Справа №463/8304/21
Провадження №1-кс/463/4799/21
У Х В А Л А

23 липня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Львівського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про арешт майна -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Львівського РУП ГУНП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: автомобіль «Dodge Caliber» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , без права відчуження, ремонту та експлуатації.

Клопотання мотивує тим, що слідчим СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 22.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зокрема, згідно клопотання 21.07.2021 приблизно о 17:05 год у м. Львові на пр. Свободи, поблизу будинку № 15 вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_5 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження. Вказане майно є об`єктом кримінально-протиправних дій та містить відомості, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні і тому просить накласти арешт на таке майно.

Слідчий та власник майна в судове засідання не з`явились. Другий причин неявки не повідомив. Слідчий подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Арешт майна, згідно з п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, як вбачається, формально послався на ці норми та жодним чином не обґрунтував яке доказове значення має зазначене майно.

Більше того, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 286 КК України настає виключно у випадку заподіяння тілесних ушкоджень середньої важкості.

Однак, до клопотання взагалі не долучено доказів про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, які заподіяні потерпілому.

Вказане дає підстави для висновку, що слідчим не доведено обставин, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, зокрема щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що це виправдовує застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, обставини, передбачені ч. 3 ст. 132 КПК України в межах даного клопотання слідчим не доведені, арешт зазначеного у клопотанні майна не відповідає завданням кримінального провадження, а необхідність збереження речових доказів відсутня, що в сукупності з вищенаведеним, виключає можливість задоволення даного клопотання.

Керуючись вимогами ст.ст. 9,131,132,170-173, 309 КПК України -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Львівського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль «Dodge Caliber» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1