Справа № 739/726/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/300/21
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2021 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Куйбишево Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, не працюючої, з повною загальною середньою освітою, не одруженої, маючої на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженеця села Горбове Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні непрацездатних осіб не має, в силу статей 88, 89 КК України раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України і призначено йому покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України і призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік.

Застосовано до ОСОБА_7 ст.75 КК України, звільнивши останню від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік, поклавши на засуджену обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Судові витрати у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок стягнути з обох обвинувачених в рівних частинах, по 653 грн. 80 коп. з кожного, на користь держави, після набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 19 квітня 2020 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у будинку ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, зі скляної банки, яка знаходилась під ковдрою на ліжку у першій кімнаті будинку, таємно викрали гроші в сумі 5800 гривень, належні потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинили останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок місцевого суду щодо нього, ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання у вигляді обмеження волі із звільненням від його відбування з випробуванням.

В обґрунтування вимог посилається на незадовільний стан здоров`я, який перешкоджає йому відбути призначене судом покарання. Вказує, що у нього пахова грижа з сильним больовим синдромом, що йому сильно дошкуляє. Вважає, що за відсутності обставин, що обтяжують покарання та наявності обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, з урахуванням повного відшкодування шкоди, суд може зменшити строк арешту або замінити покарання на більш суворе, а саме покарання у виді обмеження волі , проте із звільненням від його відбування з випробовуванням зі встановленням іспитового строку. Зазначає, що раніше не судимий, вину визнав, щиро жалкує про вчинене, засуджує свою поведінку, повністю відшкодував шкоду.

Прокурор Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_11 надіслав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 в яких просив залишити вирок суду першої інстанції без змін. Вважає вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2021 року законним та таким, що відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства. Зазначає, що потерпілому і обвинуваченому роз`яснювались їх права, зокрема і право на укладання угоди про примирення. Вказує, що посилання апелянта на неможливість відбування покарання у виді арешту з огляду на хворобу не відповідає об`єктивній дійсності , оскільки ОСОБА_6 не підпадає під категорію осіб, до котрих не може бути застосовано покарання у виді арешту. Окрім цього, при державних установах виконання покарань створені відповідні медичні частини. Вказує, що не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого про відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В ході судового засідання у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав та погодився з усіма фактичними обставинами справи, у вчиненому щиро каявся.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка у сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані зі ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обставини вчинення кримінального правопорушення, кваліфікація дій обвинувачених, міра покарання, призначена обвинуваченій ОСОБА_7 не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить призначити йому покарання у виді обмеження волі та застосувати положення ст.75 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до категорії нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, відшкодовану шкоду, завдану потерпілому, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, посередні характеристики за місцем проживання.

Також враховано висновок Новгород Сіверського РС філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, згідно якого у ОСОБА_6 існує високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства і дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції частини статті у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів вважає, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_6 стане необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, вимоги обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу призначення йому іншого виду покарання із звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, не заслуговують на увагу, оскільки передбачені санкцією ч.2 ст.185 КК України покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі є більш суворим видом покарання, ніж арешт.

Згідно вимог ст.421 КПК України, погіршення становища обвинуваченого за наслідками апеляційного розгляду кримінального провадження допускається лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

У даному ж випадку про погіршення становища обвинуваченого просить сам обвинувачений, що суперечить вищевказаним нормам кримінального процесуального закону.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції при призначенні йому покарання враховані, а тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним.

За таких обставин вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2021 року є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

В ході апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б потягли за собою безумовне скасування рішення суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2021 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4