Справа № 953/6080/21
н/п 1-кс/953/3187/21
01.04.2021р. до слідчого судді Київського районного суду м.Харкова звернувся прокурор Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 28.03.2021 в ході огляду місця події за адресою: біля буд. АДРЕСА_1 належне гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: ТМ «Iphone 6», з номером IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператору «Київстар» з номером НОМЕР_2 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.03.2021 о 23:54, за адресою: м. Харків, вул. Академіка Барабашова, було виявлено чоловіка на ім`я ОСОБА_4 , 1998 р.н, який при собі мав згортки в середині яких міститься речовина зовні схожа на наркотичну, з метою збуту. Крім того, в ході огляду місць схованок за участю ОСОБА_4 було вилучені згортки із речовиною, схожою на наркотичну, так звані «закладки», які останній збув з метою збуту.
28.03.2021 р. у період часу з 01:55 по 02:35 в ході огляду місця події за адресою: біля буд. №24 по вул. Чернівецька в м. Харкові у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон ТМ «Iphone 6», з номером IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператору «Київстар» з номером НОМЕР_2 . Вказаний мобільний телефон було вилучено та поміщено до сейф-пакету №1063252.
Вилучені в ході огляду місця події предмети мають по даному кримінальному провадженню значення речових доказів і відповідає критеріям ст.98 КПК України. Оскільки, вилучений у гр. ОСОБА_4 мобільний телефон міг бути використаний у злочинній діяльності, пов`язаній з незаконним обігом наркотичних засобів, зберігати на собі сліди злочину, містити відомості щодо зв`язків , підтверджувати його спілкування, переписку, а також іншу інформацію, яка може бути доказами у даному кримінальному провадженні, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, вилучене у гр. ОСОБА_4 , а саме: мобільного телефону ТМ «Iphone 6», з номером IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператору «Київстар» з номером НОМЕР_2 .
Власником вищевказаного майна є гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Також просить поновити строк на подання клопотання про арешт майна, оскільки з 29.03.2021р. по 31.03.2021р. слідчим проводились слідчі дії, направлені на встановлення власника вилученого майна, оскільки ОСОБА_4 не міг надати документи, які б підтверджували його особу.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З огляду на вищенаведене, прокурор мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після тимчасового вилучення майна..
Відповідно до частини 2 та 7 статті 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.
У свою чергу, статтею 116 КПК України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
З матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено 28.03.2021 о 02 годині 35 хвилин - час закінчення огляду місця події, внаслідок чого повинно було бути поданим до суду 29.03.2021р., в тому числі в порядку, передбаченому ст. 116 КПК України, тобто за допомогою поштового зв`язку.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Разом із тим, з клопотанням про арешт майна відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України прокурор звернувся до слідчого судді 01 квітня 2021 року, тобто після спливу строку.
Під поважними причинами пропуску строку кримінальний процесуальний закон розуміє лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом.
Отже в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини через які цей строк пропущено.
З огляду на вищенаведене, прокурор мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна .
Пропустивши строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, прокурор у своєму клопотанні просить його поновити, однак заявлене прокурором клопотання про поновлення строку не містить обґрунтованих підстав для його поновлення, жодних аргументів на підтвердження поважності причин, які б слугували підставою для поновлення цього строку в порядку ч. 1 вищезазначеної статті та з урахуванням вимог статей 170,171 КПК України, у клопотанні не наведено.
Наведені прокурором у клопотанні обставини не доводять наявність таких причин непереборного характеру, в силу яких прокурор або слідчий позбавлені реальної можливості подати клопотання про арешт майна, а отже не можуть бути сприйняті судом як поважні.
Доказів вжиття у період з 29.03.2021 по 01.04.2021р. слідчих дій необхідних для подання клопотання про арешт тимчасового вилученого майна , суду не надано.
Більш того, за відсутності дотримання прокурором вимог статті 171 КПК України, яка передбачає вимоги до клопотання про арешт майна, відповідне клопотання підлягає поверненню для усунення недоліків та у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків, таке клопотання підлягає розгляду по суті.
Слідчий суддя вважає, що прокурор об`єктивно мав нагоду звернутись до слідчого судді із відповідним клопотання про арешт майна та не довів, що існували об`єктивно непереборні обставини, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про поновлення строку подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна в ході огляду, задоволенню не підлягає за недоведеністю поважності причин пропуску строку звернення.
Оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано з пропуском строку, зважаючи на імперативну норму абзацу другого частини 5 статті 171 КПК України, вказане клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст виготовлений 06.04.2021р.

Слідчий суддя ОСОБА_1