Справа № 567/416/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
потерпілих цивільних позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представників потерпілих - цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

цивільного позивача ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000002 по обвинуваченню ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Острог Рівненської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

встановив:

02 січня 2019 року близько 09 год. 20 хв. ОСОБА_11 , керуючи автомобілем марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , між с.Михайлівка та с.Шлях Острозького району Рівненської області, рухаючись ділянкою автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, на 189 км + 700 м, на якій наявна лінія горизонтальної розмітки «1.5», яка поділяє смуги протилежних напрямків, із встановленим дорожнім знаком №1.13 із табличками №7.12 та 7.2.1 із значенням «5 км», не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу для руху, де здійснив зіткнення передньою лівою частиною свого автомобіля із лівою передньою частиною автомобіля «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався на зустріч, під керуванням ОСОБА_5 із пасажирами ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ОРЕL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травматичного розриву сухожилку розгинаючого 4-го пальця лівої кисті, забою обох кистей, підшкірної гематоми в області лоба зліва, синців верхніх та нижніх повіках обох очей, припухлості лівого променевого-зап`ястного суглобу. Комплекс тілесних ушкоджень у вигляді розриву сухожилку розгинаючого 4-го пальця лівої кисті, забою обох кистей та припухлості м`яких тканин лівого променево-зап`ястного суглобу відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я, а також симптомокомплекс у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми в області лоба зліва та синців на верхніх та нижніх повіках обох очей відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, які виникли від дії тупих предметів (без відображення індивідуальних особливостей травмуючої поверхні), якими могли бути частини салону транспортного засобу (автомобіля) при ДТП.

Також, водій автомобіля «RENАULТ МEGANЕ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота, розриву сечового міхура, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а також симтомокомплекс ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Пасажир автомобіля «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , яка в момент зіткнення транспортних засобів перебувала на передньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому в/з лівого передпліччя зі зміщенням, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я.

Окрім того, водій автомобіля «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді - закритого багатоуламкового внутрішньо суглобового перелому дистального метаепіфозу лівої стегнової кістки із зміщенням, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я.

В прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і шкідливими наслідками, що настали, перебуває грубе порушення ОСОБА_11 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та п.12.6 ґ) Правил дорожнього руху України - поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю:

а) автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам - не більше 80 км/год.;

б) транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років - не більше 70 км/год;

в) вантажним автомобілям, що перевозять людей у кузові, та мопедам - не більше 60 км/год;

г) автобусам (за винятком мікроавтобусів) - не більше 90 км/год;

ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год, на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав та пояснив, що у день та час, вказаний в обвинувальному акті він керував автомобілем марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухався з м.Острог в напрямку до м.Рівне. На ділянці дороги після с.Михайлівка керований ним автомобіль почало виносити на зустрічну смугу, так як дорожнє покриття на даній ділянці дороги було слизьким, та не впорався з керуванням і виїхав на смугу зустрічного руху. Пояснив, що він намагався уникнути зіткнення, однак останнього уникнути не вдалося та керований ним автомобіль передньою лівою частиною зіткнувся з передньою лівою частиною автомобіля марки «RENAULT MЕGANE», який рухався у зустрічному напрямку. Пояснив, що в результаті ДТП він отримав багатоуламковий перелом бедренної кістки, з приводу чого перебував на лікуванні. Вказав, що він отримав посвідчення водія та його водійський стаж становить близько 10 років. Зазначив, що ділянка дороги на якій відбулося ДТП йому знайома та по ній він неодноразово проїжджав раніше. Пояснив, що після ДТП він не вживав заходів для відшкодування потерпілим завданих збитків, оскільки перебував на лікуванні, водночас погоджується з тим, що така шкода повинна бути їм відшкодована. Разом з тим, підсудний ОСОБА_11 в ході судового розгляду заявлені до нього цивільні позови не визнавав з підстав, викладених у відзивах на позовні заяви, та наприкінці судового розгляду у судових дебатах цивільні позови заявлені потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також позов заявлений цивільним позивачем ОСОБА_10 визнав в повному обсязі.

Суд встановив, що обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та винуватість підсудного ОСОБА_11 у їх вчиненні, знайшли підтвердження у зібраних на досудовому слідстві та перевірених у судовому засіданні доказах.

Суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, окрім тих, які просить дослідити прокурор і з чим погодились інші учасники судового провадження.

