Справа №522/3733/21
Провадження №1-кс/522/2357/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 про арешт майна,-

УСТАНОВИВ:
Слідчий СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.

СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000180 від 17.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за наступних підстав.

16.02.2021 до чергової частини відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій вона просить прийняти міри правового характеру, до невстановленої групи осіб які за попередньою змовою заволоділи її майном шляхом обману. Сума матеріального збитку встановлюється.

В ході проведення допиту ОСОБА_5 , остання пояснила, що вона переїхала до міста Одеса в травні 2004 року, після чого влаштувалась працювати в кафе «Ластівка», власниками якого були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були сімейною парою похилого віку, в яких не було дітей та будь-кого хто б міг за ними піклуватись, лише у ОСОБА_7 був син від попереднього шлюбу, з яким він не спілкувався.

Через декілька місяців роботи з Караяновими, ОСОБА_5 стала дуже близькою з ними, між ними склались довірчі відносини, внаслідок яких ОСОБА_5 переїхала жити до ОСОБА_8 і вони стали проживати разом

В 2010 році ОСОБА_7 почав тяжко хворіти, він потрапив до лікарні з онкологічним захворюванням, а саме - рак шлунку, йому зробили операцію та він довгий час перебував в реанімації. Сама ОСОБА_6 страждала на гіпертонію 2 ступеня та іншими супроводжуючими захворюваннями. Весь цей час саме ОСОБА_5 піклувалась та доглядала за ними.

В 2015 році, ОСОБА_7 був встановлений діагноз: злоякісне новоутворення ободочної кишки, ішемічна хвороба серця, АСК, гіпертонічна хвороба II ступеня, внаслідок чого ОСОБА_7 був нетранспортабельним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 06.04.2017 року Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, актовий запис про смерть №3756.

Після чого право власності на все майно, що було зареєстровано на ОСОБА_7 перейшло у власність ОСОБА_6 .

Стосовно ОСОБА_6 то вона в цей період часу перенесла мікроінсульт, страждала на мерцательну аритмію, гіпертонію 2 ступеня.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області.

Так як спадкоємців у ОСОБА_8 , крім сина від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , не було, то ОСОБА_5 звернулась до суду з метою визнання її спадкоємцем четвертої черги за законом, на даний час судовий розгляд триває.

В період, коли ОСОБА_5 прийняла рішення щодо визнання її спадкоємцем, необхідним було визначити розмір спадщини та встановити все майно, що належало ОСОБА_8 . Саме в цей момент було встановлено що група осіб за попередньою змовою незаконно привласнили майно ОСОБА_8 внаслідок шахрайських дій.

В результаті злочинних дій, відбулось заволодіння шахрайським шляхом квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 62,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

ОСОБА_7 належала на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 62,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, (надалі Об`єкт-1).

На даний час, згідно відомостей взятих з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником Об`єкту - 1 є ОСОБА_9 .

Проте, до того аби ОСОБА_9 набув право власності на Об`єкт-1, він за попередньою змовою з ОСОБА_10 шляхом вчинення шахрайських дій, здійснив переоформлення Об`єкту-1.

Із наявних доказів вбачається наступне:

05 серпня 2011 року згідно Договору дарування, який був посвідчений приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , право власності на Об`єкт-1 перейшло від ОСОБА_7 до ОСОБА_10 .

Слід зазначити, що, в першу чергу, ОСОБА_7 не знав ОСОБА_10 , а тому між ними не могло бути настільки близьких відносин, аби ОСОБА_7 міг подарувати квартиру ОСОБА_10 .

По-друге, в період 2011 року ОСОБА_7 вже тяжко хворів, в нього було онкологічне захворювання, а тому він періодично перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні, що виключає можливість його поїздки до АР Крим у серпні 2011 року.

На підтвердження даної інформації, достатньо ознайомитись з матеріалами історії хвороби ОСОБА_7 , щоб зрозуміти той факт, що Договір дарування був підписаний без участі ОСОБА_7 , а його підпис був підроблений ОСОБА_10 .

Крім того, остаточним підтвердженням того, що угода між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 була не дійсною, а вчиненою шляхом шахрайських дій самим ОСОБА_10 , є відповідь на адвокатський запит адвоката ОСОБА_12 від нотаріуса нотаріальної палати м. Севастополь ОСОБА_13 , який зазначає, що він не посвідчував жодного договору між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 05 серпня 2011 р.

Згідно ч. 1 ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (укр/рос), яка застосовується, зокрема, у відносинах України з Російською Федерацією, документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення.

Таким чином, очевидність того, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 62,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, перейшла у власність ОСОБА_10 шляхом вчинення ряду шахрайських дій поєднаних з підробкою документів є очевидною.

14 червня 2019 року ОСОБА_10 продав Об`єкт-1 ОСОБА_9 відповідно до Договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 .

