ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/744/21

Провадження № 1-кп/568/79/21

27 липня 2021 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000035 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не працюючої, не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
28 березня 2021 року приблизно о 05 годині 49 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в салоні незамкненого автомобіля марки Volkswagen Golf, 2010 року випуску заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , який був припаркований поряд з приміщенням магазину «h-24», що в м.Радивилів вул.О.Невського, 12 Рівненської області, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тимчасовою відсутністю власника транспортного засобу, не виходячи із салону автомобіля, пересіла з переднього пасажирського місця та місце водія. Впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , не маючи передбаченого законом дозволу власника, власноручно запустила двигун ключем, якого власник автомобіля залишив в замку запалювання, та почала рух вказаним транспортним засобом. Залишивши місце вчинення правопорушення, ОСОБА_3 поїхала по вулицях Проста, Грушевського, 24 Серпня, Почаївська, прямуючи з м.Радивилів в напрямку м.Почаїв, Кременецького району Тернопільської області. Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи, вартість вказаного автомобіля арки Volkswagen Golf, 2010 року випуску становить 276269,29 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та пояснила суду, що в березні 2021 року познайомилась з ОСОБА_6 , який запросив її провести час в його автомобілі. Перебуваючи в належному ОСОБА_6 автомобілі, поблизу магазину «h-24», що в м.Радивилів вул.О.Невського, 12 Рівненської області, скориставшись тим, що ОСОБА_6 вийшов до магазину, вона вирішила сісти за кермо автомобіля, та поїхала в напрямку м.Почаїв Тернопільської області. Однак, невпоравшись з керуванням, та допустивши зіткнення автомобіля з бордюром, внаслідок чого автомобіль отримав пошкодження (пробила колесо та погнула передній бампер), вона зупинила автомобіль. ПІсля того, як вона зупинилась, відразу до неї під`їхав патрульний автомобіль. Вона щиро розкаюється у вчиненому, шкодує про свій необдуманий вчинок, просить вибачення в потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що кінці березня 2021 року, він познайомився з ОСОБА_3 та запросив її разом провести час. Через деякий час, вони підїхали на стоянку поблизу магазину «h-24», що в м.Радивилів вул.О.Невського, 12 Рівненської області. Він, залишивши ключі від автомобіля з замку запалювання, вийшов до магазину, щоб купити чіпси. Купивши чіпси, він вийшов з магазину, та побачив, що автомобіля на стоянці немає. Зачекавши декілька хвилин, в надії, що ОСОБА_3 повернеться, однак цього не сталось, тому він зателефонував в поліцію та повідомив про викрадення автомобіля. Будь-яких претензій до ОСОБА_3 , він не має, автомобіль йому повернуто, просить її суворо не карати.
Обвинувачена ОСОБА_3 не заперечувала проти визнання недоцільним дослідження доказів у повному обсязі, так як повністю погодилася з висунутим обвинуваченням, висновки якого утворюють склад злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Покази обвинуваченої ОСОБА_3 , допитаної в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченої, потерпілого та дослідження доказів, що характеризують її особу, матеріалів, що стосуються процесуальних витрат та речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.
При цьому суд враховує, що обвинувачена вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності її позиції, а також їй та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою відноситься до тяжких злочинів, обвинувачена позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима.
Пом`якшуючою покарання обставиною згідно ст.66 КК України - є повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючою покарання обставиною згідно ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
Досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченої, з урахуванням її відношення до вчиненого, поведінки після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що лише покарання у виді позбавлення волі зможе вплинути на обвинувачену та здатне виправити антисоціальну поведінку ОСОБА_3 , а тому суд приходить до висновку, про призначення покарання необхідного, достатнього для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів у межах санкції ч.2 ст.289 КК України.
Разом з цим, суд враховує, що вищенаведені обставини знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до неї положення ст. 75 та ст. 76 КК України, звільнивши її від призначеного покарання із встановленням іспитового строку з покладенням відповідних обов`язків судом.
Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати у сумі 2288,30 грн. за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-21/2941-АВ від 02.04.2021 року, які у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави.
Запобіжний захід застосований до обвинуваченої ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до набрання вироку законної сили слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно ч. 1 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- спеціальний пакет Національної поліції України №ЕХРО282409 з вмістом слідів папілярних ліній, які перекопійовані на 12 липких стрічок (з важеля коробки перемикання передач, дверей та скла) автомобіля марки Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та два паперові пакети Національної поліції України Головне слідче управління з вмістом слідів біологічного походження (з керма автомобіля та волосся з сидіння), які зберігаються в камері речових доказів відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області знищити;
- оптичний носій DVD-R марки «Ridata 52х, 80 min/700mb», із наявними на ньому відеозаписами, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;
- автомобіль марки Volkswagen Golf, 2010 року випуску заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано під відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , залишити в користуванні останнього.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім ) гривень 30 копійок.
Запобіжний захід застосований до обвинуваченої ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1