Вина ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, окрім його зізнавальних пояснень, доведена в ході судового розгляду на підставі показів потерпілих і свідків та сукупністю інших доказів, зібраних в ході досудового розслідування, які перевірено в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 02.01.2019 р. близько 09 год. 20 хв. вона керувала автомобілем марки «RENAULT MEGANE», який належить ОСОБА_10 , та їхала з м.Здолбунів в напрямку м.Острог. В автомобілі, окрім неї перебували ОСОБА_6 , яка сиділа поруч біля неї на передньому пасажирському сидінні, а також на задньому сидінні сидів ОСОБА_10 . Під час руху автомобілем раптово та неочікувано для неї на зустріч їй виїхав автомобіль марки «OPEL VECTRA», під керуванням як вона згодом дізналася ОСОБА_11 . Вона намагалася уникнути зіткнення, спрямовуючи керований нею автомобіль вправо на узбіччя, однак зіткнення уникнути не вдалося. Вона рухалась зі швидкістю близько 40 км/год, оскільки ділянка дороги, де відбулося зіткнення була слизькою через незначну ожеледь. Пояснила, що в результаті ДТП вона отримала тілесні ушкодження, перелік яких вірно зазначений в обвинувальному акті, з приводу чого перебувала на лікуванні впродовж 2 місяців, спочатку в м.Острозі та згодом в м.Дубно. Після ДТП вона впродовж 3 тижнів не вставала і не могла ходити, внаслідок заподіяних травм вона пережила фізичний та психологічний біль. Пояснила, що в рахунок відшкодування матеріальної шкоди вона отримала від ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування в розмірі близько 8500 грн. Зазначила, що підсудний ОСОБА_11 будь-якої участі у витратах, пов`язаних з її лікуванням не приймав, завдану їй дорожньо-транспортною пригодою шкоду не відшкодував, вибачення не попросив та всіляко уникав спілкування з нею, а тому заявлений цивільний позов до підсудного ОСОБА_11 підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. При визначенні міри покарання для підсудного вбачає за доцільне призначити йому реальну міру покарання, пов`язану з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 02.01.2019р. близько 09 год. 20 хв. вона їхала в автомобілі марки «RENAULT MEGANE», під керуванням ОСОБА_5 , та перебувала на передньому пасажирському сидінні. Раптово ОСОБА_5 голосно вигукнула, що на них «летить машина» та на смузі по якій вони рухались відбулося зіткнення з іншим автомобілем марки «OPEL VECTRA», та після зіткнення автомобіль марки «RENAULT MEGANE» опинився у кюветі. В результаті зіткнення вона отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого передпліччя, з приводу чого перебувала на амбулаторному лікуванні, їй було накладено гіпс з яким вона ходила впродовж 4,5 місяці. Пояснила, що завдану їй в результаті ДТП шкоду не відшкодовано, підсудний після ДТП жодного разу не поцікавився її станом здоров`я. Внаслідок ушкодження лівої руки вона впродовж тривалого часу не мала змоги рукою повноцінно працювати. Заявлений нею цивільний позов до підсудного ОСОБА_11 підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. При визначенні міри покарання вказала на доцільність призначення підсудному самого суворого покарання, яке пов`язане з позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 02.01.2019р. він в якості пасажира їхав у належному йому на праві власності автомобілі марки «RENAULT MEGANE», яким керувала ОСОБА_5 . Неподалік м.Острог під час руху їм на зустріч виїхав автомобіль марки «OPEL VECTRA» з яким відбулося зіткнення. Вказав, що ОСОБА_5 , керуючи належним йому автомобілем, рухалася зі швидкістю близько 40-50 км/год, водночас інший автомобіль марки «OPEL VECTRA» рухався зі швидкістю близько 100 км/год. В результаті ДТП він тілесних ушкоджень не отримав, водночас належному йому автомобілю в результаті ДТП було завдано механічних пошкоджень, автомобіль ремонту не підлягає та вартість завданого йому матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля становить 193 662, 62 грн., з яких 100 000 грн. погодилася відшкодувати страхова компанія, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_11 , який керував іншим автомобілем марки «OPEL VECTRA». Вказав, що заявлений ним цивільний позов до підсудного ОСОБА_11 підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що 02.01.2019 р. близько 09 год. 20 хв. вона з ОСОБА_11 , який є її цивільним чоловіком, та своєю матір`ю ОСОБА_15 їхали з м.Острог до м.Рівне в автомобілі марки «OPEL VECTRA», яким керував ОСОБА_11 . Вона сиділа поруч біля ОСОБА_11 на передньому пасажирському сидінні. З якою швидкістю їхав ОСОБА_11 вона не звернула уваги. На ділянці дороги між с.Михайлівка та с.Шлях автомобіль попав у вибоїну і машина стала некерованою. Відбулося занесення автомобіля і він виїхав на зустрічну смугу, де на зустріч їхав інший автомобіль марки «RENAULT MEGANE» з яким відбулося зіткнення. В результаті ДТП вона, її мати ОСОБА_15 та ОСОБА_11 отримали різного характеру тілесні ушкодження, водночас зазначила, що потерпілою себе не вважає. Після зіткнення вона вийшла з автомобіля, допомогла вийти своїй матері та ОСОБА_11 , а також підійшла до іншого автомобіля з яким відбулося зіткнення, щоб поцікавитись чи потрібна допомога. В подальшому вона викликала швидку медичну допомогу. Зазначила, що вона та її мати ОСОБА_15 пропонували для потерпілої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої шкоди грошові кошти в розмірі 3000 доларів США, однак остання повідомила, що розмір завданої шкоди становить 8500 доларів США, та вони остаточно не змогли домовитись про розмір шкоди, який підлягає відшкодуванню для ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що 02.01.2019р. вона з донькою ОСОБА_13 та ОСОБА_11 їхали з м.Острог до м.Рівне в автомобілі марки «OPEL VECTRA», яким керував ОСОБА_11 . Вона сиділа на задньому пасажирському сидінні та з якою швидкістю рухався ОСОБА_11 вона не звертала уваги. Під час руху керований ОСОБА_11 автомобіль розвернуло та відбулося зіткнення з іншим автомобілем, безпосередньо моменту зіткнення вона не пригадує. В результаті ДТП вона, її донька та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження. Вказала, що претензій до ОСОБА_11 не має, потерпілою себе не вважає.

