Справа № 629/2808/19
Провадження № 1-кп/635/641/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі колегії:

головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_5

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000619 від 01 травня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надеждівка, Лозівського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Нормами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, що стали підставою для обрання запобіжного заходу продовжують існувати і обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на неповнолітнього свідка для примушування змінити свідчення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вказав, що прокурором не надано доказів на підтвердження продовження існування ризиків, тому просив змінити обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та вказав, що прокурором не доведено продовження існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 травня 2019 року у відношенні ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області продовжувався, останній раз 29 червня 2021 року на строк до 27 серпня 2021 року.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, при цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Враховуючи доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, суд вважає, що існують ризики передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, обвинувачений не працює, не одружений та не має стійких соціальних зв`язків і усвідомлюючи, що нормами КК України за інкримінований злочин передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років може переховуватися від суду, а враховуючи обставини інкримінованого злочину, зокрема кількість тілесних ушкоджень, характер їх спричинення потерпілому, та вчинення дій направлених на приховування трупу, вказують, що обвинувачений може вчинити інший злочин. Крім того, обвинуваченому відоме місце проживання свідків, тому незважаючи, що свідок вже допитаний у судовому засіданні, але враховуючи його неповнолітній вік, обвинувачений перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідка для примушування змінити свідчення. Крім того, 19 березня 2021 року ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і кримінальне провадження № 0000505 станом на 22 липня 2021 року перебуває на розгляді у Фрунзенському районному суді міста Харкова.

Сукупність вказаних обставин, дають підстави вважати про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому колегія суддів вважає за доцільне продовжити строк застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України продовжити до 04 жовтня 2021 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2