ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/2/21 Справа № 709/446/18 Категорія: ст. ст. 303, 304, 307, 309 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів судового засіданняОСОБА_5 ОСОБА_6
за участі:
прокурораОСОБА_7 присутнього в режимі відео конференції в приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області

скаржниці ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_9

слідчих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області 19.12.2019 надійшла скарга ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0000265.

В обґрунтування скарги зазначалося, що постановою слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 10 вересня 2019 року кримінальне провадження № 0000265 від 27 березня 2017 року закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Такий висновок слідчого скаржник вважала передчасним, оскільки поза увагою слідчого залишилося відео, на якому ОСОБА_12 вказує, що жодного заповіту не писала та в нотаріальному порядку не посвідчувала; залишилося не дослідженим питання про повноваження територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в Чорнобаївському районі, встановлені правилами внутрішнього розпорядку; слідчим не перевірено кількість складених заповітів та зареєстрованих земельних паїв на ім`я територіального центру; стверджувала про необхідність здійснення перевірки щодо написання заповітів на ім`я директора територіального центру, осіб, які є його родичами, та осіб, які пов`язані з працівниками територіального центру; вважала, що під час досудового розслідування не проаналізовано повноваження і функції територіального центру щодо отримання у спадок паїв; стверджувала про недотримання вимог КПК України під час досудового розслідування щодо допиту в якості свідків, зокрема керівника територіального центру та нотаріуса, які є потенційними підозрюваними.

Враховуючи викладене, ОСОБА_8 просила скасувати постанову слідчого СВ Чорнобаївського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 10.09.2019 про закриття кримінального провадження № 0000265.

Ухвалою слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що в ході проведення досудового розслідування слідством виконані всі додаткові вказівки прокурора, невиконання яких слугувало підставою оскарження постанов слідчих про закриття кримінального провадження та їх скасування.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Слідчий суддя погодився з висновком слідчого про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та вважав, що досудове розслідування проведено всебічно, повно та об`єктивно, а отримані докази оцінені слідчим у їх сукупності.

Натомість викладені у скарзі доводи про неповноту досудового розслідування, не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновку слідчого. Зокрема, відсутність у постанові слідчого про закриття кримінального провадження посилань на відеозапис з ОСОБА_12 не свідчить про ненадання йому оцінки чи залишення його слідчим поза увагою.

Відносно заповітів, складених на користь територіального центру, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що вказані обставини перевірялися та їм надавалася оцінка, зокрема у якості свідків допитувалися спадкодавці, які підтвердили добровільність вчинених ними односторонніх правочинів.

Слідчий суддя також не погодився з доводами скаржника щодо порушення положень КПК України під час допиту керівника територіального центру та нотаріуса саме у якості свідків, оскільки будь-якого іншого статусу вказані особи не набували.

Крім того, слідчий суддя вказав, що подані у судовому засіданні місцевого суду скаржником документи, зокрема копії ухвал Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 серпня 2017 року та Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 709/453/17 жодним чином не спростовують висновки органу досудового розслідування про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

На переконання слідчого судді доводи скарги фактично зводились до незгоди з процесуальними діями слідчого і, як наслідок, з рішенням про закриття кримінального провадження, оскільки скарга не містить достатніх посилань на неповноту чи необ`єктивність досудового розслідування, упередженість слідчого тощо.

При цьому, слідчий суддя врахував, що в силу приписів ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином, орган досудового розслідування правильно надав оцінку фактичним обставинам справи і наявним доказам та провів усі необхідні слідчі дії, за результатами яких постановив вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження, що за своїм змістом відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2020 року та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Чорнобаївського ВП ГУНП у Черкаській області від 10.09.2019 кримінальне провадження № 0000265 від 27 березня 2017 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначила, що 28.09.2017 слідчим СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_11 у даній справі було винесено постанову про закриття провадження, на її думку, з порушеннями ст. 7 КПК України в частинах 1, 2, 3, 4, 13, 16, про яку вона не знала, як доказом цього є те, що поза увагою слідчого залишилося відео на якому ОСОБА_12 вказує, що жодного заповіту не писала, нотаріально нічого не посвідчувала і сама звинувачує вищевказану установу у шахрайстві. Крім того, залишилися не дослідженими питання про повноваження територіального центру соціального обслуговування в смт. Чорнобай, зокрема відомості про те, що відповідно до правил внутрішнього розпорядку проживання в стаціонарному відділенні територіального центру соціального обслуговування в смт. Чорнобай в розділі: загальне положення містяться відомості про те, що поселення в стаціонарне відділення територіального центру соціального обслуговування в смт. Чорнобай здійснюється на підставі заповіту на земельний пай.