Покази допитаних в судовому засіданні підсудного, потерпілих та свідків узгоджуюються між собою щодо часу та місця вчинення кримінального правопорушення, є послідовними, відтак не викликають сумніву в їх достовірності та суд приймає їх як належні докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого йому злочину.

З витягу з ЄРДР №0000002 від 02.01.2019 р. встановлено, що Острозьким ВП ГУНП в Рівненській області 02.01.2019р. було розпочато досудове розслідування по факту ДТП, яке відбулося 02.01.2019р. на 189 км + 700 м а/д сполученням Городище-Рівне-Старокостянтинів між с.Михайлівка та с.Шлях Острозького району Рівненської області за участю автомобіля марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , 1985 р.н., та автомобіля марки «RENAULT MEGANE», під керуванням ОСОБА_5 , 1983 р.н. Внаслідок ДТП водії та пасажири обох транспортних засобів отримали тілесні ушкодження (т.2 а.с.1).

Згідно рапорту чергового працівника поліції ОСОБА_16 від 02.01.2019р., цього дня о 10 год. 40 хв. від фельдшера ЕШМД м.Острог ОСОБА_17 надійшло повідомлення по телефону про ДТП, яке сталося на а/д Городище-Рівне-Старокостянтинів поблизу с.Шлях Острозького району Рівненської області за участю автомобілів марки «Рено Меган» та «Опель Вектра», в результаті ДТП п`ятеро осіб було доставлено у приймальне відділення Острозької ЦРЛ (т.2 а.с.5).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.01.2019р. з план-схемою місця ДТП та доданими ілюстративними таблицями - місцем дорожньо-транспортної пригоди є 189 км + 700 м ділянки а/д Городище Рівне Старокостянтинів між с.Михайлівка і с.Шлях Острозького району Рівненської області. В ході огляду встановлено, що ДТП сталося за участю двох легкових автомобілів, а саме : автомобіля марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля марки «RENAULT MЕGANE», про що свідчать осипи та уламки частин і агрегатів транспортних засобів протяжністю 12 метрів, що знаходяться поблизу автомобіля «RENAULT MEGANE». Після ДТП автомобіль марки «RENAULT MEGANE» знаходиться за межами лівого узбіччя та автомобіль марки «OPEL VECTRA» знаходиться частково на правій смузі руху та частково на правому узбіччі. На проїзній частині дороги в місці ДТП будь-яких слідів гальмування та слідів тертя шин не виявлено. Описано характер механічних пошкоджень транспортних засобів. В ході огляду здійснювалось фотографування та додані до протоколу огляду ілюстративні таблиці з місця ДТП відображають місце події, місце розташування автомобілів та характер механічних пошкоджень в результаті ДТП, а також дорожні знаки, розташовані в напрямку м.Рівне неподалік місця ДТП, які попереджають про слизьку дорогу та ожеледицю протяжністю 5 км (т.2 а.с.6-28).

Згідно ухвали слідчого судді Острозького районного суду від 03.01.2019р. на автомобіль марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіль марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було накладено арешт та постановлено зберігати дані транспортні засоби на арешт майданчику Острозького ВП ГУНП в Рівненській області до моменту скасування відповідного рішення про арешт (т.2 а.с.40-41).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 11.03.2020р. та дослідженого у судовому засіданні відеозапису перебігу слідчого експерименту, свідок ОСОБА_13 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, надала покази та підтвердила, що 02.01.2019р. в момент ДТП за кермом автомобіля марки «RENAULT MEGANE» був ОСОБА_11 , а також повідомила про свої дії після ДТП (т.2 а.с.104-105).

З довідки «Острозької ЦРЛ» від 13.02.2019р. вбачається, що 02.01.2019р. після ДТП ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 були доставлені автомобілем «швидкої допомоги» до приймального відділення Острозької ЦРЛ та госпіталізовані, окрім ОСОБА_6 , яка після накладеної гіпсової лангети від госпіталізації відмовилася (т.2 а.с.111-112).

Згідно довідки КНП «Острозька ЦРЛ» від 13.02.2019р. ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 02.01.2019р. по 05.01.2019р. (т.2 а.с.113).

Відповідно до довідки КНП «Дубенська ЦРЛ» від 12.04.2019р. ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 05.01.2019 р. по 25.01.2019р. з діагнозом закрита травма живота, розрив сечового міхура, струс головного мозку (т.2 а.с.121).

Згідно довідки КНП «Острозька ЦРЛ» від 13.02.2019р. ОСОБА_13 перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 02.01.2019р. по 14.01.2019р. (т.2 а.с.114).

Відповідно до довідки КП «Рівненська обласна клінічна лікарня» від 13.05.2019р. ОСОБА_11 перебував на стаціонарному лікуванні в обласному центрі ортопедії, травматології та вертебрології з 02.01.2019р. по 23.01.2019р. (т.2 а.с.126).

