОСОБА_20 , але його не було вдома. Потім вони пішли в парк до кафе «Зустріч». Приблизно о 21 годині 00 хвилин до них підійшов ОСОБА_6 та запропонував ОСОБА_8 купити у нього машинку для стрижки волосся, на що ОСОБА_8 погодився, придбавши її у ОСОБА_6 за 200 грн. Після цього вони порозходились, першим пішов ОСОБА_6 , як тільки отримав гроші, а потім він та ОСОБА_4 пішли по домівках.

Після цього, з приводу вищевикладеного його допитували працівники поліції та проводили впізнання хто саме йому продав машинку для стрижки волосся та вилучили її в нього.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що приблизно 01:00 ночі 14.01.2018 його брат ОСОБА_4 приїхав до нього додому та ліг спати. Зранку він завіз його на роботу до Лугинської селищної ради, де його вже шукали працівники поліції.

Також охарактеризував, свого брата ОСОБА_4 як працьовитого, не схильного до вживання спиртних напої.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що 13.01.2018 він зустрів ОСОБА_7 біля кафе-бара «Гламур», який запропонував йому випити на що той погодився. Випивши пляшку горілки розміром 0,5 л. ОСОБА_7 запросив його ввечері до себе додому. Ввечері до ОСОБА_7 він прийшов разом із ОСОБА_4 , якого зустрів в парку, коли той разом з ОСОБА_8 , якому він продав машинку для стрижки, стояли біля кафе «Зустріч». Саме тоді він і запропонував ОСОБА_4 випити. Сиділи у ОСОБА_7 на кухні. Не допивши пляшку горілки розміром 1 л. - ОСОБА_4 пішов спати, відразу після нього пішов і ОСОБА_7 . Він ж залишився, щоб розтопити грубку, так як у будинку було прохолодно. Сидівши на стільчику біля столу він майже заснув, коли до нього підійшов ОСОБА_4 та вдарив його декілька разів ногою в область грудної клітки, в результаті чого зламав йому 3 ребра. Потім ОСОБА_4 взяв стільчика та пішов до кімнати, де відпочивав ОСОБА_7 , в подальшому він почук сварку між ними та декілька ударів з такою силою, що ОСОБА_7 впав на підлогу. Біля 08:00 години ранку він разом з ОСОБА_4 випили ще горілки, після чого ОСОБА_4 пішов додому. Зрозумівши, що ОСОБА_7 , помер, вирішив почекати, поки хтось прийде, а коли до будинку зайшла сестра ОСОБА_7 ОСОБА_10 він пішов додому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що 14.01.2018 він перебував у складі слідчо-оперативної групи Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області. До чергової частини надійшов виклик про виявлення трупа гр. ОСОБА_7 . Прибувши на місце події, він зателефонував до дружини ОСОБА_7 ОСОБА_9 для того, щоб повідомити про подію та отримати дозвіл на проведення огляду. На місці події було виявлено сліди розпиття спиртних напоїв, у приміщенні, зокрема на кухні, були виявлені сліди крові, які належали ОСОБА_6 . В кімнаті було виявлено труп гр. ОСОБА_7 , обстановка на місці події свідчила про характер насильницької смерті. В подальшому труп було відправлено до Коростенського МВ СМЕ для проведення розтину. Що стосується огляду трупа, до проведення якого залучався медичний працівник, зазначив, що тілесних ушкоджень виявлено не було, однак наголосив на тому, що обстановка свідчила про насильницьку смерть. Огляд місця події від 14.01.2018 у відповідності до вимог закону, проводився у присутності двох понятих. Вказав, що слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_6 проводився через 2-3 дні з дня події.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_22 , показав, він проводив судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_7 та додаткову судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_7 . Зазначив, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок нанесення ударів дерев?яним табуретом. Вказав, що працівники поліції досить часто задають загальні питання. Зазначив, що сила потужності ударів була достатньою для утворення тілесних ушкоджень виявлених на тілі гр. ОСОБА_7 . Після огляду судовому засіданні табурету, переконаний, що саме ним було спричинено ушкодження які були виявлені на тілі ОСОБА_7 , дані ушкодження не могли утворитися від 1 удару, було не менше 3-4 ударів. Щодо невеликої кількості зовнішніх тілесних ушкоджень та навпаки великої кількості внутрішніх, зазначив, що це можливо у випадку, коли сила удару є досить великою, однак тіло захищене одягом. Не виключає можливість утворення таких тілесних ушкоджень при стрибку на грудну клітину. Стосовно кількості ударів, що спричинили тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому зв`язку з причиною смерті, вважає, що їх могло бути більше ніж зазначено у висновку експерта. Також зазначив, що причиною смерті є переломи ребер, гострі краї ребер проткнули плевру і селезінку, пішла кров. Життя померлого можна було врятувати у разі надання медичної допомоги