Крім того, орган досудового розслідування не перевірив факти кількості складених заповітів та кількості зареєстрованих земельних паїв на ім`я територіального центру соціального обслуговування в смт. Чорнобай.

Необхідним також було здійснення перевірки, щодо написання заповітів на ім`я директора територіального центру соціального обслуговування в смт. Чорнобай та осіб які є родичами, та осіб, які є працівниками територіального центру.

Під час досудового розслідування не було проаналізовано повноваження і функції територіального центру соціального обслуговування в смт. Чорнобай в числі повноважень щодо отримання у спадок земельних ділянок (паїв).

В матеріалах справи відсутні докази того, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину територіального центру соціального обслуговування в смт. Чорнобай спадкодавця ОСОБА_12 .

Обставина про прийняття спадщини є не спроможною і такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки територіального центру соціального обслуговування в смт. Чорнобай, протягом встановленим законом шестимісячним терміном з моменту смерті спадкодавця ОСОБА_12 із заявою про прийняття спадщини за заповітом до Чорнобаївської державної нотаріальної контори не звернувся, а як наслідок є таким, що не прийняв спадщину. Таким чином, у цієї юридичної особи відсутнє право на спадкування, що підтверджується відповідним рішенням апеляційного суду Черкаської області від 29.11.2010 у справі №22ц-7176/2010, згідно якого, територіальному центру соціального обслуговування в смт. Чорнобай відмовлено у наданні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_12 . Відповідно до положення ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 цього кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, то, в такому випадку, застосовується правило ч.2 ст. 1223 ЦК України не прийняття спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст. 1261-1265 ЦК, у даному випадку саме скаржник ОСОБА_8 , як спадкоємиця 4ї черги за законом, відповідно до положень ст. 1264 ЦК України, як особа, що проживала зі спадкодавцем ОСОБА_12 однією сім`єю до часу відкриття спадщини не менше п`яти років та сім`єю здійснювали поховання ОСОБА_12 , також вона отримала свідоцтво про смерть та допомогу на поховання. Але при отриманні тіла покійної їм не був відданий її паспорт, котрий використовувався, на думку скаржника, в корисливих цілях завідуючою даною установою ОСОБА_13 , а саме для отримання допомоги на поховання та копії свідоцтва про смерть для переоформлення спадщини, а у відповіді адресованій їй від заступника начальника управління з питань праці та соціального захисту населення ОСОБА_14 №4-50/04.07 від 23.10.2009 вказано що, ОСОБА_13 незаконно брала копію свідоцтва про смерть ОСОБА_12 для закриття пенсійної справи.

Територіальний центр надання соціальних послуг Чорнобаївського району Черкаської області є державною установою і фінансується з бюджету району і всю спадщину осіб, котрі померли у даній установі, і не мають законних спадкоємців ні за законом ні за заповітом, згідно чинного законодавства України, а саме відповідно до пункту 30 ч. 1 ст. 26, ч.2, 5 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», має отримати статус відумерлої і переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, ні про які заповіти не може бути мови і це, на думку апелянта, є прямим доказом шахрайства в якому задіяні працівники даної установи, адвокати, нотаріуси, судді, працівники Чорнобаївської селищної і районної адміністрації.

Згідно ухвали Апеляційного суду Черкаської області у справі №22ц-793/1580/2017 встановлено, що 11.02.2008 між ОСОБА_12 та СТОВ «Родина» було укладено договір оренди землі, згідно з якими, орендодавці передала орендарю в користування їй належні земельні ділянки, що розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області кадастровий № :05:000:0824 площею 5,64 га відповідно до п.8 договору оренди землі договір укладено строком, починаючи з 01.01.2008 по 31.12.2015.