Згідно довідки КНП «Острозька ЦРЛ» від 08.11.2019р. токсикологічна експертиза на наявність алкоголю у крові ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , які 02.01.2019 р. були госпіталізовані до КНП «Острозька ЦРЛ» внаслідок ДТП, не проводилась (т.2 а.с.119).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №27 від 02.05.2019р. при госпіталізації 02.01.2019р. ОСОБА_5 у хірургічне відділення Острозької ЦРЛ у неї лікарями діагностовано «закрита тупа травма живота, розрив сечового міхура, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій поперекового відділу хребта, забій грудної клітки, верхніх і нижніх кінцівок». При госпіталізації 05.01.2019р. ОСОБА_5 у хірургічне відділення Дубенської ЦРЛ у неї лікарями діагностовано «Закрита травма живота, розрив сечового міхура, струс головного мозку». Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 виникли від дії тупих предметів (без відображення індивідуальних особливостей травмуючої поверхні), якими могли бути частини салону транспортного засобу (автомобіля) при ДТП, під час перебування її за кермом транспортного засобу (автомобіля). Симтомокомплекс ушкоджень у ОСОБА_5 у вигляді закритої тупої травми живота, розриву сечового міхура згідно з п.2.1.3 к) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995р.) відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Симтомокомплекс ушкоджень у ОСОБА_5 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку згідно із п.2.3.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я. Всі інші тілесні ушкодження у ОСОБА_5 згідно із п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, відомі обставини справи, вирогідніше всього, що ОСОБА_5 під час ДТП перебувала за кермом транспортного засобу (автомобіля). Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , відомих обставин справи, виникнення їх внаслідок самопадіння з висоти власного зросту маловірогідно. Враховуючи наявність розриву сечового міхура та проведення оперативного втручання по життєвим показам, клінічної картини черепно-мозкової травми, можна зазначити, що вказані ушкодження у ОСОБА_5 могли утворитися незадовго до поступлення її на стаціонарне лікування в Острозьку ЦРЛ, а саме 02.01.2019р. (т.2 а.с.134-135).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №26 від 02.05.2019р. при зверненні ОСОБА_6 у приймальне відділення Острозької ЦРЛ у неї лікарем травматологом діагностовано «закритий уламковий перелом в/з лівого передпліччя зі зміщенням». Вищевказане тілесне ушкодження у ОСОБА_6 виникло від дії тупих предметів (без відображення індивідуальних особливостей травмуючої поверхні), якими могли бути частини салону транспортного засобу (автомобіля) при ДТП та згідно із п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995 р.) відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я. Враховуючи відомі обставини справи, вирогідніше всього, що потерпіла ОСОБА_6 під час ДТП перебувала на передньому пасажирському сидінні у сидячому або близько до нього положенні. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , відомих обставин справи, виникнення їх внаслідок самопадіння з висоти власного зросту маловірогідно. Враховуючи відсутність ознак консолідації (зрощення) в місцях перелому лівої верхньої кінцівки, можна зазначити, що вказане ушкодження у ОСОБА_6 могло утворитись незадовго до звернення її за медичною допомогою в Острозьку ЦРЛ, а саме 02.01.2019р. (т.2 а.с.130-131).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №38 від 21.05.2019р. при госпіталізації 02.01.2019р. ОСОБА_13 в неврологічне відділення Острозької ЦРЛ у неї лікарями діагностовано «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, травматичний розрив сухожилку розгинача 4-го пальця лівої кисті, забій обох кистей», також лікарями описано підшкірну гематому в області лоба зліва, синці верхніх та нижніх повік обох очей, припухлість лівого променево-зап`ястного суглобу. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_13 виникли від дії тупих предметів (без відображення індивідуальних особливостей травмуючої поверхні), якими могли бути частини салону транспортного засобу (автомобіля) при ДТП, під час перебування її за кермом транспортного засобу (автомобіля). Комплекс тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 у вигляді травматичного розриву сухожилку розгинача 4-го пальця лівої кисті, забою обох кистей та припухлості м`яких тканин лівого променево-зап`ястного суглобу згідно із п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995 р. ) відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я. Симтомокомплекс ушкоджень у ОСОБА_13 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми в області лоба зліва та синців на верхніх та нижніх повіках обох очей згідно із п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 , відомих обставин справи, виникнення їх внаслідок самопадіння з висоти власного зросту маловірогідно. Враховуючи наявність описаних лікарями синців, припухлості м`яких тканин, підшкірної гематоми, клінічної картини черепно-мозкової травми, травматичного розриву сухожилку, можна зазначити, що вказані ушкодження у ОСОБА_13 могли утворитись незадовго до поступлення її на стаціонарне лікування в Острозьку ЦРЛ, а саме 02.01.2019р. (т.2 а.с.138-139).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №39 від 21.05.2019р. при госпіталізації 02.01.2019р. ОСОБА_11 в травматологічне відділення Острозької ЦРЛ у нього лікарями діагностовано та рентгенологічно підтверджено «закритий багатоуламковий перелом дистального метаепіфізу лівої стегнової кістки зі зміщенням». При госпіталізації 02.01.2019р. ОСОБА_11 в центр ортопедії, травматології і вертебрології Рівненської ОКЛ, у нього лікарями діагностовано «закритий багатоуламковий внутрішньосуглобовий перелом дистального метаепіфізу лівої стегнової кістки зі зміщенням». Вищевказане тілесне ушкодження в ОСОБА_11 виникло від дії тупих предметів (без відображення індивідуальних особливостей травмуючої поверхні), якими могли бути частини салону транспортного засобу (автомобіля) при ДТП, під час перебування його в якості пасажира транспортного засобу (автомобіля) та згідно із п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995 р. ) відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я. Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження, відомі обставини справи, вірогідніше всього, що ОСОБА_11 під час ДТП перебував на пасажирському сидінні транспортного засобу (автомобіля). Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження у ОСОБА_11 , відомі обставини справи, виникнення його внаслідок самопадіння з висоти власного зросту маловірогідно. Враховуючи відсутність ознак консолідації (зрощення) в місцях перелому лівої стегнової кістки, проведення оперативного втручання, можна зазначити, що вказане ушкодження в ОСОБА_11 могло утворитися незадовго до поступлення його на стаціонарне лікування в Острозьку ЦРЛ, а саме 02.01.2019р. (т.2 а.с.154-155).