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 , підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:
-заявою ОСОБА_9 від 14.01.2018, відповідно до якої вона дозволяє працівникам поліції провести огляд у її житловому будинку;
-постановою першого заступника керівника Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_23 про призначення групи прокурорів, згідно якої визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №00000011;
-постановою заступника начальника - начальника СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_24 про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні від 15.01.2018;
-протоколом огляду місця події від 14.01.2018 та фототаблицею долученою до нього, в ході якого оглянуто домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;
-протоколом огляду трупа від 15.01.2018 та фототаблицею долученою до нього, в ході якого оглянуто труп ОСОБА_7 та якими встановлено попередню причину смерті ОСОБА_7 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2018 та фототаблицею долученою до нього, по факту нанесення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть останнього;
-постановою про призначення судово-медичної експертизи від 16.01.2018, якою поставлено на вирішення експертизи ряд питань, які відносяться до кримінального провадження № 0000011 від 15.01.2018;
-висновком експерта № 23, де встановлено, що тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;
-постановою про призначення судово-медичної експертизи від 16.01.2018, якою поставлено на вирішення експертизи ряд питань, які відносяться до кримінального провадження № 0000011 від 15.01.2018;
-висновком експерта № 23, де встановлено, що у ОСОБА_4 будь-яких видимих тілесних ушкоджень не виявлено;
-постановою про призначення судово-медичної експертизи від 15.01.2018, якою поставлено на вирішення експертизи ряд питань, які відносяться до кримінального провадження № 0000011 від 15.01.2018;
-висновком експерта № 15, де встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок тупої травми живота та грудної клітини, яка супроводжувалась множинними травмами селезінки, переломом ребер зліва та ускладнилась великою внутрішньою кровотечею;
-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.01.2018, якою речі, вилучені за адресою: АДРЕСА_2 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні;
-протоколом огляду предмету від 20.01.2018 та фототаблицею долученою до нього, яким зафіксовано огляд стільця, виготовленого з дерева, який був вилучений за адресою: АДРЕСА_2 ;
-протоколом огляду предмету від 20.01.2018 та фототаблицею, долученою до нього, яким зафіксовано огляд камуфльованого бушлата, камуфльованих штанів, флісової кофти з рукавами чорного кольору та футболки з короткими рукавами чорного кольору, які були вилучені за адресою: АДРЕСА_2 ;
-постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 13.02.2018, якою постановлено відібрати зразки букального епітелію у ОСОБА_4 ;
-заява ОСОБА_4 від 13.02.2018, про надання добровільної згоди на відібрання зразків букального епітелію;
-постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 13.02.2018, якою постановлено відібрати зразки крові у ОСОБА_4 ;
-заява ОСОБА_4 від 13.02.2018, про надання добровільної згоди на відібрання зразків крові;
-протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 13.02.2018, яким зафіксовано відібрання зразків крові у ОСОБА_4 ;
-постановою про призначення судово-медичної (імунологічної) експертизи від 15.02.2018, якою поставлено на вирішення експертизи ряд питань, які відносяться до кримінального провадження № 0000011 від 15.01.2018;
-висновком експерта №236, де встановлено, що кров ОСОБА_4 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО;
-постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 20.01.2018, якою постановлено відібрати зразки крові у ОСОБА_6 ;
-заява ОСОБА_6 від 05.03.2018, про надання добровільної згоди на відібрання зразків крові;
-протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 05.03.2018, яким зафіксовано відібрання зразків крові у ОСОБА_6 ;
-постановою про призначення судово-медичної (імунологічної) експертизи від 15.02.2018, якою поставлено на вирішення експертизи ряд питань, які відносяться до кримінального провадження № 0000011 від 15.01.2018;
-висновком експерта № 304, де встановлено, що кров ОСОБА_6 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО;
-постановою про призначення судово-медичної (цитологічної) експертизи від 15.02.2018, якою поставлено на вирішення експертизи ряд питань, які відносяться до кримінального провадження № 0000011 від 15.01.2018;
- постановою про призначення судово-медичної (цитологічної) експертизи від 15.02.2018, якою поставлено на вирішення експертизи ряд питань, які відносяться до кримінального провадження № 0000011 від 15.01.2018;
-висновком експерта №55-ц, де встановлено, що при судово-медичному дослідженні дерев`яного стільця із трьома ніжками слідів крові не виявлено;
- постановою про призначення судово-медичної (імунологічної) експертизи від 15.02.2018, якою поставлено на вирішення експертизи ряд питань, які відносяться до кримінального провадження № 0000011 від 15.01.2018;
-висновком експерта № 65, де встановлено, що тілесні ушкодження на тілі трупа ОСОБА_7 могли утворитись 13.01.2018, після їх заподіяння Нагірний міг жити невеликий проміжок часу, робити деякі активні цілеспрямовані рухи, для утворення виявлених тілесних ушкоджень необхідно не менше 3-4 ударів;
-постановою про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 14.03.2018, якою поставлено на вирішення експертизи ряд питань, які відносяться до кримінального провадження № 0000011 від 15.01.2018;
-постановою про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 15.02.2018, якою поставлено на вирішення експертизи ряд питань, які відносяться до кримінального провадження № 0000011 від 15.01.2018;
-висновком експерта №234, де встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти В за ізосерологічною системою АВО, кров ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, кров ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти В за ізосерологічною системою АВО. У результаті серологічного дослідження марлевого тампона, де знайдена кров людини виявлений антиген Н, походження якого можливе за рахунок крові будь якої особу, організму якої властивий антиген Н. Такими особами можуть бути як ОСОБА_7 так і ОСОБА_6
-висновком експерта № 233, де встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти В за ізосерологічною системою АВО, кров ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, кров ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти В за ізосерологічною системою АВО. У результаті серологічного дослідження марлевого тампона, де знайдена кров людини виявлений антиген Н, походження якого можливе за рахунок крові будь якої особу, організму якої властивий антиген Н. Такими особами можуть бути як ОСОБА_7 так і ОСОБА_6
-висновком експерта №232, де встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти В за ізосерологічною системою АВО, кров ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, кров ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти В за ізосерологічною системою АВО. У результаті серологічного дослідження вирізах із фрагмента тканини, де знайдена кров людини виявлений антиген Н, походження якого можливе за рахунок крові будь якої особу, організму якої властивий антиген Н. Такими особами можуть бути як ОСОБА_7 так і ОСОБА_6
-постановою про призначення судово-медичної (імунологічної) експертизи від 15.02.2018, якою поставлено на вирішення експертизи ряд питань, які відносяться до кримінального провадження № 0000011 від 15.01.2018;
-висновком експерта №231, де встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти В за ізосерологічною системою АВО, кров ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, кров ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти В за ізосерологічною системою АВО. У результаті серологічного дослідження у вирізах із фрагмента тканини, де знайдена кров людини виявлений антиген Н, походження якого можливе за рахунок крові будь якої особу, організму якої властивий антиген Н. Такими особами можуть бути як ОСОБА_7 так і ОСОБА_6
-постановою про призначення судово-медичної (імунологічної) експертизи від 15.02.2018, якою поставлено на вирішення експертизи ряд питань, які відносяться до кримінального провадження № 0000011 від 15.01.2018;
-висновком експерта №231, де встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти В за ізосерологічною системою АВО, кров ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, кров ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти В за ізосерологічною системою АВО. У результаті серологічного дослідження у вирізах із камуфльованої куртки, де знайдена кров людини виявлений антиген Н, походження якого можливе за рахунок крові будь якої особу, організму якої властивий антиген Н. Такими особами можуть бути як ОСОБА_7 так і ОСОБА_6

