Справа № 404/3361/21
Номер провадження 1-кс/404/1718/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах фермерського господарства «Крок» про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000966 від 05.05.2021 року внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах фермерського господарства «Крок» звернулася до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просила:

- накласти арешт на майно, а саме: земельну ділянку, площею 50,00 га із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати майно, з метою позбавлення можливості настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню яка була надана в постійне користування ОСОБА_4 згідно Державного акту на право постійного користування землею за №010385 серія Б виданого 1992 року.

В обґрунтування клопотання вказала, що в провадженні Кропивницького РУП ГУНП перебуває кримінальне провадження №0000966 від 05.05.2021 року внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, розпочате на підставі заяви ФГ «Крок» про те, що земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні фермерського господарства «Крок», згідно державного акту №010385 розділено на 25 земельних ділянок, з кадастровими номерами: :02:000:5211, :02:000:5220, :02:000:5212, :02:000:5221, :02:000:5234, :02:000:5211, :02:000:5220, :02:000:5212, :02:000:5221, :02:000:5234, :02:000:5000:02:000:5213, :02:000:5217, :02:000:5000:02:000:5218, :02:000:5000:02:000:5000:02:000:5000:02:000:5228, :02:000:5227, :02:000:5000:02:000:5225, :02:000:5224, :02:000:5223, :02:000:5222, :02:000:5216, :02:000:5219, :02:000:5214, :02:000:5210, :02:000:5229, шахрайським шляхом заволоділи земельною ділянкою площею 50.00 га, кадастровий номер :02:000:9506.

ОСОБА_4 засновник та кінцевий бенефіціарний власник ФГ «КРОК» помер відповідно до актового запису про смерть № 278 від 26.11.2020. Після чого, невідомі особи звернулися з підробленою заявою від імені померлого та отримали наказ №11-16932/14-20СГ від 03.12.2020 Головного Управління Держгеокадастру в Кіровоградській області, про припинення права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером: :02:000:9506 площею 50 га., розташованої на території Кривоносівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.
Листом №29-11-0.3-2343/2-14 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило, що не зверталось державного реєстратора речових прав з питань припинення права постійного користування ФГ «КРОК».

07.07.2021 ФГ «Крок» звернулось до Кропивницького РУП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області з цивільним позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (у порядку статті 128 КПК України) до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000966 від 05.05.2021 року.

Представник цивільного позивача ФГ «Крок» - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою про розгляд справи без її участі, просила клопотання задовольнити.

Прокурор та слідчий про розгляд справи повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи те, що накладення арешту на майно не перешкоджає власнику майна в подальшому, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею питання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна, приходжу до висновку про можливість розгляду клопотання про накладення арешту на майно у відповідності до вимог ч.2 ст. 171 КПК України без повідомлення власника майна, його захисника представника чи законного представника, з метою забезпечення арешту майна.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч. 1 ст. 26 КПК України).

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального судочинства слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд справи за даної явки та на підставі наявних матеріалів клопотання.

Дослідивши надані матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно зі ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична чи юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Згідно ч. 3 ст. 174 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Як встановлено ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як регламентовано ст. 62 КПК України: 1. Цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. 2. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. 3. Цивільний відповідач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього. Цивільний відповідач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень підозрюваному, обвинуваченому.

