Номер провадження: 11-сс/813/917/21
Номер справи місцевого суду: 521/7440/21 1-кс/521/2506/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру заставивідносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Махуд-Мектеб, Нефтекумського району, Ставропольського краю, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, зі слів перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах та працюючого у службі таксі «Індрайв», місця реєстрації на території України не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (оренда), раніше судимого Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.187 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України у кримінальному провадженні №0000651, внесеному в ЄРДР 24.05.2021 року,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2021 року було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 , тазастосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 23.07.2021 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Крім того, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вирішив не визначати підозрюваному ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, адже злочин вчинено із застосуванням насильства.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В своїй апеляційній скарзі, захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою з наступних підстав:

-підозра, висунута ОСОБА_6 не обґрунтована та не підтверджується доказами, наданим до клопотання слідчого, фактично ґрунтується на показах потерпілого, який перебував у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння;

-ризики, заявлені слідчим у клопотанні необґрунтовані та не підтверджені;

-слідчим суддею не приділено уваги, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, зокрема постійне місце проживання, працевлаштований, перебуває у фактичних шлюбних відносинах зі своєю співмешканкою, яка є вагітна та непрацевлаштована і фактично перебуває на утриманні підозрюваного ОСОБА_6
-На підставі викладеного, захисник підозрюваного в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судове засідання апеляційного суду не був доставлений, оскільки в вимогах апеляційної скарги захисника не заявлено клопотання про розгляд справи за участю підозрюваного.

Крім того, в судове засідання апеляційного суду прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, не з`явився, причин своєї неявки не повідомив з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Згідно ч.1 ст.406 КПК України суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності

Враховуючи належне сторін про день та час розгляду справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також мотиви не визначення розміру застави.
За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000651, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України.
У межах даного кримінального провадження 24.05.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України (а.п.21-22), санкції яких передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк та позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна відповідно, тобто відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України є особою, до якої може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Твердження апеляційної скарги захисника стосовно того, що підозра є необґрунтованою, на думку апеляційного суду, не узгоджуються із нормами закону та фактичними обставинами, з огляду на таке.
Підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою злочину, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру. Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за наступних підстав.
Так, згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що 24.05.2021 року, приблизно о 00:00 годині, перебуваючи у м. Одеса по вул. Варненська, 16, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, з метою вчинення злочину проти власності потерпілої особи, під`їхав на своєму транспортному засобі марки «Mercedes C220», державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, в кузові седан, до потерпілого ОСОБА_12 , який перебував на зупинці громадського транспорту за вищевказаною адресою.
В подальшому, потерпілий ОСОБА_12 підійшов до транспортного засобу марки «MercedesC220» державний номер НОМЕР_1 , та відчинив задні двері. В цей час ОСОБА_11 , діючи відповідно до визначеної йому ролі, з метою утримання потерпілого ОСОБА_12 та позбавлення його можливості залишити вказаний автомобіль, підійшовши ззаду до останнього, із застосуванням фізичної сили, шляхом поштовху, протиправно, всупереч волі потерпілого, заштовхав його до салону транспортного засобу марки «MercedesC220» державний номер НОМЕР_1 , де в той час вже знаходились ОСОБА_6 , який перебував за кермом вищевказаного автомобілю та ОСОБА_10 , який знаходився в салоні автомобілю на задньому пасажирському сидінні.
Після цього, за версією слідства, ОСОБА_6 , діючи спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб, утримуючи потерпілого у вказаному транспортному засобі покинули місце вчинення кримінального правопорушення.
Згідно клопотання, по невстановленому на даний час досудовим розслідуванням маршруту, останні пересувались на вказаному автомобілі по території міста Одеси разом із ОСОБА_12 , погрожуючи весь час перебування останнього в салоні автомобіля фізичною розправою, зґвалтуванням, наносячи тілесні ушкодження та погрожуючи ножом.
В невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час до ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 приєдналась невстановлена особа, яка також погрожувала потерпілому ножом та наносила тілесні ушкодження
За версією слідства, вказані особи, перебуваючи в автомобілі відкрито відібрали у ОСОБА_12 належний йому телефон Iphone 7 вартістю 8 тис. грн. та вимагали в останнього розблокувати смартфон, на що ОСОБА_12 відмовив. Також у потерпілого, ОСОБА_6 , діючи спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленою особою, відкрито відібрали грошові кошти в сумі 100 грн. та банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності не має.
Згідно клопотання, не отримавши від ОСОБА_12 інформації, необхідної для розблокування викраденого телефону, перебуваючи у АДРЕСА_2 , неподалік АЗС «ОККО», приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_6 зупинив автомобіль, після чого ОСОБА_10 дістав потерпілого із салону авто утримуючи руками за шию та стиснув її, відчого останній втратив свідомість та упав на землю. ОСОБА_6 , діючи спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленою особою залишили потерпілого неподалік проїжджої частини та втекли з місця події з викраденим майном.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 , апеляційний суд наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.05.2021 року (а.п.8-9); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 24.05.2021 року (а.п.10-12);протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24.05.2021 року (а.п.17-18); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення від 24.05.2021 року (а.п.19-20).
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності, допустимості та їх достатності відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що з огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Слідчий суддя вказав, що відомостей, які повідомлені прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , достатньо для висновку про те, що раціональні підстави для підозри у скоєнні зазначених суспільно небезпечних діянь об`єктивно існують і підтверджують підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому діянь. Не виявлено чогось необґрунтованого чи довільного і апеляційним судом.
З огляду на вказані вище обставини апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри та про можливу причетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України.
Крім того, слід зазначити, що стаття 279 КПК України передбачає, що в разі виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 КПК України.
Такими підставами для зміни повідомлення про підозру є: непідтвердження будь-якої події злочину, що інкримінується підозрюваному; відсутність в діяннях особи складу злочину; недоведеність участі підозрюваного у вчиненні одного або декількох злочинів з числа тих, що ставляться йому в вину у повідомленні про підозру; непідтвердження обставин, що обтяжують відповідальність; встановлення обставин, що змінюють оцінку і кваліфікацію вчинку (замах, закінчений злочин, повторність, продовжуваний злочин); встановлення обставин, що тягнуть зміну оцінки ступеню співучасті підозрюваного в злочині (або деяких з них), в тому числі закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав відносно інших осіб; встановлення обставин, що пом`якшують відповідальність; наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення підозрюваним злочину, що не інкримінувався йому раніше.
Доводи захисника про те, що підозра фактично ґрунтується на показах потерпілого, який перебував у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, спростовуються протоколом допиту потерпілого, у якому чітко та послідовно викладено обставини подій, що не надає апеляційному суду підстав для визнання такого доказу недопустимим.
Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого та висновками слідчого судді стосовно існування ризиків що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, які обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, суспільно-небезпечним характером таких кримінальних правопорушення, особою підозрюваного, який раніше судимий, є громадянином Російської Федерації, стороною захисту не надано доказів законності його перебування на території України, офіційно не працевлаштований, зі слів перебуває у фактичних шлюбних відносинах та працює у службі таксі «Індрайв», однак підтверджень цьому не надано.
Також апеляційний суд погоджується з тим, що доведений ризик, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які вже допитані на стадії досудового розслідування, однак можуть під незаконним впливом підозрюваного змінити свої покази під час судового розгляду.
Крім того, апеляційний суд вважає доведеним існування ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, який обумовлений тим, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, скоєні з застосуванням насильства, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.
Апеляційний суд не погоджується із доводами апеляційної скарги щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_6 соціальних зв`язків, оскільки стороною захисту не надано доказів законності його перебування на території України та офіційного працевлаштування, а з огляду на обставини вчинення інкримінованих злочинів, на переконання апеляційного суду, перебування у фактичних шлюбних відносинах не свідчить про те, що родинні та соціальні зв`язки є настільки міцними та впливовими на поведінку підозрюваного, щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
Таким чином, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Апеляційний суд, враховуючи те, що злочин вчинено із застосуванням насильства, у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, погоджується з висновками слідчого судді, який обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, скоєння іншого кримінального правопорушення, ризиків незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також особу підозрюваного, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.
Керуючись ст. 177, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 23.07.2021 року відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України у кримінальному провадженні №0000651, внесеному в ЄРДР 24.05.2021 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4