Справа № 128/387/21
Провадження №11-кп/801/845/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 04.06.2021 року про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Виска Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , маючого неповну середню освіту, неодруженого, до засудження непрацюючого, раніше судимого:
- 13.07.2001 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.229-6, ч.2 ст. 229-6 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст.46-1 КК України виконання вироку відстрочено терміном на 1 рік, штраф 340 грн.
- 23.07.2002 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.1 ст. 309 , ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22.10.2003 року згідно постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 14.10.2003 року за ст. 81 КК України умовно-достроково;
- 05.04.2007 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі , ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 07.06.2007 року вирок змінений застосовано ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
- 28.03.2008 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 03.01.2012 року згідно постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 23.12.2011 року за ст. 81 КК України;
- 10.04.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст. 186. ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі;
- 18.08.2017 року Вінницьким міським судом за ч.2 ст. 309. ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 18.08.2017 року по кінцю строку.
засудженого вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2019 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

за участі сторін провадження:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
засудженого: ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.06.2021 року клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія №81» відносно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення за ст. 81 КК України задоволено.

Звільнено ОСОБА_7 від відбуття подальшого покарання вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 18.10.2019 за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі - умовно-достроково з невідбутим строком відбування основного покарання в 11 місяців 12 днів.

Прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 04.06.2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив тяжкий умисний корисливий злочин, не виправдав довіру суду та надану можливість виправитися після попередніх рішень про відбуття покарання з випробуванням та умовно-дострокових звільнень. На даний час ОСОБА_7 вважаєтся раніше судимим за шістьма вироками протягом 20112017 років, тому вказане не може свідчити про його виправлення, а лише підтверджує його стійку злочинну спрямованість та схильність до вчинення злочинів.
Судом не враховано, що засуджений відбуваючи покарання у ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81» з 13.01.2020 року по теперішній час не отримував заохочення за другий квартал 2020 року, а перебуваючи у ДУ « Вінницька установа виконання покарань 1 » засуджений двічі притягувався у 2019 році за злісні порушення умов відбування покарання. Засуджений ОСОБА_7 залучався до оплачуваної суспільно- корисної праці лише у січні, лютому, березні, квітні, вересні 2020 року та січні 2021 року, що свідчить про нестійку правослухняну поведінку засудженого, а епізодичне працевлаштування свідчить про відсутність сумлінного ставлення до праці.
За вказаних обставин, хоча формально відбутий ОСОБА_7 строк покарання і узгоджується з вимогами ч.3 ст. 81 КК України , проте у даному випадку суд безпідставно застосував до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду , викладених в судовому рішенні фактичним обставинам справи, порушень вимог кримінального процесуального закону.

Вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 мотивовано тим, що він працює на промисловій зоні в ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81», отримує заробітну плату, з повагою відноситься до адміністрації установи, щиро розкаюється у скоєному, спілкується з матір`ю, яка хворіє на онкологічну хворобу та потребує його допомоги.
Посилання прокурора на те, що він неодноразово судимий, на думку ОСОБА_7 , не мають жодного відношення до умовно-дострокового звільнення, оскільки він щиро розкаюється, став на шлях виправлення, працевлаштований, тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора з викладених у ній підстав, просив задоволити, в задоволенні апеляційної скарги засудженого просив відмовити, захисника ОСОБА_9 , який просив задоволити апеляційну скаргу засудженого, в задоволенні апеляційної прокурора просив відмовити, засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив задоволити вимоги його апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, в задоволенні апеляційної скарги засудженого слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.
Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів судового провадження вбачається, що суд першої інстанції неповно та не всебічно дослідив особу засудженого та інші необхідні обставини для прийняття правильного рішення, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2019 року .
Початок строку: 16.05.2018 року, кінець строку: 16.05.2022 року.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на повному та всебічному аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, однак належних висновків для себе не зробив та знову став на шлях вчинення злочинів.
Необхідну частину покарання для застосування ст. 81 КК України за формальними ознаками засуджений ОСОБА_7 відбув 16.01.2021 року.
В даному випадку строк, який фактично відбув ОСОБА_7 є недостатнім для об`єктивного висновку, що засуджений за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно характеристики, виданої ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81» від 21.01.2021 року, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 16.05.2018 року, з 18.05.2018 року утримувався у ДУ « Вінницька установа виконання покарань № 1», де до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази, заохочення не отримував, характеризувався негативно.
З 13.01.2020 року ОСОБА_7 відбуває покарання у ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81», за час відбування покарання в установі характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.
Відповідно до довідки про наявність стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_7 від 21.01.2021 року за виконання покладених обовязків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці оголошено подяку наказ № 50-зас від 10.04.2020 року, наказ № 136-зас від 15.10.2020 року, за належне додержання правил поведінки встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку, добросовісне виконання постановлених завдань, проявлену корисну ініціативу в роботах по благоустрою установи та прилеглої території колонії згідно ч.5 ст. 118 КВК України оголошено подяку наказ №5- від 15.01.2021 року; за виявлення та вилучення мобільного телефону оголошено догану постанова б/н від 10.01.2019 року, постанова б/н від 27.06.2019 року.

Наявність заохочення, підтримання соціальних відносин із рідними самі по собі не можуть бути визнані достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки не доводять виправлення засудженого та сумлінність його поведінки протягом всього строку відбування покарання .

Дотримання режиму відбування покарання, ввічливі відносини з працівниками адміністрації установи виконання покарання, а також виконання їх законних вимог є виключно обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки.
Як убачається з матеріалів провадження, докази на підтвердження сумлінної поведінки і ставлення до праці під час всього строку відбування покарання ОСОБА_7 відсутні.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.
Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно -дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Також суд апеляційної інстанції враховує те, що відносно ОСОБА_7 раніше застосовувалось умовно-дострокове звільнення, однак він продовжував злочинну діяльність, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , що він довів своє виправлення не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення, оскільки враховуються дані про поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання.
Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що Вінницький районний суд неправильно застосував ст. 81 КК України, внаслідок чого ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційною інстанцією.
Апеляційна скарга прокурора з наведених в ній мотивів підлягає до задоволення.
Враховуючи доводи апеляційної скарги прокурора, обставини провадження, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення подання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія №81», застосування до ОСОБА_7 ст. 81 КК України, оскільки дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з поданням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати умовно- дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого.
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 04.06.2021 року скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Відмовити у задоволенні клопотання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія № 81» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3