-висновком експерта №1039, яким встановлено, що генетичні ознаки слідів крові, виявлених на поверхні камуфльованої куртки (об?єкт №8 - вирізки з поверхні камуфльованої куртку по краю вирізки позначеної "2" та поміщені до пробірки типу "еппендорф", об?єкт № 11 - вирізки з поверхні камуфльованої куртку по краю вирізки позначеної "5" та поміщені до пробірки типу "еппендорф") збігаються між собою із генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_4 (об?єкт №3 - з фрагмента марлевої серветки, зразка крові ОСОБА_4 , були зроблені вирізки речовини бурого кольору та пощені до пробірки типу "еппендорф") та не збігаються з генетизними ознаками зразків крові ОСОБА_7 (об?єкт №1 - з фрагмента марлевої серветки, зразка крові ОСОБА_7 , були зроблені вирізки речовини бурого кольору та пощені до пробірки типу "еппендорф"), ОСОБА_6 (об?єкт №2 - фрагмента марлевої серветки, зразка крові ОСОБА_6 , були зроблені вирізки речовини бурого кольору та пощені до пробірки типу "еппендорф"). Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на поверхні камуфльованої куртки (об?єкт №9 - з поверхні камуфльованої куртки по краю вирізки позначеної "3", були зроблені вирізки та поміщені до пробірки типу "еппендорф", об?єкт №10 - з поверхні камуфльованої куртки по краю вирізки позначеної "4", були зроблені вирізки та поміщені до пробірки типу "еппендорф") збігаються між собою і з генетичними ознаками крові ОСОБА_6 (об?єкт №2 - фрагмента марлевої серветки, зразка крові ОСОБА_6 , були зроблені вирізки речовини бурого кольору та пощені до пробірки типу "еппендорф") та не збігаються з генетичними ознаками крові ОСОБА_7 (об?єкт №1 - з фрагмента марлевої серветки, зразка крові ОСОБА_7 , були зроблені вирізки речовини бурого кольору та пощені до пробірки типу "еппендорф"), ОСОБА_4 (об?єкт №3 - з фрагмента марлевої серветки, зразка крові ОСОБА_4 , були зроблені вирізки речовини бурого кольору та пощені до пробірки типу "еппендорф").

