Справа № 461/8131/20
Провадження №1-кп/461/215/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2021 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002032 від 31.08.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.В.Дорошів, Жовківського району, Львівської області, неодруженого, має двох дітей, з середньою освітою, працюючого вантажником, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України

в с т а н о в и в:

30.08.2020 року, приблизно о 21 год. 40 хв., поліцейським 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_5 під час патрулювання на території Галицького району м. Львова, а саме у напрямку вул. С. Бандери у м. Львові, неподалік будинку № 10, було зупинено автомобіль марки «Рено Логан», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 у зв`язку з порушенням ним Правил дорожнього руху України. Після чого, ОСОБА_4 надав поліцейському 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 200 гривень, однією купюрою та запропонував неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 100 гривень, однією купюрою за не вчинення поліцейським з використанням наданого йому службового становища дій, які він повинен виконати, а саме щоб останній надав можливість ОСОБА_4 поїхати з місця події без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Від вказаних грошових коштів поліцейський 1 взводу 3 роти 4 батальйону УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_5 відмовився та викликав слідчо-оперативну групу Галицького ВП ГУ НП у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.369 КК України визнав у повному обсязі. Повідомив суду, що 30.08.2020 року, о 21 год. 46 хв., перебуваючи поруч із будинком АДРЕСА_2 , надав поліцейському ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 200 гривень, однією купюрою та запропонував неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 100 гривень, однією купюрою, щоб останній надав можливість йому поїхати з місця події без складання протоколу про адміністративне правопорушення. У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України є правильною, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення у вигляді пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не одружений, на утриманні має двох дітей, з середньою освітою, працюючий, за місцем проживання характеризується позитивно, а тому суд дійшов висновку, що достатнім покаранням обвинуваченому буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.369 КК України, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, і буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Відповідно до вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України судом застосовується спеціальна конфіскація до грошових коштів в сумі 200 грн., що були предметом кримінального правопорушення.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Застосувати до ОСОБА_4 спецконфіскацію щодо грошей в сумі 200 грн., що були предметом кримінального правопорушення, в порядку ч.1 ст.96-2 КК України.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме диск типу DVD-R залишити при матеріалах кримінального провадження №0002032.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1