Згідно комісійного висновку судово-медичної експертизи №12 від 22.01.2020р. при госпіталізації 02.01.2019р. у учасників ДТП були виявлені такі види, локалізація і характер тілесних ушкоджень : а) у ОСОБА_13 за період її стаціонарного лікування з 02 по 14.01.2019р. у Острозькій ЦРЛ в ділянці голови: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, поєднана із підшкірною гематомою лобної ділянки зліва і синцями верхніх та нижніх повік обох очей; в ділянці верхніх кінцівок : травматичний розрив сухожилку розгинача 4-го пальця лівої кисті, забій обох кистей, припухлість лівого променево-зап`ястного суглобу; б) у ОСОБА_11 за період його стаціонарного лікування 02.01.2019р. в Острозькій ЦРЛ і з 02.01.2019р. по 23.01.2019р. в Рівненській ОКЛ в ділянці нижніх кінцівок : закритий багатоуламковий внутрішньосуглобовий перелом дистального метаепіфізу лівої стегнової кістки зі зміщенням. Виходячи з описаного вище характеру ушкоджень на тілах учасників даної ДТП можна висловитись про те, що в жодному з них не відобразились типові специфічні контактні ознаки травмування до тих чи інших специфічних деталей салону автомобіля (тобто такі ідентифікуючі ознаки, які властиві лише водію чи пасажиру, а саме : відбитки ременів безпеки, рульового колеса, окремих деталей панелі приладів чи інших деталей салону певної форми і розмірів, тощо) і всі тілесні ушкодження слід відносити до характерних, тобто таких, які зазвичай виникають в осіб, що знаходяться в салоні автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди. Отже, за відсутності специфічних контактних ушкоджень на тілах учасників даної ДТП, відсутності даних експертиз біологічних об`єктів з салону автомобіля (групової та індивідуальної належності, молекулярно-генетичних ознак), одорологічних та дактилоскопічних експертиз слідів із деталей управління автомобіля (кермо, важіль коробки передач тощо), встановивши характер і особливості деформації кузова автомобіля Opel Vectra, р.н. НОМЕР_3 , викладені у Висновку експерта №3.1-138/19 від 08.04.2019р. судової інженерно-транспортної експертизи (пошкодження балки підсилювача переднього бампера, нижньої панелі передка, верхньої поперечини рамки радіатора, радіатора, переднього лівого крила, капоту; з напрямком дії деформуючого зусилля спереду назад та справа наліво відносно повздовжньої осі автомобіля) та вид транспортної травми (зіткнення автомобілів передніми частинами під кутом) достовірно встановити місцезнаходження в салоні вказаного автомобіля ОСОБА_13 на момент ДТП немає можливості, тобто вона могла отримати відмічені у неї ушкодження, перебуваючи як на місці водія, так і на місці пасажира даного транспортного засобу (т.2 а.с.144-151).

Суд не приймає до уваги висновки судово-медичних експертиз № 38 та № 39 від 21.05.2019р. в частині місця перебування ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в салоні на місці пасажира та водія відповідно, оскільки такі висновки мають характер припущення, водночас в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_11 та з показів свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 судом достовірно встановлено, що за кермом автомобіля марки «OPEL VECTRA» під час ДТП, яке мало місце 02.01.2019р., перебував ОСОБА_11 , водночас ОСОБА_13 перебувала на передньому пасажирському сидінні.

Згідно довідки «Рівненського обласного центру з гідрометеорології» від 22.01.2019р. судом встановлено, що 02.01.2019р. близько 09 год. 20 хв. на 189 км + 700 м а/д Городище-Рівне-Старокостянтинів, що між с.Шлях та с.Михайлівка Острозького району Рівненської області зафіксовано наступні погодні умови : хмарно, температура повітря близько 1 градуса тепла, опадів та інших атмосферних явищ не спостерігалось видимість не погіршувалась (10 км), світанок розпочався о 07 год. 38 хв., сонце зійшло о 08 год. 16 хв. (т.2 а.с.157).

