Провадження № 1-кс/760/5993/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001630 від 16.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст.187, ч. 4 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, подане в рамках кримінального провадження № 00001630 від 16.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст.187, ч. 4 ст. 189 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що У провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001630 від 16.06.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст.187, ч. 4 ст. 189 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спланували викрадення громадянина Республіки Литва ОСОБА_7 .

Реалізуючи попередню домовленість та свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 спланували приїзд ОСОБА_7 з Великобританії до України.

Так, 15.06.2021 приблизно о 12:30 год. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 авіарейсом з аеропорту «Лутон» ОСОБА_9 прибули до аеропорту «Київ» (Жуляни), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час, ОСОБА_6 повела ОСОБА_7 до невстановленого автомобілю служби «Таксі», який був припаркований біля виходу з аеропорту та вони попрямували за адресою: АДРЕСА_2 , яку вказала ОСОБА_6 водію автомобілю.

Так, 15.06.2021 у денну пору доби, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де їх чекали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посягаючи на недоторканість людини, яка охороняється і гарантується ст. 5 Конституції України, діючи умисно, з метою викрадення ОСОБА_7 відкрито, всупереч волі потерпілого, силоміць заштовхали останнього на другий поверх прибудинкового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим здійснили викрадення останнього.

Після чого, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , продовжуючи утримувати ОСОБА_7 проти його волі у вказаному будинку, погрожували йому фізичної розправою та завдавали тілесних ушкоджень по різних частинах тіла потерпілого, за допомогою клейкої стрічки зав`язали останньому руки та ноги, тим самим позбавляючи можливості останнього залишити вказаний будинок.

В подальшому 16.06.2021, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заштовхали потерпілого ОСОБА_7 до салону автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, усі разом попрямували до станції метро «Лівобережна» у м. Києві, де висадили з автомобілю потерпілого ОСОБА_7 та попрямували у невідомому напрямку.

Крім того, ОСОБА_4 за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 15.06.2021 у денну пору доби, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на другому поверсі прибудинкового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився потерпілий ОСОБА_7 вирішили заволодіти чужим майном з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , вступивши у злочинну змову між собою та розділивши між собою злочинні ролі. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 погрожували йому фізичної розправою та завдавали тілесних ушкоджень по різних частинах тіла потерпілого, за допомогою клейкої стрічки зав`язали останньому руки та ноги, тим самим позбавляючи можливості останнього залишити вказаний будинок та мішати протиправним діям останніх, тим самим застосували насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. В цей час, ОСОБА_6 , згідно відведеної їй злочинній ролі стояла поряд та спостерігала, щоб ніхто з сторонніх осіб не бачив їх протиправних дій.

Як вказує у клопотанні прокурор, ОСОБА_4 за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, групою осіб, нанесли декілька ударів кулаками рук та ногами в область грудної клітини, живота та спини та за допомогою рушника здійснювали удушшя потерпілого ОСОБА_7 , який лежав на підлозі, в результаті чого останній втрачав свідомість. В цей час, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заволоділи чужим майном, яке належить ОСОБА_7 , а саме: гаманцем, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє та грошовими коштами у розмірі 8500 гривень, тим самим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 15.06.2021 у денну пору доби, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на другому поверсі прибудинкового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, переслідуючи намір та бажання скоїти вимагання чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вступив у попередню змову із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , направлену на вимагання чужого майна, а саме грошових коштів належних потерпілому ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , погрожували потерпілому фізичної розправою та завдавали тілесних ушкоджень по різних частинах тіла потерпілого, від чого останній втрачав свідомість та за допомогою клейкої стрічки зав`язали останньому руки та ноги, тим самим позбавляючи можливості останнього залишити вказаний будинок.

Перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вкололи потеплілому у ліве передпліччя невідому речовину зі шприца та пояснили, що це смертельна отрута, що сприймалось потерпілими реальною погрозою, тим самим почали вимагати від потерпілого ОСОБА_7 надання їм грошових коштів в обмін на антидот.

Прокурор у клопотанні вказує, що ОСОБА_7 під погрозами своєму життю, з метою убезпечення себе від гибелі, передав на вимогу останніх грошові кошти загальною сумою 580230 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись протиправно отриманим майном на власний розсуд, тим самим довівши свій спільний злочинний умисел направлений на вимогу передачі чужого майна, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства до кінця.

У результаті спільних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальних збитків на загальну суму 580230 гривень, що є особливо великими розмірами.

