У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000408 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах заявника ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2020 року.

Учасник судового провадження.

представник заявника адвокат ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_7 від 26.05.2020 про закриття кримінального провадження №0000408 від 09.09.2013.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000408 від 09.09.2013 за ч.2 ст. 126 КК України та направити матеріали кримінального провадження прокурору прокуратури Одеської області для продовження досудового розслідування.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною. На думку апелянта, слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, а також не відповідність висновків суду, викладених у судовому рішення, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначила, що в ході досудового розслідування слідчим не збиралися необхідні докази щодо винуватості осіб, яких ОСОБА_6 звинувачує у вчиненні кримінального правопорушення, не виконані вказівки прокурора, не виконані певні рішення суду щодо бездіяльності слідчого та процесуального керівника, не були розглянуті деякі клопотання ОСОБА_6 про призначення та проведення необхідних слідчих дій для встановлення та доказування винуватості осіб, які вчинили кримінальне правопорушення.

На переконання апелянта, слідчий суддя не звернув увагу, що за весь період досудового розслідування не здійснено необхідних слідчих дій, а саме: не проведені одночасні допити між потерпілим та особами, яких ОСОБА_6 звинувачує у вчиненні кримінальних правопорушень та свідками, не долучені до кримінального провадження докази та інше. Апелянт вважає, що досудове розслідування проведено неналежно, поверхнево, неповно, одностороннє, не об`єктивно, ніяких необхідних доказів слідчим взагалі не збиралося.

Встановлені слідчим суддею обставини.

24.11.2020 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_7 від 26.05.2020 про закриття кримінального провадження №0000408 від 09.09.2013.

В обґрунтування скарги зазначила, що 19.11.2020 представником ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000408 від 09.09.2013 за ч. 2 ст. 126 КК України в ході судового розгляду скарги отримана копія повідомлення слідчого СУ ТУ ДБР від 19.11.2020, у якому зазначена інформація щодо закриття 26.05.2020 вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. З рішенням слідчого про закриття кримінального провадження ОСОБА_6 та його захисник не згодні, вважають її незаконною та винесеною передчасно, оскільки за тривалий період досудового розслідування не були здійснені необхідні слідчі дії, не зібрані необхідні докази винуватості особи, яка вчинила злочин, досудове розслідування здійснено одностороннє, неповно та не об`єктивно.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що всі можливі слідчі дії, передбачені кримінально-процесуальним кодексом, в рамках даного кримінального провадження слідчим виконанні в повному обсязі, постанова про закриття кримінального провадження є вмотивованою і відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Згідно ст. 134 КПК України суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом у відповідності до вимог ст. 136 КПК України є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Цих вимог закону слідчим суддею не дотримано.

З матеріалів судового провадження вбачається, що розгляд скарги призначався до розгляду на 03.12.2020 (а.п. 7).

З доводів ОСОБА_5 , які наведені в апеляційній скарзі, та під час апеляційного розгляду, вбачається, що вона була присутня саме 03.12.2020 в суді першої інстанції та надавала пояснення по суті скарги, після чого розгляд скарги було відкладено без зазначення дати.

В свою чергу, з журналу судового засідання від 03.12.2020 вбачається, що 03.12.2020 в судове засідання не з`явився слідчий, а тому розгляд відкладено на 07.12.2020. Про участь ОСОБА_5 у судовому засіданні 03.12.2020 не зазначено, будь-яких пояснень ОСОБА_5 у журналі не міститься, фіксування технічними засобами під час розгляду скарги не здійснювалося (а.п. 9).

Доводи ОСОБА_5 про її участь у судовому засіданні 03.12.2020 не спростовані.

Так, з матеріалів судового провадження слідує, що ані 03.12.2020, ані 07.12.2020, коли відбувся розгляд скарги, за наслідком якого ухвалено оскаржуване рішення, не фіксувалося технічними засобами.

В матеріалах судового провадження міститься заява ОСОБА_5 про проведення судового розгляду за участю ОСОБА_5 , яка подана до канцелярії суду від 03.12.2020, що підтверджує доводи апелянта про перебування в суді першої інстанції саме 03.12.2020 (а.п. 10).

Незважаючи на подану заяву про розгляд скарги за участю ОСОБА_5 , розгляд 07.12.2020 відбувся у її відсутність. У матеріалах судового провадження відсутні дані на підтвердження вручення заявниці повістки про виклик до суду на 07.12.2020.

07.12.2020 відповідно до журналу судового засідання фіксування технічними засобами теж не здійснювалось (а.п. 18). В оскаржуваному рішенні зазначено, що ОСОБА_5 надавала пояснення під час участі її в судовому засіданні 07.12.2020.

Хоча в журналі судового засідання зазначено про те, що 07.12.2020 ОСОБА_5 приймала участь у судовому засіданні, але ці дані спростовуються наданим ОСОБА_5 відомостями про перебування її на амбулаторному лікуванні з 07.12.2020 по 07.01.2021, який виданий сімейним лікарем КНП «ЦПМСД №5» Одеської міської ради (а.п. 30).

Також, оскаржувана ухвала слідчого судді датована 03.12.2020, а в подальшому, відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.12.2020, виправлена описка та ухвалено вважати вірною дату постановлення ухвали «07.12.2020» замість помилково зазначеної «03.12.2020».

Отже, наведені дані в їх сукупності підтверджують доводи ОСОБА_5 про те, що 07.12.2020 вона зверталася до лікаря за місцем проживання у місті Одесі, що 03.12.2020 вона була в суді, але розгляд відкладено та про дату наступного засідання їй не повідомлено, і що 07.12.2020 розгляд скарги відбувся у її відсутність, хоча вона бажала брати участь у розгляді скарги, і пояснення в суді у цей день вона не надавала.

За таких обставин, оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Тому апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , підлягає частковому задоволенню, оскільки містить вимогу про скасування ухвали.

Враховуючи, що ухвала підлягає скасуванню з процесуальних підстав, доводи апелянта по суті вимог скарги не обговорюються, але ці доводи підлягають дослідженню під час розгляду скарги в порядку, передбаченому ст. 303- 307 КПК України. З огляду на наведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 409, 412, 415, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2020 року скасувати та матеріали скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 направити до суду першої інстанції для розгляду в порядку, передбаченому ст. 303- 307 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3