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-36/19 від 25.01.2019р. на момент проведення експертного дослідження робоча гальмівна система та система рульового керування автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , знаходились у стані повної відмови. Несправності, що призвели до повної відмови робочої гальмівної системи та системи рульового керування автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , виникли під час ДТП. Так як несправностей чи пошкоджень, які виникли до ДТП в досліджуваних системах автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , не виявлено, а тому питання про можливість їх виявлення водієм перед ДТП позбавлене змісту з технічної точки зору (т.2 а.с.178-184).

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-35/19 від 24.01.2019р. на момент експертного дослідження гальмівна та рульова системи автомобіля «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , знаходились у стані повної відмови. Несправності, які призвели до повної відмови робочої гальмівної системи та системи рульового керування досліджуваного автомобіля «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , виникли під час ДТП. Так як несправностей, які виникли до ДТП в досліджуваних системах автомобіля «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , не виявлено, а тому питання про можливість їх виявлення водієм перед виїздом позбавлене змісту з технічної точки зору (т.2 а.с.166-170).

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 3.3.Т-65/19 від 28.05.2019р. матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, станом на 02.01.2019р. в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, складає 215 669, 80 грн. (т.2 а.с.204-231).

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-138/19 від 08.04.2019р. контактування транспортних засобів відбулося між передньою лівою (кутовою) частиною автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , і лівою передньою частиною автомобіля «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 . Зіткнення автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , з автомобілем «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , відбулося на смузі руху проїзної частини а/д Городище - Рівне Старокостянтинів, в напрямку руху до м.Острог в межах зафіксованої в копії протоколу огляду місця ДТП від 02.01.2019 р. та схемі до нього ділянки осипу частин та агрегатів ТЗ (т.2 а.с.190-196).

Згідно висновку судової інженерно транспортної експертизи № 3.1.-736/19 від 05.11.2019р. в дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_11 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.1 та п.12.6 ґ) ПДР України, тобто рухатись керованим ним транспортним засобом , враховуючи дорожню обстановку, з такою швидкістю руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, однак не більше ніж дозволена швидкість руху на даній ділянці дороги 90 км/год. В дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 не мала технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів , шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування. В діях ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які б з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням ДТП. Дії водія автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_11 не відповідають вимогам п.12.1 ПДР, та при швидкості руху 91-110 км/год (згідно показань водія ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 ) - п.12.6 ґ) ПДР, при чому невідповідність дій ОСОБА_11 вимогам п.12.1 ПДР з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (т.2 а.с.237-241).

Відповідно до змісту досудової доповіді Острозького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області вбачається, що ОСОБА_11 проживає з співмешканкою ОСОБА_13 , офіційно не працює, громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає. З врахуванням інформації, що характеризує особу підсудного, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_11 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень (т.1 а.с.78-80).

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Дослідивши безпосередньо всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина підсудного ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань підсудного, потерпілих та свідків, які узгоджуються між собою, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами, яким суд дав належну оцінку.
Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд вважає їх допустимими, достатніми та достовірними, такими, що узгоджуються між собою, в зв`язку з чим суд вважає доведеною винність ОСОБА_11 у скоєнні злочину.
Порушень вимог КПК України під час отримання доказів по даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, які мали б наслідком визнання їх неналежними або недопустимими, судом не встановлено.
Таким чином, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення знайшло своє підтвердження у суді в повному обсязі та його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Водночас суд не вбачає підстав для зазначення у кваліфікації дій підсудного ОСОБА_11 таких дій як порушення правил експлуатації транспорту, як про це зазначено у обвинувальному акті, оскільки в ході судового розгляду не було встановлено порушення підсудним ОСОБА_11 таких правил та згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-36/19 від 25.01.2019р. несправностей чи пошкоджень, які виникли до ДТП в досліджуваних системах автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , виявлено не було.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України кваліфікується як тяжкий злочин, за вчинення якого не передбачено альтернативного виду покарання, окрім як позбавлення волі.

Судом не встановлено обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_11 .

Беручи до уваги особу підсудного ОСОБА_11 , суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується посередньо, непрацевлаштований, є особою, якій безстроково встановлено другу групу інвалідності (по зору та опорно-руховому апарату), на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, завданий потерпілим збиток не відшкодував, здійснює догляд за матір`ю ОСОБА_18 , яка згідно висновку ЛКК №123/837 від 28.07.2021р. не здатна до самообслуговування та після отриманої травми потребує тривалого стороннього догляду.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи визнання підсудним своєї вини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_11 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Такого ж висновку в частині можливості виправлення підсудного без ізоляції від суспільства дійшов орган пробації у наданій до суду досудовій доповіді.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, вид і строк призначеного покарання, обставини, що характеризують особу підсудного, поведінку підсудного та його ставлення до потерпілих після вчинення кримінального правопорушення, відсутність будь-якого відшкодування на користь потерпілих за шкоду заподіяну внаслідок скоєного злочину, та вважає за необхідне встановити його строком на 2 роки.