Статтею 173 КПК України, ч. 2, регламентовано: при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як встановлено з матеріалів клопотання, в провадженні Кропивницького РУП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000966 від 05.05.2021 року внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за заявою представника потерпілого ОСОБА_6 в особі голови ФГ «КРОК» про те що ОСОБА_5 , на підставі завідомо підробленої заяви від померлого ОСОБА_4 отримавши Наказ Головного Управління Держгеокадастру в Кіровоградській області від 03.12.2020, щодо припинення права користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:000:9506, за попередньою змовою з приватним нотаріусом ОСОБА_7 підробили низку офіційних довіреностей виданих на ОСОБА_5 та ОСОБА_8 які в подальшому шляхом використання завідомо підроблених офіційних документів незаконно, шахрайським шляхом набули права приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:5211; :02:000:5212; :02:000:5217; :02:000:5221; :02:000:5234; :02:000:5233; :02:000:5213; :02:000:5232; :02:000:5231; :02:000:5230; :02:000:5220; :02:000:5218; :02:000:5229; :02:000:5228; :02:000:5227; :02:000:5215; :02:000:5226; :02:000:5225; :02:000:5224; :02:000:5223; :02:000:5222; :02:000:5216; :02:000:5219; :02:000:5214; :02:000:5210; що розташовані на території Кривоносівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та відповідно до державного акту на право користування землею від 02.09.1992 належали та перебували в користуванні ФГ «Крок». Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 здійснили використання завідомо підроблених офіційних документів на підставі яких були укладені договори купівлі-продажу відповідно до яких ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , незаконно набули права приватної власності на вказані земельні ділянки, таким чином відбулось вибуття із приватної власності вказаних земельних ділянок, тим самим завдавано шкоду потерпілому в особливо великих розмірах.
Земельна ділянка :02:000:9506 перебуває у постійному користуванні ФГ «Крок», відповідно до Державного акту на право постійного користування землею №010385 від 02.09.1992.
Листом №29-11-0.3-2343/2-14 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на адвокатський запит адвоката ОСОБА_11 повідомило, що не зверталось до державного реєстратора ОСОБА_12 з питань припинення речового права земельної ділянки :02:000:9506 та згідно до наказу №11-16932/14-20СГ від 03.12.2020 року.

Згідно до наказу МЮУ від 13.07.2021 року №2480/5 скаргу ФГ «Крок» задоволено в повному обсязі та скасовано рішення від 28.01.2021 року №5634193, прийняте державним реєстратором Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області ОСОБА_12 , яким було припинено запис про інше речове право на земельну ділянку скаржника на підставі наказу №11-16932/14-20СГ від 03.12.2020 року Головного Управління Держгеокадастру в Кіровоградській області.
Представник ФГ «Крок» - адвокат ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні є представником потерпілого, а також і цивільним позивачем (розмір позовних вимог 25 000 (двадцять п`ять тисяч) доларів США).

Як було зазначено в цивільному позові земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні фермерського господарства «Крок», згідно державного акту №010385 розділено на 25 земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:5211, :02:000:5220, :02:000:5212, :02:000:5221, :02:000:5234, :02:000:5000:02:000:5213, :02:000:5217, :02:000:5000:02:000:5218, :02:000:5231 (державна власність), :02:000:5215 (державна власність) :02:000:5000:02:000:5228, :02:000:5227, :02:000:5000:02:000:5225, :02:000:5224, :02:000:5223, :02:000:5222, :02:000:5216, :02:000:5219, :02:000:5214, :02:000:5210, шахрайським шляхом заволоділи земельною ділянкою площею 50.00 га, кадастровий номер :02:000:9506 нормативною грошовою оцінкою в загальній сумі 25 000 доларів США.

Земельна ділянка загальною площею 50 гектарів кадастровий номер :02:000:9506 з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, що розташована на території Бобринецького району Кіровоградської області є матеріальною основою та основним засобом виробництва в діяльності ФГ «Крок», яке є її належним користувачем.

Викладені в цивільному позові обставини вчинення кримінального правопорушення, свідчать про наявність причино-наслідкового зв`язку та спричиненням негативних наслідків, що проявились у завданні збитків Позивачу.

Вимоги ст. 132 КПК України не зобов`язують цивільного позивача доводити необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Метою застосування арешту у даному випадку є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання цивільного позивача про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) у конкретному кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, як те встановлено ч.11 ст. 170 КПК України, у конкретному випадку є доцільним заборона перереєстрації та відчуження майна, на яке накладається арешт, з метою перешкоджання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі третім особам такого майна.

При цьому слідча суддя звертає увагу на те, що згідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Керуючись ст.ст. 170- 173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку загальною площею 50,0 га, що розташована на території Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:9506, власником якої є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, фактичним володільцем якої є ФГ «КРОК» шляхом заборони її перереєстрації та відчуження до прийняття рішення по кримінальному провадженню №0000966 від 05.05.2021 року внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1