Справа № 456/4215/20
Провадження № 1-кп/456/246/2021
ВИРОК
іменем України

27 травня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0000894 від 7.10.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, громадянина України, ромської національності, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, востаннє вироком Івано-Франківського районного суду від 1.11.2016 року за ч. 3 ст 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, 20.10.2018 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , громадянина України, ромської національності, з повною середньою освітою, студента ВПУ №35 м. Стрий, не працючого, раніше не судимого;

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 .

ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в :
6.10.2020р. близько 21.00 год., ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та особа матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, перебуваючи на вул. Вокзальній в м. Стрий Львівської області, діючи умисно, групою осіб за попередньою змовою між собою, підійшли до ОСОБА_7 та особа матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, застосувавши до потерпілого насильство, яке не було небезпечним для його життя чи здоров`я, обхопив ОСОБА_7 обома руками за тулуб ззаді, що унеможливило рух останнього, ОСОБА_4 в цей час із кишені штанів потерпілого відкрито викрав грошові кошти в сумі 46 грн., а ОСОБА_3 із внутрішньої лівої кишені куртки потерпілого, повторно відкрито викрав мобільний телефон марки Redmi 7A Matte Black 2 Gb Ram 16 Gb Rom, вартістю 1980 грн., всередині якого знаходився стартовий пакет мобільного оператора «водафон» із номером НОМЕР_1 , на рахунку якого грошових коштів не було, вартістю 50 грн. та захисне скло, яке знаходилось на мобільному телефоні, вартістю 120 грн., після чого з місця події з викраденим втекли, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2150 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , по пред`явленому обвинуваченню винним себе визнав повністю. Зокрема показав, що в той вечір на початку жовтня 2020, разом із ОСОБА_8 перебували поблизу залізничного вокзалу в м. Стрий. Де зустріли раніше знайомого їм ОСОБА_7 , який перебував в нетверезому стані. А тому в них виник умисел викрасти в того грошові кошти. Неподалік перебував їхній знайомий, підійшовши до якого, запропонували йому вчинити крадіжку, на що той погодився. Після чого, втрьох, вони прослідували за ОСОБА_7 та

скориставшись відсутністю сторонніх осіб, підбігли до того ззаді та їхній знайомий обхопив потерпілого руками за тулуб унеможлививши його рух, в цей час він разом з ОСОБА_9 , оглянули кишені ОСОБА_10 , звідки він викрав мобільний телефон, а ОСОБА_8 грошові кошти. Після чого з викраденим з місця події втекли. Висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася, розкаюється в тому, що трапилось, просить вибачення в потерпілого та просить його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , по пред`явленому обвинуваченню свою вину визнав повністю. При цьому показав, в той вечір на початку жовтня 2020, разом із ОСОБА_3 перебували поблизу залізничного вокзалу в м. Стрий. Де зустріли раніше знайомого їм ОСОБА_7 , який перебував в нетверезому стані. А тому в них виник умисел викрасти в нього грошові кошти. Неподалік перебував їхній знайомий, який на їхню пропозицію погодився разом з ними вчинити крадіжку. Після чого, втрьох, вони прослідували за ОСОБА_7 та на мості, що проходить через залізничну колію, підбігли до того ззаді де знайомий ОСОБА_11 обхопив потерпілого руками за тулуб унеможлививши його рух, в свою чергу він разом з ОСОБА_12 , оглянули кишені ОСОБА_10 , звідки він викрав грошові кошти в сумі близько 50 грн., а ОСОБА_12 викрав мобільний телефон. Після чого з викраденим з місця події втекли. Щиро розкаюється в тому, що трапилось, просить вибачення в потерпілого та просить його суворо не карати.

Крім повного визнання вини самими обвинуваченими, винність обвинувачених у вчиненому кримінальному правопорушенні доводиться наступними доказами, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 про те, що до події, що мала місце був знайомий з обвинуваченими в них були добрі відносини, до того декілька разів випивав разом з ОСОБА_13 .. Підтвердив, що дійсно в той вечір був трохи випивший, повертався від доньки, додому. Проходячи по пішохідному мості через колії, що веде з вул. Вокзальної на вул. Зубенка в м. Стрий, до нього ззаді підбіг молодий хлопець і схопив руками за тулуб, таким чином обмеживши його рухи, спереді підійшло ще двоє хлопців, обшукали кишені його штанів та куртки звідки викрали 46 грн. та мобільний телефон, після чого втекли. Під час нападу тілесних ушкоджень йому не заподіяли. Хлопців він опізнав, оскільки був з ними раніше знайомий, це були ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ще один молодий хлопець. Мобільний телефон йому повернули працівники поліції. Претензій до обвинувачених немає, просить їх суворо не карати.