При вирішенні цивільних позовів заявлених до підсудного ОСОБА_11 суд виходить з наступного.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_11 та ОСОБА_19 про стягнення з кожного з них по 150 000 грн. моральної шкоди, а також про стягнення з ОСОБА_11 витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 10 000 грн., мотивуючи тим, що в результаті ДТП, винуватцем якої є ОСОБА_11 , вона отримала тілесні ушкодження з приводу чого тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні : з 02.01.2019 р. по 05.01.2019р. в хірургічному відділенні Острозької ЦРЛ та з 05.01.2019р. по 25.01.2019 р. в хірургічному відділенні Дубенської ЦРЛ. За час лікування було проведено операцію на сечовому міхурі, після якої вона впродовж тривалого часу вимушена була використовувати сечовий катетер та дренажний мішок, що створювало їй суттєві незручності при пересуванні, та впродовж двох місяців вона потребула сторонньої допомоги. В подальшому вона тривалий час вимушена була дотримуватись спеціального харчування, не переохолоджуватись, не піднімати важкі речі, проходити періодичне лікування, що призвело до порушення нормального ритму її життя. Вказує, що не може в повному обсязі продовжувати активне життя та здійснювати певні дії, які їй були раніше досяжні. ОСОБА_11 після ДТП її станом здоров`я не цікавився, участі у витратах на її лікування не приймав, будь-якого відшкодування з його сторони вона не отримувала. Внаслідок вчиненого ОСОБА_11 кримінального правопорушення їм було завдано моральну шкоду, яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях, було порушено звичний спосіб її життя впродовж тривалого часу. Протиправними діями підсудного їй було спричинено тілесні ушкодження в результаті яких вона пережила фізичний біль та нервовий стрес, внаслідок перенесених переживань у неї погіршився сон, її звичні життєві зв`язки зазнали істотних змін, перенесений нею стрес негативно впливає на роботу та повсякденне життя. Постійна стурбованість, пригніченість та відсутність душевної рівноваги негативно впливає на її спілкування з оточуючими. Внаслідок пережитого вона втратила відчуття внутрішньої рівноваги, їй складно відчувати себе у безпеці та вона переживає страх з приводу того, що подібне може трапитись у майбутньому.

Позовну вимогу заявлену до другого відповідача ОСОБА_19 про стягнення моральної шкоди у розмірі 150 000 грн., потерпіла ОСОБА_5 обгрунтовує тим, що автомобіль марки «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_19 , а відтак він як власник джерела підвищеної небезпеки також повинен нести передбачену законом відповідальність за завдану їй шкоду.

Окрім того, з позовом до підсудного ОСОБА_11 звернулася потерпіла ОСОБА_6 , в якому заявила вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., обгрунтовуючи тим, що у зв`язку з отриманими під час ДТП ушкодженнями вона зверталась за медичною допомогою до Острозької ЦРЛ 02.01.2019р. з діагнозом закритий уламковий перелом в/з лівої ліктьової кістки зі зміщенням, де їй на руку було накладено гіпс та рекомендовано огляд травматолога по місцю проживання. В подальшому вона продовжувала амбулаторне лікування в Ярмолинецькій ЦРЛ. У зв`язку з отриманою травмою вона протягом тривалого часу відчувала фізичний біль у місці травми, також зважаючи на свій вік переживала чи правильно зростеться кістка, що в загальному призводило до погіршення стану здоров`я. Впродовж лікування вона зверталася до лікуючого лікара зі скаргами на головний біль, недомагання та болі в серці. Враховуючи, що ліва рука була загіпсована, вона потребувала сторонньої допомоги у домашніх та побутових справах (одягнутись, помитись, приготувати їсти, придбати продукти харчування тощо). Безпорадний стан пригнічував її та впливав на емоційний стан. На даний час травмована рука у місці перелому при зміні погоди та переохолодженні дається взнаки та починає боліти. ОСОБА_11 її станом здоров`я не цікавився та не прагнув в будь-який спосіб їй допомогти, як і не приймав участі у витратах на лікування.

Також, з позовом до підсудного ОСОБА_11 звернувся цивільний позивач ОСОБА_10 , в якому заявив вимогу про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 93 662, 62 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн., мотивуючи тим, що йому на праві власності належить автомобіль марки «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , та внаслідок ДТП, що мало місце 02.01.2019р., винуватцем якої є підсудний ОСОБА_11 , вищевказаний автомобіль було пошкоджено. В добровільному порядку ОСОБА_11 завдану шкоду не відшкодував, що й спонукало його звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , 2011 р.в., внаслідок пошкодження у ДТП (станом на дату ДТП - 02.01.2019р.) №37/19 від 15.07.2019р. вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу складових, що підлягають заміні складає 201 515, 82 грн. Ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження складає 193 662, 62 грн. Таким чином, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження в ДТП станом на 02.01.2019р. складає 193 662, 62 грн.

Вказує, що ремонт автомобіля не проводився, так як в нього відсутні грошові кошти, окрім того автомобіль знаходиться на арешт майданчику Острозького ВП ГУНП в Рівненській області згідно ухвали Острозького районного суду від 02.01.2019р.

З огляду на те, що експертом встановлено, що вартість відновлювальних робіт значно вища ніж ринкова вартість транспортного засобу на момент ДТП, а тому відшкодуванню підлягає вартість транспортного засобу в розмірі 193 662, 62 грн.