Разом із тим, судом досліджено також характеризуючи дані відносно ОСОБА_4 , відповідно до яких останній на обліку в психіатричній лікарні та в наркологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується як комунікабельний, такий, що підтримує гарні стосунки з сусідами, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, як активний, ввічливий, доброзичливий та порядний.
Стосовно твердження захисника щодо визнання недопустимим та неналежним доказом протоколу огляду місця події від 14.01.2018, суд зазначає, що дана слідча дія була проведена у відповідності до вимог закону, а посилання захисника на відсутність підпису понятих у зазначеному протоколі огляду місця події є безпідставними, та такими що не відповідають матеріалам справи, оскільки в судовому засіданні досліджував вказаний протокол в якому стоять підписи понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_18 , та спростовуються показами допитаного в судовому засіданні слідчого ОСОБА_19 , який пояснював суду, що огляд місця події від 14.01.2018 проводився у присутності двох понятих, а тому суд не знаходить підстав для визнання його недопустимим та неналежним доказом.
Щодо твердження захисника стосовно того, що протокол огляду місця події від 14.01.2018 є недопуспимим доказом з тих підстав, що дана слідча дія була проведена не у відповідності до вимог закону, оскільки проводився саме огляд житла, а не огляд місця події, суд зазначає, що огляд місця події проводився у відповідності до вимог закону, зокрема, ч.1 ст.237 КПК України, якою передбачено, що з метою фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів, оскільки проводився саме огляд місця вчинення злочину, а не огляд чи обшук житла, як на це вказує захисник обвинуваченого.

Такий висновок ґрунтується на правовому висновку, що висловлений Верховним Судом у постанові від 01.02.2018 року у справі №51-230 км 18, згідно з яким для огляду місця вчинення злочину ухвала слідчого судді не потрібна.

Виклик поліції та повідомлення інших осіб про вчинення злочину на території домоволодіння особи свідчить про добровільну згоду на проникнення до домоволодіння та виключає визнання отриманих доказів недопустимими з підстави відсутності такої згоди.

Оскільки місце виявлення трупа вважається місцем події, незалежновід того, де настала смерть людини, його огляд є невідкладною слідчоюдією, яка не потребує попереднього дозволу слідчого судді, а томупротокол такого огляду не може бути визнаний недопустимим доказом за цієї підстави.

Аналізуючи надані в розпорядження суду докази, суд вважає достовірно встановленим, що ОСОБА_4 13.01.2018 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, будучи розлюченим, наніс ОСОБА_7 один удар долонею правої руки в область підборіддя та схопивши табуретку, яка стояла поруч, наніс ще декілька ударів в область життєво - важливих органів, голови та грудної клітини ОСОБА_7 .
Вирішуючи питання щодо надання юридичної оцінки діям ОСОБА_4 , суд виходить з того, що умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України), належить до категорії тяжких кримінальних правопорушень.
З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням.

Суб`єктивна сторона цього кримінального правопорушення характеризується двома формами вини - умислом щодо суспільно небезпечного заподіяння тілесного ушкодження і необережністю щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки).

Докази вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є допустимими, достатніми, об`єктивними та такими, що не суперечать один одному.