Крім вищенаведеного, винність ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться й матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- завою потерпілого ОСОБА_7 на ім`я начальника Стрийського ВП ГУНП у Львівській області про те, що 6.10.2020 р. близько 21.30год. невідомі йому особи на пішохідному мості через залізничну колію, що веде з вул. Вокзальної на вул. Зубенка в м. Стрий, відкрито викрали його мобільний телефон марки «Редмі», чорного кольору, в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «Водафон», та грошовими коштами в сумі 50 грн. (а.с.69 ).
- протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 7.10.2020р., згідно якого об`єктом огляду є пішохідний міст, що веде через залізничну колію, з вул. Вокзальної на вул. Зубенка в м. Стрий Львівської області. А саме, як вказав потерпілий ОСОБА_7 того вечора, він проходив з вул. Вокзальної на вул. Зубенка в м. Стрий, піднявшись по сходах, вийшов на пішохідний міст де троє хлопців відкрито викрали в нього мобільний телефон та грошові кошти (а.с.71-82 );
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.10.2020 р. за участю потерпілого ОСОБА_7 згідно якого останній, опізнав особу ОСОБА_4 , як одного з тих, хто 6.10.2020 р. близько 21.30год. на пішохідному мості через залізничну колію, що веде з вул. Вокзальної на вул. Зубенка в м. Стрий, відкрито заволодів належним йому майном (а.с. 87-89);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.10.2020 р. за участю потерпілого ОСОБА_7 згідно якого останній, опізнав особу ОСОБА_3 , як одного з тих, хто 6.10.2020 р. близько 21.30год. на пішохідному мості через залізничну колію, що веде з вул. Вокзальної на вул. Зубенка в м. Стрий, відкрито заволодів належним йому майном (а.с. 90-92);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.10.2020 р. з відеозаписом до нього, який був досліджений у порядку ст. 359 КПК України, судом встановлено, що особа матеріали відносно якого виділено в окреме провадження з участю захисника ОСОБА_14 при проведенні зазначеної слідчої дії надав свідчення, та детально розповів де, коли і при яких обставинах він зустрів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де вони побачили потерпілого, як пройшли за ним на пішохідний

міст через залізничну колію, та як саме відкрито заволоділи належним потерпілому мобільним телефоном та грошовими коштами, та хто і які дії при цьому виконував.(а.с. 99-101);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.10.2020 р. з відеозаписом до нього, з участю обвинуваченого ОСОБА_4 , де останній також детально розповів та показав про обставини скоєного ним разом з ОСОБА_3 та ще одним їхнім знайомим злочину ( а.с. 102-104).
-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.10.2020 р. з відеозаписом до нього, який був досліджений у порядку ст.359 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_3 при проведенні зазначеної слідчої дії надав свідчення, практично ідентичні тим, які останній давав в судовому засіданні. Зокрема детально розповів як за попередньою змовою разом ОСОБА_4 та ще одним знайомим відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_7 (а.с. 105- 107);
В даних протоколах жодних зауважень чи доповнень від обвинувачених, про те що працівники поліції примушували їх давати саме такі покази не відмічено.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинувачених та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Згідно роз`яснень даних в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах проти власності», грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності" роз`яснено, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Беручи до увагисукупність наведених і оцінених доказів, суд вважає, що вони є логічними і послідовними та відтворюють реальну картину подій, що мала місце між обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і особою матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та потерпілим ОСОБА_15 , а тому знаходить винуватість обвинувачених доведеною повністю.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, як повторне, з застосування насильства яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб; та дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна поєднаного з застосування насильства яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Відтак, визначаючи міру покарання обвинуваченим по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Також при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен

віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

При цьому, суд бере до уваги роз`яснення, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема п.1, згідно якого, суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та п. 3 в якому наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали). Відтак, обираючи певний вид та міру покарання (строк, розмір, суму), суд окремо щодо кожного кримінального правопорушення і кожної конкретної особи повинен ураховувати, чи є воно необхідним і достатнім для виправлення особи, запобігання скоєнню як нею, так і іншими особами злочинів, а також зважати на інші обставини в провадженні, які можуть вплинути на вибір судом певних його видів і міри.

Окрім того, при призначенні покарання обвинуваченим суд враховує обставини правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обставин по справі не встановлено.

Помякшуючими відповідальність обставинами суд визнає те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, добровільно частково відшкодували завдані потерпілому збитки.

Враховується, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання, має молодий вік, потерпілий просить його суворо не карати.

Відтак, з огляду на те що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої підсудний не уникав, ураховуючи другорядну роль кари як мети покарання, поведінку ОСОБА_3 за період кримінального провадження, корисливий мотив злочину, розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілого, що обставин, котрі обтяжують покарання, у справі не встановлено, суд, приходить до переконання, що до ОСОБА_12 слід застосувати покарання у вигляді позбавлення волі, однак на мінімальний термін передбачений санкцією інкримінованої йому статті, яке буде для нього необхідне та достатнє.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд бере до уваги те, що він, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив тяжкий злочин, негативно характеризується по місцю навчання, має молодий вік, потерпілий просить його суворо не карати.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від реального відбування покарання та застосувавши ст. 76 КК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 12 жовтня 2020, тобто з часу його фактичного затримання відповідно до ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.10.2020.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 /двох/ років шести місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки.
Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 1, 2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон марки Redmi 7A Matte Black 2 Gb Ram 16 Gb Rom, із захисним склом, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити в потерпілого (а.с. 84-85).

Вирок може бути оскаржений сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1