Враховуючи, що страхова компанія, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , погодилась на часткове відшкодування в межах страхової суми (ліміту відповідальності) на одного потерпілого в розмірі 100 000 грн., а тому розмір матеріальної шкоди, який підлягає до стягнення з підсудного ОСОБА_11 становить 93 662,62 грн.

Вказує, що внаслідок кримінального правопорушення йому також було завдано і моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, емоційному стресі, негативних переживаннях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням свого майна. У зв`язку з пошкодженням автомобіля та тривалим перебуванням його на арешт майданчику, він з 02.01.2019 р. і по даний час позбавлений можливості використовувати належний йому транспортний засіб для власних потреб, так як він знаходиться в технічно несправному стані, а кошти на його ремонт чи придбання іншого транспортного засобу у нього відсутні.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Беручи до уваги доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а також з урахуванням доводів, наведених потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та цивільним позивачем ОСОБА_10 , як на підставу своїх вимог, та беручи до уваги визнання підсудним позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених до підсудного позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

З огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, а також обсяг заподіяної потерпілим шкоди, глибину та тривалість їх моральних страждань внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, та враховуючи те, що підсудний не відшкодував у добровільному порядку завдану ним шкоду, що призвело до необхідності потерпілих звертатися до суду, тривалість розгляду кримінального провадження, суд з урахуванням засад розумності та справедливості, приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з підсудного на користь потерпілих та цивільного позивача моральної шкоди у заявленому ними розмірі, а саме: на користь ОСОБА_5 150 000 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_6 10 000 грн. моральної шкоди, та на користь ОСОБА_10 5 000 грн. моральної шкоди.

Відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними діями, має на меті, як компенсацію потерпілому завданих збитків, так і запобігання вчиненню злочинцем неправомірних дій у майбутньому.
Суд також наголошує, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Окрім того, з підсудного ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 підлягає стягненню 93 662, 62 грн. матеріальної шкоди, завданої останньому внаслідок пошкодження належного йому автомобіля марки «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_2 , розмір якої підтверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «RENAULT MEGANE», д.н.з НОМЕР_2 , 2011р.в., внаслідок пошкодження у ДТП №37/19 від 15.07.2019р., який не спростований підсудним та його захисником.

При вирішенні позовної вимоги потерпілої ОСОБА_5 заявленої до другого відповідача ОСОБА_19 про стягнення моральної шкоди в розмірі 150 000 грн. суд виходить з наступного.

ОСОБА_19 у відзиві на позовну заяву заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що не зважаючи на те, що він є власником автомобіля марки «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , проте 02.01.2019р. таким автомобілем на законних підставах володів його син ОСОБА_11 . Вказує, що він як власник автомобіля не причетний до ДТП, статусу підозрюваного чи обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не має, а відтак він є неналежним відповідачем.

З досліджених судом доказів встановлено, що 02.01.2019р. в результаті ДТП, винуватцем якої є підсудний ОСОБА_11 , ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Автомобіль марки «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував підсудний ОСОБА_11 належить його батькові ОСОБА_19 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_4 . Доводи ОСОБА_5 про те, що на ОСОБА_19 як на власника джерела підвищеної небезпеки покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Чинне законодавство не передбачає положень відповідно до яких відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП повинно здійснюватися одночасно і власником автомобіля, і володільцем/користувачем автомобіля, якщо це не одна і таж сама особа.

З огляду на те, що 02.01.2019р. під час ДТП транспортний засіб марки «OPEL VECTRA», д.н.з. НОМЕР_3 , перебував у законному володінні підсудного ОСОБА_11 , та саме останній, а не його батько, є винуватцем ДТП, а відтак саме на підсудного ОСОБА_11 законом покладено обов`язок відшкодувати завдану шкоду.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги ОСОБА_5 заявленої до ОСОБА_19 про відшкодування моральної шкоди, а тому у задоволенні позову ОСОБА_5 в цій частині слід відмовити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 в ході судового розгляду не застосовувався, клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення п`яти судових експертиз у даному кримінальному провадженні становлять 11 288 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_11 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз у вказаному розмірі.
На підставі ст.ст.1, 2, 100, 118, 124, 370-371, 373-374 КПК України, -

ухвалив :

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_11 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Повідомити ОСОБА_11 , що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, попередити його, що він протягом іспитового строку не повинен вчиняти нового злочину.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_11 та ОСОБА_19 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. та витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 10 000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_11 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання: с.Проскурівка, Ярмолинецького району Хмельницької області) моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_11 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_10 (зареєстроване місце проживання: с.Проскурівка, Ярмолинецького району Хмельницької області) матеріальну шкоду в розмірі 93 662 (дев`яносто три тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 62 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 11 288 (одинадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) грн.
Скасувати арешт на майно, а саме автомобіль марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіль марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було накладено згідно ухвали слідчого судді Острозького районного суду від 03.01.2019р., місце зберігання майданчик транспортних засобів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області.

Речові докази :

- автомобіль марки «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_7 , сірого кольору після вступу вироку у законну силу повернути власнику ОСОБА_10

- автомобіль марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_8 , коричневого кольору після вступу вироку у законну силу повернути власнику ОСОБА_19 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1