З довідки Відділу Держгеокадастру у Чорнобаївському районі Черкаської області №3473 від 16.05.2016 вбачається, що ОСОБА_15 успадкував земельну ділянку паю площею 2,9767 га кадастровий № :05:000:0824 після смерті матері ОСОБА_12 , а решта земельної ділянки площею 2,67 га зникла.

Вказані факти, на думку апелянта, свідчать про те, що досудове розслідування проведено поверхнево.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності з ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці, та оцінні доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Допит осіб в якості свідків зокрема керівника територіального центру ОСОБА_16 та нотаріуса ОСОБА_17 , які є потенційними підозрюваними свідчить про відсутність дотримання вимог КПК України щодо проведення досудового розслідування.

При цьому положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин передбачених ст. 91 цього кодексу покладається на слідчого, прокурора, та в установлених цим кодексом випадках на потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача, думку скаржниці ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційну скаргу із зазначених у ній мотивів, міркування прокурора ОСОБА_7 та слідчих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які всі заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга скаржниці ОСОБА_8 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК, зокрема і тих, які є підставою закриття кримінального провадження, покладається на слідчого або прокурора. Таке доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Сторона обвинувачення відповідно до ст. 93 КПК здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій і зокрема - отримання відомостей та висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 10 вересня 2019 року № 0000265 від 27 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України є обґрунтованим.

З матеріалів провадження вбачається, що доводи скаржниці щодо незаконності постанови слідчого та її передчасне винесення без належної оцінки доказів та перевірки всіх обставин справи, були предметом дослідження і не знайшли свого підтвердження, тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги і з таким висновком також погодилась колегія суддів апеляційного суду.

Зокрема, в ході розгляду скарги в суді першої інстанції, було встановлено, що під час досудового розслідування були виконані всі додаткові вказівки прокурора, невиконання яких раніше слугувало підставою оскарження постанов слідчих про закриття кримінального провадження та їх скасування.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим посилання слідчого судді місцевого суду на те, що відсутність у постанові слідчого про закриття кримінального провадження посилань на відеозапис з ОСОБА_12 не свідчить про ненадання йому оцінки чи залишення його слідчим поза увагою.

Що стосується заповітів, складених на користь територіального центру, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що вказані обставини перевірялися та їм надавалася оцінка, зокрема у якості свідків допитувалися спадкодавці, які підтвердили добровільність вчинених ними односторонніх правочинів.

Слідчий суддя також не погодився з доводами скаржника щодо порушення положень КПК України під час допиту керівника територіального центру та нотаріуса саме у якості свідків, оскільки будь-якого іншого статусу вказані особи не набували і з таким висновком також погоджується колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що подані у судовому засіданні місцевого суду скаржником документи, зокрема копії ухвал Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 серпня 2017 року та Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 709/453/17 жодним чином не спростовують висновки органу досудового розслідування про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується із висновком слідчого судді щодо того, що доводи скарги фактично зводились до незгоди з процесуальними діями слідчої і, як наслідок, з рішенням про закриття кримінального провадження, оскільки скарга не містить достатніх посилань на неповноту чи необ`єктивність досудового розслідування, упередженість слідчого тощо.

Таким чином, на думку колегії суддів суду апеляційної інстанції слідчим були вжиті необхідні заходи з метою повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

У зв`язку з цим колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що постанова слідчої ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0000265 від 27 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України прийнята з дотриманням вимог КПК України, а досудове розслідування проведено повно, з дослідженням всіх обставин кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим правильно дано правову оцінку матеріалам перевірки за заявою ОСОБА_8 , оскільки в ході розслідування слідчою встановлено відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що жодних доводів, які можуть бути підставами для скасування ухвали слідчого судді, зокрема і такі, котрі давали підстави вважати, що слідчим суддею при розгляді скарги не були враховані обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді скарги, в апеляційній скарзі ОСОБА_8 не наведено.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 303, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000265 від 27 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді: