Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/622/21
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суду Житомирської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,н., уродженця с.Чорнорудка, Бердичівського (Ружинського) району, Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючий в Козятинському ДЕПО на посаді слюсара-механіква, освіта середньо-спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ОСОБА_5 18.04.2021 р. близько 14 год. 00 хв. знаходячись у дворі свого домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , займався господарськими роботами.
В цей час, до території двору домогосподарства ОСОБА_5 , прийшов раніше знайомий ОСОБА_4 , з яким ОСОБА_5 будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочав словесний конфлікт.
В ході даного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 взявши з двору свого домогосподарства металеві вила та тримаючи їх двома рука, знаходячись поблизу вхідних дверей, що за вказаною адресою, наніс один удар в область грудної клітки ОСОБА_4 .
В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колотих поранень грудної клітки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечним для життя в момент їх спричинення.
Дії ОСОБА_5 які виразились у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.
Під час досудового розслідування 30.04.2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_6 , була укладена угода про визнання винуватості.
Така угода відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 121 ч. 1 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, узгоджують вид покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.
Сторони розуміють наслідки вимог ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом. (ст. 389-1 КК України).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, просили її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому зрозумілі, він визнає вину в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.
Потерпілий ОСОБА_4 просить призначити обвинуваченому покарання визначене чинним законодавством України.
Також, потерпілий ОСОБА_4 надав заяву, в якій надає згоду прокурору у кримінальному провадженні на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469 КПК України.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, а саме: умиснеому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно, без примусу, тиску, погроз.
Суд встановив, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро кається.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно ст.. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_6 . Враховуючи викладене, з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про доцільність та достатність призначення останньому покарання, необхідного для його виправлення у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 роки.
Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Одночасно суд визнає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 65, 66, 67, 75, 76 КК України, ст. ст. , 314, 368-371, 373, 374, 376, 392-395, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (Два) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 попереднє затримання, а саме з 18.04.2021 року по 21.04.2021 року.
Речові докази по справі, а саме: дві частини вил, змиви речовини бурого кольору, куртка, светр, які перебувають на обліку та зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, після набрання вироком законної сили знищити.
Роз`яснити , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .