Провадження №11-сс/801/434/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 08.04.2021 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Гай Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
підозрюваного: ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2021 року клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 задоволено.
Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 09 липня 2021 року.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 діє до 02.39 год 09 липня 2021 року
Одночасно визначено розмір застави у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати до прокурорів та слідчих у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за першою вимогою;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Якщо ОСОБА_7 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_7 визначено термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Згідно клопотання слідчого встановлено, що ОСОБА_7 наприкінці березня на початку квітня 2021 року, перебуваючи у лісі, що розташований поблизу с. Ольгопіль Гайсинського району Вінницької області, у чагарнику, знайшов полімерний пакет, у якому знаходились корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 із підривачем «Уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2», полімерний пакет із 120 автоматними патронами калібру 7,62х39 мм, які відповідно до висновків експертів Вінницького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/102-21/5896-ВТХ від 22.04.2021 та № СЕ-19/102-21/5854-БЛ від 20.04.2021 є бойовими припасами.
В подальшому, ОСОБА_7 , з метою подальшої реалізації, забрав і переніс вказані бойові припаси до будинку, у якому проживав ( АДРЕСА_2 ), де зберігав їх у період до 08.04.2021.
Крім того, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи поблизу лісу, що розташований біля с. Ольгопіль Гайсинського району Вінницької області, з метою особистого вживання, зірвав, висушив та подрібнив рослини конопель, які згідно із висновком експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/102-21/5905-НЗПРАП від 22.04.2021 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 2,59 г.
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на збут вказаних бойових припасів, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, помістивши їх разом із наркотичним засобом канабісом до належної йому сумки, взявши її з собою, маючи на меті знайти роботу на території Республіки Молдова та збути там зазначені засоби ураження, вирішив перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску.
Для цього, 08.04.2021, використовуючи попутний транспорт, ОСОБА_7 дістався до с. Студена Тульчинського району Вінницької області, звідки в пішому порядку вирушив у бік державного кордону України, де, перебуваючи на ділянці місцевості в районі проміжного прикордонного знаку № 0242/13 на напрямку Студена (Україна) Ротар (Республіка Молдова), поблизу інформаційного покажчика «Увага Державний кордон України прохід заборонено», що розташований на відстані близько 15 м від лінії державного кордону України з Республікою Молдова, був зупинений військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 та співробітниками УСБУ у Вінницькій області.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що ОСОБА_7 предявлено підозру у вчиненні замаху на злочин, передбачений ч.1 ст. 201 КК України, який дійсно є тяжким, оскільки його санкція передбачає від трьох до семи років позбавлення волі, але відповідно до ч.3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого санкцією статті особливої частини цього кодексу.
Таким чином покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України не може перевищувати 4 років 8 місяців.
Жодної з обставин, передбачених п.3 ч.2 ст. 183, ст.177 КПК України прокурором під час розгляду слідчим суддею клопотання про продовження запобіжного заходу доведено не було.
Слідчий суддя не взяв до уваги репутацію підозрюваного, відсутність у нього судимостей, відсутність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Мати підозрюваного, ОСОБА_12 , уклала договір за яким ОСОБА_13 надає належний їй будинок по АДРЕСА_3 у безоплатне користування ОСОБА_14 та її сину ОСОБА_7 терміном на 1 рік з 15.04.2021 року, що свідчить про реальну можливість виконання ОСОБА_7 умов домашнього арешту .
На даний час ОСОБА_7 зізнався у вчиненні злочину, щиро розкаявся, давав відповідні показання під час допиту, тому сторона захисту вважає, що ризик того, що ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування відсутній.
У клопотанні слідчий зазначає,що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, однак у даному провадженні свідків немає та не йдеться про необхідність їх встановлення та допиту.
Захисник звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 є інвалідом дитинства та знаходиться на амбулаторному лікуванні з діагнозами стан операційного втручання вроджена вада серця, решетування, недостатність тристворчатого клапана, кіста головного мозку, тому у звязку з наявністю таких захворювань знаходження у слідчому ізоляторі становить небезпеку для здоров`я та життя.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому суд вірно продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили застосувати більш мякий запобіжний захід, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ст.199 ч.3 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177, 178, 183, 184 КПК України, бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
На думку апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 08.04.2021 року ОСОБА_15 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України.

09.04.2021 року ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України.

Строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000032 від 08.04.2021 року постановою першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_16 від 03.06.2021 року продовжено до трьох місяців, тобто до 09.07.2021 року.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення, у тому числі тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, те, що останній офіційно не працює, не має постійного заробітку, відсутність соціально-стримуючих факторів, наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

З висновками слідчого судді, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України погоджується апеляційний суд.

Посилання захисника ОСОБА_6 на недоведеність обставин, які виправдовують продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не повязаного з триманням під вартою є непереконливими.
Не приймає до уваги суд апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги захисника, що підозрюваний ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, тому до нього не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України не перевищує 4 роки 8 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04. 2003 зі змінами від 24.10.2008 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді тримання під варту обирається, продовжується лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні незакінченого кримінального правопорушення, що має істотне значення у питанні призначення покарання, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, та у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі, слід визнати передчасними, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті.
Крім того, слідчим суддею прийнято до уваги те, що слідчим відділом УСБ України у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 08.04.2021 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України відомості про які, внесено до ЄРДР 12.04.2021 року.
Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Обставини, які передбачені ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як слідчим суддею так і колегією суддів апеляційного суду при вивченні матеріалів провадження, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст. 199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.
Слідчий суддя оцінюючи в сукупності обставини, які враховуються при продовженні запобіжного заходу, з урахуванням конкретних обставин та обсягу слідчих дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, та виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах досудового розслідування до 09.07.2021 року і не перевищує розумних меж, та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», прийняв законне, обгрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 вказаним висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , щодо стану здоровя підозрюваного, який має серйозні проблеми зі здоровям, потребує нагляду лікаря, згідно виписки Тростянецького районного центру первинної медико санітарної допомоги від 12.04.2021 року знаходиться на «Д» обліку з діагнозом: стан після оперативного втручання, вроджена вада серця, решунтування, недостатність 3-х створчатого клапана, оперований в 1997 році, 1999 року, інвалід дитинства, кіста головного мозку, те, що згідно договору, за яким ОСОБА_13 надає належний їй будинок по АДРЕСА_3 у безоплатне користування ОСОБА_14 та її сину ОСОБА_7 терміном на 1 рік з 15.04.2021 року, як на обставини застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки враховуючи особу ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.
Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, згідно виписки Тростянецького районного центру первинної медико санітарної допомоги від 12.04.2021 року не вбачається, що хронічні захворювання, які має ОСОБА_7 свідчать про неможливість тримання його під вартою.
Приймаючи до уваги вищезазначене, перевіряючи законність та обгрунтованість рішення слідчого судді, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для предявлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя продовжив відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному у розмірі 45 400 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2021 року про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3