Провадження №: 1-і/755/14/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001256від 22.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:

у провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 перебуває вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 .

Прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 подано клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду передано для розгляду судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання прокурора мотивовано існуванням ризиків, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, будучи обізнаним із санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, буде незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх, з метою схилити їх до дачі неправдивих показів у судовому засіданні;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наразі офіційно не працевлаштований.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю підтримав клопотання прокурора і просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного клопотання, оскільки у ОСОБА_3 є місце реєстрації, де він може перебувати під домашнім арештом. Ризики, викладенні в клопотанні, є необґрунтованими.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думки учасників кримінального провадження, приходить до такого.

Так, згідно п. 1 абз. 6 Закону України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) № 558-ІХ від 13 квітня 2020 року (далі - ЗУ «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення») встановлено у разі неможливості, у визначений КПК строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьої статті 35 КПК України, або розглянути головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому законом.

У зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_7 перебуває на лікарняному, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Згідно зі ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під обґрунтованою підозрою на стадії судового розгляду суд розуміє існування фактів та інформації, які здатні переконати неупередженого спостерігача в тому, що певна особа (група осіб) могла вчинити злочин, у такому випадку наявні докази об`єктивно пов`язують цю особу (групу осіб) із певним злочином. При цьому, критерій обґрунтованості підозри зовсім не вимагає того, щоб ці докази були достатніми для того, щоб визнати особу винуватою та забезпечити її засудження, але мають бути достатніми (вагомими) для того, щоб виправдати подальше існування заходів забезпечення судового розгляду. Такий стандарт доказування є найнижчим і не передбачаєнаявностідостовірногознання про вчинення особою злочину.

Як вбачається з клопотання, обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на рапорті від 22 квітня 2021 року, протоколі огляду місця події від 21 квітня 2021 року, протоколі допиту потерпілого від 22 квітня 2021 року, протоколах допиту свідків від 22 квітня 2021 року, протоколі пред`явлення для впізнанняза фотознімками з потерпілим від 22 квітня 2021 року та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Перелік вище зазначених матеріалів, а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначений в обвинувальному акті, на даний момент у своїй сукупності є вагомим та здатен переконати неупередженого спостерігача у тому, що обвинувачений ОСОБА_3 міг вчинити злочин, передбачений ч. 1ст. 121 КК України. При цьому, суд не вдається у тонкощі кримінально-правової кваліфікації та вирішення питання доведеності його вини, оскільки дослідження зібраних стороною доказів, здійснюватиметься під час судового розгляду у судовому засіданні, а їх оцінка у нарадчій кімнаті.

Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке.

Суд враховує, що запобігання ризику переховування, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_3 від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства, а тому вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_3 , оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів та за яке передбачено покарання до 8 років позбавлення волі.

Також суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обізнаний про місця їх проживаннята може схиляти останніх до дачі неправдивих показів, що може негативно вплинути на хід судового розгляду. Надаючи оцінку можливості ОСОБА_3 вплинути на потерпілого та свідків, суд враховує те, що згідно чинного законодавства суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано і ризик передбачений п. 5 ч. 1ст. 177 КПК України, зважаючи на те що обвинувачений ОСОБА_3 не має стабільного джерела прибутку, та свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, тому перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Водночас суд критично ставиться до заявлених ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки прокурором у клопотанні дані ризики лише формально зазначені, при цьому жодним чином не обґрунтовані фактичними даними.

Слід зазначити, що розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, майновий стан обвинуваченого, його вік, соціальні зв`язки, той факт, що він неодружений, не працює, раніше не судимий, а також доведеність прокурором у клопотанні та під час судового розгляду, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам. Тому клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.

Підстав для обрання до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, суд не вбачає.

Крім того, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли суд має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи вказані вище обставини підозри у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, також дають підстави суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 314-318,369-372, 376КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах 60 днів, тобто до 13 вересня 2021 року включно.
Ухвала судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали буде проголошено19 липня 2021 року о 15 год 00 хв.
Суддя ОСОБА_1