Наявність незначних розбіжностей у показаннях свідків щодо окремих обставин подій вечора 13.01.2018 року не може бути підставою для визнання їх неналежними чи недопустимими доказами, оскільки такі розбіжності є несуттєвими та не спростовують подію кримінального правопорушення та обставини вчинення правопорушення, які підтверджуються іншими належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, добуті відомості з наданих під присягою показань свідків, будучи узгодженими між собою та тісно пов`язаними з відомостями про місце та обставини бійки, без жодних сумнівів доводять факт нанесення смертельних ударів ОСОБА_7 саме обвинуваченим ОСОБА_4 в суду відсутні підстави вважати ці показання неправдивими.

Письмові докази у провадженні, які покладено в основу обвинувачення стороною обвинувачення зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в межах обвинувачення, висунутого останньому.

При цьому, суд оцінює критично доводи обвинуваченого щодо його часткового визнання вини в скоєнні кримінального правопорушення, оскільки його вина підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні - показами свідка ОСОБА_6 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, послідовно пояснив про механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Зазначені покази узгоджуються з сукупністю інших доказів, досліджених судом - з протоколом слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_15 . ОСОБА_6 , висновком експерта № 15 від 12.03.2018 року, згідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_7 , не суперечить способу їх спричинення, на які вказує свідок ОСОБА_6 та ОСОБА_15 під час проведення слідчого експерименту.

Такі обставини, як спочатку повне невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а в подальшому часткове визнання своєї вини обвинуваченим, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності за скоєне.

З огляду на судову практику, що викладена у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю).

Отже, на підставі названих доказів, судом достовірно було встановлено, що обвинувачений умисно, зі значною силою, наносив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження та усвідомлював, що завдані ним удари можуть спричинити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Щодо настання смерті потерпілого, внаслідок заподіяних йому цих тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 поставився байдуже.

Таким чином, оцінивши всі докази у сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як заподіяння потерпілому ОСОБА_7 умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть останнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують його покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
На підставі викладеного, з урахуванням тяжкості спричинених кримінальним правопорушенням наслідків, віку та стану здоров`я обвинуваченого, особи обвинуваченого: який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; офіційно працевлаштований; за місцем проживання та останнім місце роботи характеризується позитивно; має 3-х малолітніх дітей; раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення вперше, відношення обвинуваченого до вчиненого, часткове визнання обвинуваченим своєї вини, відсутність відшкодування шкоди потерпілій стороні, думку потерпілої, яка просить визнати ОСОБА_4 винним та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у мінімальній межі санкції інкримінованої йому статті, оскільки це покарання необхідне для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_4 статей 69, 75 КК України.
Потерпілою ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди по даному кримінальному провадженню, в якому остання просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 2950 грн. та 50000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.
З даного приводу суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно з статтею 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Так, згідно з ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Встановлено, що через неправомірні дії ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальні збитки на поховання її батька ОСОБА_7 на загальну суму 2950 грн., що підтверджується квитанцією від 23.01.2018 на загальну суму 250 грн. та товарним чеком від 15.01.2018 на загальну суму 2700 грн.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 повинен відшкодувати суму матеріальної шкоди, яку понесла потерпіла в розмірі 2950 грн. 00 коп., що підтверджується документально.
Що стосується морального відшкодування, суд враховує вимоги ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, у тому числі, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, розумності та співмірності із заподіяною шкодою.
Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи те, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого, потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно психологічні (моральні) страждання, а також те, що був порушений нормальний ритм і спокій її життя, та враховуючи що через дії ОСОБА_4 вона втратила батька, а тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає що заявлена сума моральної шкоди в розмірі 50000 грн. підлягає частковому задоволенню у розмірі 20 000 грн.
Оскільки питання стягнення судового збору не врегульовані чинним КПК України, застосуванню до даних правовідносин підлягають норми ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи, що позивач у даному провадженні сплатив судовий збір, що підтверджується квитанцією, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Судові витрати за проведення молекулярно генетичної експертизи у розмірі 24 279 грн. 48 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Раніше обраний запобіжний захід втратив свою дію.
Необхідності в обрані обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у закону сили суд не вбачає.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ч.2 ст. 121 КК України, ст.ст.368,370,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Початок стоку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання в порядку приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальних та моральних збитків від злочину - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 2950 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 704 гривні 80 копійок на відшкодування судових витрат.
У задоволенні решти вимог цивільного позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення молекулярно генетичної експертизи у розмірі 24 279 гривень 48 копійок.
Речові докази:
-змив з підлоги речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору, дерев`яного стільця, ганчірку з плямами речовини бурого кольору, зрізи ніхтьових пластин з правої руки, зрізи ніхтьових пластин з лівої руки, камуфльованого бушлата, камуфльовані штани, чорну футболку, чорну кофту знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченим та прокурору підлягає врученню негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1