Справа № 157/169/21
Провадження №1-кп/157/75/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2021 року за №0000009, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Раків Ліс, Камінь-Каширського району, Волинської області, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без освіти, не одружений, не працевлаштований, судимий вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 3 квітня 2020 року,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 17 січня 2021 року близько 21 год., перебуваючи за за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту, умисно, кулаком лівої руки завдав один удар в ділянку ока колишньої дружини ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці обличчя, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю і пояснив, що 17 січня 2021 року, знаходячись у будинку по місцю проживання своєї сестри ОСОБА_7 , кулаком руки наніс удар у ділянку ока колишній дружині ОСОБА_6 , з якою після розірвання шлюбу, ще певний час проживав разом, і шкодує про скоєне та просить його не карати, призначити йому покарання у виді штрафу, який сплатить, заробивши гроші, або виконання робіт, і також пояснив, він просив пробачення у потерпілої неодноразово.

Окрім визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у заподіянні потерпілій ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

З показань у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , зокрема, вбачається, що 17 січня 2021 року ввечері, коли вона та її колишній чоловік ОСОБА_4 знаходились у житловому будинку по АДРЕСА_2 , то останній наніс їй кулаком руки удар в ділянку ока, він чого вона впала. Обвинувачений просив у неї вибачення, однак пробачати вона йому не бажає і хоче, щоб він більше ніколи до неї не наближався.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дав показання про те, що коли він 17 січня 2021 року зайшов до сусідки ОСОБА_7 , у якої проживає її брат ОСОБА_4 , то побачив, що на порозі лежала потерпіла ОСОБА_6 без свідомості, а обвинувачений тримав її за голову і обтирав водою, коли ж потерпіла отямилася, то, вставши, дійшла до ліжка та присіла.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 26 січня 2021 року з фототаблицями до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту детально показала, зокрема, механізм нанесення їй обвинуваченим удару, а саме, кулаком лівої руки в область ока.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 11 від 20 січня 2021 року, у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці обличчя. Дане тілесне ушкодження утворились від дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючої поверхні останнього (останніх), за механізмом удар, з мінімальною кількістю однієї контактуючої дії, терміном утворення в межах 2-3 діб на момент обстеження. Враховуючи морфологічні ознаки виявленого тілесного ушкодження, не виключається, що воно могло утворитись в час та при обставинах вказаних у постанові та потерпілою. Виявлене тілесне ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді синця в ділянці обличчя по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, які узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю доведена.

Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працевлаштований, вину у вчиненні кримінального проступку визнав.

Обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, відсутні. Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею кримінального правопорушення, означає, що особа не тільки визнає свою вину та дає правдиві показання, просить вибачення у потерпілого, але й негативно оцінює кримінальне правопорушення, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому.

Під час судового розгляду кримінального провадження зазначені обставини у своїй сукупності, що свідчило б про щире каяття обвинуваченого, не знайшли свого підтвердження.

Формальні прохання про вибачення, адресовані потерпілій, а також прохання про призначення покарання то у виді штрафу, то у виді громадських робіт, за відсутності інших зазначених обставин, не можуть свідчити про щире каяття, і, на глибоке переконання суду, зумовлені загрозою понесення обвинуваченим передбаченого законодавством за вчинення зазначеного кримінального проступку покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 1 грудня 2020 року, яке набрало законної сили 4 січня 2021 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Таким чином, враховуючи характер кримінального правопорушення, яке відносить до кримінальних проступків, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, і те, що останній вину визнав повністю, а також обставину, що обтяжує покарання, і конкретні обставини вчинення кримінального проступку, суд дійшов висновку, що доцільно та необхідно призначити покарання ОСОБА_4 у виді громадських робіт на строк 120 годин.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в тому числі і відносно потерпілої, яка є його колишньою дружиною.

Підстав для призначення більш м`якого виду покарання, тобто у виді штрафу, суд не вбачає, як і, з огляду на визнання обвинуваченим своєї вини, покарання у більшому розмірі.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1