ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/8569/16-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/313/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді - ОСОБА_2 ,
- суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.12.2020,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотання про виконання процесуальної дії надсилання копії постанови про закриття кримінального провадження.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , слідчий суддя керувався положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України.
Не погодившись з постановленим процесуальним рішенням слідчого судді, 03.02.2021 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.12.2020 та постановити нову, якою повернути справу до Дзержинського районного суду м. Харкова для вирішення питання щодо можливості розгляду справи по суті.
Вважає оскаржуване судове рішення необґрунтованим, постановленим з порушенням вимог КПК України.
Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляції учасники розгляду справи до суду апеляційної інстанції не прибули.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч. 2 ст. 422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без учасників розгляду справи, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч. 4 ст. 405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.
У ч. 1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора при досудовому розслідуванні.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 17.12.2020 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали до суду скаргу, у якій просили слідчого суддю зобов`язати слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 надіслати копію постанови від 24.11.2018 року про закриття кримінального провадження за №0000068 від 17.03.2016 року. Також просили суд покласти контроль за виконанням судового рішення на процесуального керівника..
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя як на підставу прийняття такого рішення посилався на те, що вказані заявником оскаржені дії, не входять до вичерпного переліку, зазначеного у частині 1 статті 303 КПК України, а тому у відповідності до частини 4 статті 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються основними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Для вирішення питання щодо строку оскарження ухвали слідчого судді необхідно здійснити аналіз і тлумачення вказаних вище норм КПК з урахуванням вимог Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), рішень ЄСПЛ і Конституційного Суду України, норм КПК про загальні засади кримінального провадження.

Серед основних засад судочинства Конституція України визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Усталеною правовою позицією ЄСПЛ є те, що право на доступ до суду є елементом права на справедливий суд, гарантований ст. 6 Конвенції. У Рішенні «Голдер проти Об`єднаного Королівства», яке є основоположним у контексті тлумачення права на доступ до суду, ЄСПЛ зауважив, що «право доступу до правосуддя є однією з невід`ємних складових права, гарантованого п. 1 ст. 6. Це не поширювальне тлумачення, яке покладає нові зобов`язання на Договірні Держави: цей висновок ґрунтується на термінології першого речення п. 1 ст. 6, прочитаного в контексті даної статті, з урахуванням предмета та мети нормативного договору, яким є Конвенція, а також загальних принципів права» (п. 36).

У статті 24 КПК закріплено положення такої засади кримінального провадження, як забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно ж до ч. 1 цієї статті кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За викладених обставин слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з чим погоджується і апеляційний суд.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Крім того, колегія суддів зазначає, що при викладенні апеляційних вимог необхідно враховувати які процесуальні рішення має право ухвалювати апеляційний суд у відповідності до ч. 3 ст. 407 КПК України та те, що скарга слідчим суддею по суті не розглядалась.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.12.2020щодо відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотання про виконання процесуальної дії надсилання копії постанови про закриття кримінального провадження залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді