Справа №463/1445/21
Провадження №1-кс/463/1087/21
У Х В А Л А
про скасування постанови
про закриття кримінального провадження

03 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 звернувся 8 лютого 2021 року (час подачі скарги у відділення поштового зв`язку) в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою від 8 лютого 2021 року на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 від 6 січня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000106 від 25 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Просить скасувати оскаржувану постанову та поновити строк на звернення зі скаргою.

Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 25 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Постановою слідчого ОСОБА_6 від 6 січня 2021 року дане кримінальне провадження закрито. З постановою не погоджується, оскільки вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки на його думку слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дій, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає таку винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування на його думку є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення та не проведено необхідних експертиз. Щодо пропуску строку на звернення зі скаргою посилається на те, що ОСОБА_5 не володіє українською мовою і завжди користувався послугами адвоката, однак адвокату копія оскаржуваної постанови не скеровувалась.
Розгляд скарги неодноразово відкладався, а саме 16, 19 лютого 2021 року у зв`язку з непредставленням слідчим матеріалів кримінального провадження.

В судове засідання 3 березня 2021 скаржник не з`явився в скарзі та в поданому клопотанні від 1 березня 2021 року вказав, що вимоги скаргу підтримує в повному обсязі та її розгляд просить проводити у його відсутності.

Слідчий або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання 3 березня 2021 року не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце проведення такого, про причини неявки не повідомили. Крім того, органом досудового розслідування не виконано неодноразові вимоги слідчого судді про надання матеріалів кримінального провадження, про причини неможливості надати такі слідчого суддю не повідомлено.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові здійснювало досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 25 вересня 2017 року.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 від 6 січня 2021 року вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях працівників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
В судове засідання слідчий або інший представник органу досудового розслідування жодного разу не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заперечення на скаргу не подали, матеріалів кримінального провадження № 0000106 від 25 вересня 2017 року на вимогу слідчого судді не надали, про причини неможливості надати такі для огляду в судовому засіданні не повідомили.
Скарга три рази призначалась до розгляду в судові засідання, два з яких відкладалось через не представлення матеріалів кримінального провадження.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне, з метою перевірки доводів скаржника, оглянути матеріали кримінального провадження та надати оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, в тому числі щодо проведення всіх необхідних слідчих дій за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова. Однак орган досудового розслідування проігнорував вимогу надати матеріали кримінального провадження для огляду.
Така процесуальна поведінка слідчого та органу досудового розслідування в цілому, враховуючи принцип змагальності, свідчить про те, що слідчий погоджується з доводами скаржника щодо неповноти проведеного досудового розслідування, оскільки жодного заперечення на скаргу не подано, матеріалів кримінального провадження для огляду в судовому засіданні для спростування доводів скаржника, слідчим слідчому судді не надано.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2020 року вже була скасована попередня постанова слідчого від 2 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження з підстав в тому числі не надання для огляду в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження.
Слідчий в оскаржуваній постанові від 6 січня 2021 року надає оцінку ухвалі слідчого судді від 11 грудня 2020 року та вважає, що при винесені такої слідчим суддею порушено вимоги ст. 22-23 КПК України.
Слід звернути увагу, що надаючи оцінку рішенню слідчого судді в постанові про закриття кримінального провадження, не виконуючи неодноразові вимоги слідчих суддів для надання для огляду в судові засідання матеріали кримінального провадження, слідчий вийшов за межені наданих йому повноважень.
У своєму рішенні № 7-р/202 від 11 червня 2020 року Конституційний Суд України послався на Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки від 17 листопада 2010 року № CM/Rec (2010) 12 (далі - Рекомендація), де зазначено, що «рішення суддів не можуть підлягати будь-якому перегляду поза межами апеляційних процедур, закладених у законодавстві»; «за винятком рішень про амністію, помилування або подібних заходів, виконавча влада та законодавча влада не повинні ухвалювати рішення, що скасовують судові рішення» (§ 16, §17 додатка до Рекомендації).
Отже, для перегляду судового рішення в законі встановлюються відповідні процедури судочинства, які передбачають оскарження судового рішення та надання йому юридичної оцінки компетентним судом. Конституція України не наділяє інші органи державної влади повноваженнями щодо перевірки судового рішення в позасудовому порядку та оцінки його як «неправосудного».
Конституційний Суд України вважає, що остаточне судове рішення не може бути переглянуто, крім встановлених процесуальними законами випадків його перегляду відповідним судом, що виключає можливість оцінювати таке рішення слідчим, прокурором при вчиненні ними дій, які мають наслідки притягнення судді до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду наведеного, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 6 січня 2021 року підлягає скасуванню.
Щодо строку на звернення зі скаргою, то у відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
З матеріалів скарги вбачається, що оскаржувану постанову ОСОБА_5 отримав 20 січня 2021 року. В скарзі вказано, що ОСОБА_5 не володіє українською мовою, доказів скерування оскаржуваної постанови адвокату слідчим не надано. Скаргу подано адвокатом 8 лютого 2021 року, про що свідчить трекінг поштових відправлень «Укрпошти» та штамп поштового відділення на конверті про надіслання. Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що слід поновити строк на звернення зі скаргою.

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_3 строк на звернення зі скаргою.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 від 6 січня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000106 від 25 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України скасувати.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1