17.06.2021 року проведено невідкладний обшук приміщення номеру № НОМЕР_2 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 вилучені предмети, які потребують проведення відповідних експертиз та можуть бути причетні до вчинення злочинів, знаряддя злочину, а саме:

-мобільний телефон марки «Iphone X», imei: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone 5c», іmеі: НОМЕР_4 , поміщений до спец. пакету № KIV 2139682,
-банківські картки № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 поміщено в спец. пакет KIV2134679,
-ноутбук «Lenovo» NO: PFGXBO114017 та зарядний пристрій до нього поміщено до спец пакету № EXPO323448;
-8 банкнот номіналом фунтів 1 банкнота 200 гривень, 1 банкнота 200 гривень, 1 банкнота 50 гривень,
-8 аркушів формату А 4 два з яких містить чорнові записи . «розписка», які поміщені до спец пакету № SUD2101640,
-банківська картка № НОМЕР_8 , поміщено до спец пакету №KIV2137501.
Вказані речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001630 від 16.06.2021, про що винесена вмотивована постанова слідчим слідчого відділу про визнання речовим доказом.
В клопотанні поставлено питання про накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, що вилучене 17.06.2021 року під час обшуку приміщення номеру № НОМЕР_2 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Крім того, прокурор вказав, що із поданим клопотанням прокурор звернувся із пропуском строків на звернення, а тому просив даний строк поновити.

В обґрунтування причин пропуску строку на звернення до суду із клопотанням прокурор зазначив, що матеріали клопотання із ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.06.2021 про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків надійшли на адресу Солом`янської окружної прокуратури м. Києва 24.06.2021 року. Проте, у зв`язку із тією обставиною, що 26.06.21 28.06.2021 року були вихідними днями, клопотання для усунення недоліків було передане прокурору ОСОБА_10 лише 30.06.2021 року, та 02.07.2021 року надіслано до Солом`янського районного суду м. Києва.

Представник третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_11 , у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відповідною телефонограмою.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути подане клопотання за відсутності адвоката у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, 17.06.2021 року проведено невідкладний обшук в приміщення номеру № НОМЕР_2 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 вилучені предмети, які потребують проведення відповідних експертиз та можуть бути причетні до вчинення злочинів, знаряддя злочину, а саме:

-мобільний телефон марки «Iphone X», imei: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone 5c», іmеі: НОМЕР_4 , поміщений до спец. пакету № KIV 2139682,
-банківські картки № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 поміщено в спец. пакет KIV2134679,
-ноутбук «Lenovo» NO: PFGXBO114017 та зарядний пристрій до нього поміщено до спец пакету № EXPO323448;
-8 банкнот номіналом фунтів 1 банкнота 200 гривень, 1 банкнота 200 гривень, 1 банкнота 50 гривень,
-8 аркушів формату А 4 два з яких містить чорнові записи . «розписка», які поміщені до спец пакету № SUD2101640,
-банківська картка № НОМЕР_8 , поміщено до спец пакету №KIV2137501.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.06.2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку приміщення номеру № НОМЕР_2 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 .
Постановою старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_12 про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 17.06.2021 року вилучені під час проведення обшуку приміщення номеру № НОМЕР_2 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 , речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №00001630 від 16.06.2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, як встановлено під час судового розгляду з урахуванням обставин кримінального провадження №00001630 від 16.06.2021року, є достатні підстави вважати, що майно на яке прокурор просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови 17.06.2021 та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки зазначене майно може мати значення для доказування факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім цього, відповідно до абзацу другого частини десятої статті 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, дослідивши зазначені обставини слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного, а тому приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про арешт майна.

Щодо клопотання прокурора про поновлення процесуальних строків на звернення із клопотанням до суду, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З наведеного вбачається, що законодавцем припускається можливість пропущення процесуального строку, та можливість його поновлення з урахуванням наявності поважності для цього причин.

Тому слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, про те, що клопотання про арешт майна, подано з пропущенням процесуальних строків, та вважає причини поновлення такого строку обґрунтованими, з урахуванням того, що матеріали клопотання та ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.06.2021 року прокурором фактично отримано 30.06.2021 року, клопотання про арешт майна після усунення недоліків було надіслано до суду 02.07.2021 року, тобто в межах 72 год. встановлених ухвалою слідчого судді.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасових заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту.

З урахуванням вказаних обставин для забезпечення проведення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, слідчий суддя дійшов остаточного висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно, оскільки необхідність арешту доведена прокурором.

Керуючись ст.ст. 117, 131, 132, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку приміщення номеру № НОМЕР_2 готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

-мобільний телефон марки «Iphone X», imei: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone 5c», іmеі: НОМЕР_4 , поміщений до спец. пакету № KIV 2139682,
-банківські картки № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 поміщено в спец. пакет KIV2134679,
-ноутбук «Lenovo» NO: PFGXBO114017 та зарядний пристрій до нього поміщено до спец пакету № EXPO323448;
-8 банкнот номіналом фунтів 1 банкнота 200 гривень, 1 банкнота 200 гривень, 1 банкнота 50 гривень,
-8 аркушів формату А 4 два з яких містить чорнові записи «розписка», які поміщені до спец пакету № SUD2101640,
-банківська картка № НОМЕР_8 , поміщено до спец пакету №KIV2137501.
Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1