Отже, кінцевою метою ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було заволодіння квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 62,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, для чого вони за попередньою змовою вчинили ряд шахрайських дій для проведення реєстраційних дій щодо переоформлення права власності від ОСОБА_7 на ОСОБА_9 .

Окрім цього, відбулось заволодіння шахрайським шляхом нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 99, 1 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Встановлено, що ОСОБА_6 належала на праві приватної власності нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 99, 1 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01 (надалі Об`єкт-2).

На даний час, згідно відомостей взятих з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником Об`єкту-2 є Одноосібне товариство з обмеженою відповідальністю «Агровей», дане підприємство не є резидентом України, місцем реєстрації є Республіка Болгарія.

Проте, до того аби іноземне Товариство набуло право власності, групою осіб за попередньою змовою було проведено ряд шахрайських дій з метою виведення у власність Об`єкт-2 на юридичну особу, яка є не резидентом України.

Даними особами є ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

13 жовтня 2016 року на підставі Акту прийому передачі ОСОБА_6 передає в якості не грошового вкладу в Статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет 2014» нерухоме майно, приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 99, 1 кв.м., що належить їй на праві власності на підставі протоколу №23/09-15 загальних зборів учасників малого підприємства у вигляді ТОВ «Ластівка» від 30.09.2015 р.

Представником від ТОВ «Паритет 2014» виступає директор ОСОБА_15 .

Справжність підписів на Акті прийому передачі посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 .

Таким чином, на підставі даного Акту прийому передачі від 13 жовтня 2016 року, нерухоме майно, приміщення за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 99, 1 кв.м., перейшло у власність ТОВ «Паритет 2014».

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, кінцевим беніфіціарним власником ТОВ «Паритет 2014» є ОСОБА_10 .

Також, на момент переоформлення Об`єкту-2, ОСОБА_6 вже було 81 рік та вона була тяжко хвора, що можна встановити з її історії хвороби. А тому унеможливлює самостійне добровільне підписання акту прийому передачі.

Очевидно, що підпис ОСОБА_6 є підробленим, а не був зроблений нею власноруч.

14 червня 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет 2014», в особі керівника ОСОБА_10 , продало нерухоме майно, приміщення за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 99, 1 кв.м., ОСОБА_9 відповідно до Договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14

13 серпня 2019 року право власності на Об`єкт 1 перейшло від ОСОБА_9 до Одноосібного ТОВ «Агровей» (юридична особа не резидент України, країна реєстрації Болгарія) на підставі Договору купівлі-продажу №1612, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 .

Проте після цього, 08 січня 2020 року ОСОБА_9 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одноосібного ТОВ «Агровей» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна, скасування права власності, поновлення права власності та визнання недійсним договору іпотеки.

13 листопада 2020 року Приморський районний суд м. Одеси виніс Рішення у справі №522/206/20, яким задовільнив позовні вимоги ОСОБА_9 та постановив поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за ОСОБА_9 на приміщення за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 99,1 кв.м., згідно договору купівлі-продажу від 14.06.2019 року за реєстровим №109, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 .

Таким чином, на сьогоднішній день, згідно з усієї наявної інформації, власником приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 99,1 кв.м. є ОСОБА_9 .

Отже, на підставі вищенаведеного, очевидно, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , дізнались інформацію, що сімейна пара Караянових володіє нерухомим майном в центрі міста, вони не мають спадкоємців та є особами похилого віку, які постійно хворіють та мають шаткий стан здоров`я, тому за попередньої змови провели ряд шахрайських дій, поєднаних з підробленням документів, підкупом нотаріусів аби в результаті заволодіти нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 99, 1 кв.м., та квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 62,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Враховуючи те, що існує об`єктивна імовірність, що зазначене нерухоме майно, яке стало об`єктом злочину, може бути відчужене третім особам, є необхідність у накладанні арешту.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, згідно письмової заяви слідчого клопотання підтримав повністю та просив здійснити розгляд без його участі.

Власники майна в судове засідання не викликалися з метою попередження подальшого відчуження нерухомого майна будь-якими особами.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Правові підстави для арешту майна в контексті наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Встановлено, що СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000180 від 17.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Обставини, що дають підстави слідчому судді прийти до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину аргументовані доданими стороною обвинувачення до клопотання доказами, а саме: постановою про визнання речовими доказами від 03.03.2021, протоколом допиту потерпілого від 03.03.2021 та іншими матеріалами.

З огляду на викладене є достатньо підстав вважати, що зазначене майно може бути використано в якості забезпечення арешту нерухомого майна.

Правові підстави для арешту майна в контексті розумності та співрозмірності обмеження права власності із врахуванням наслідків арешту майна.
Слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження, які станом на теперішній час вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, з метою збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт, заборонивши відчуження, розпорядження та користування, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо наступних об`єктів нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 99, 1 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виконання ухвали доручити слідчому та прокурору у кримінальному провадженні №0000180.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:
04.03.21