ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2571/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на рішення (постанову) прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 17 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002546 відомості про яке внесено до ЄРДР 24 грудня 2020 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ :

03 липня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення (постанову) прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 17 червня 2021 року про відмову в задоволенні поданих ним клопотань від 19 травня 2021 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002546 відомості про яке внесено до ЄРДР 24 грудня 2020 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що за його заявою від 04.12.2020 року внесено відомості до ЄРДР про вчинення злочину відповідно до ухвали слідчого судді від 11.12.2020 року з правової кваліфікацією за ч. 1 ст. 384 КК України. В даному кримінальному провадженні він має стутус потерпілого на підставі виданої пам`ятки про права потерпілого й допиту його у якості потеплілого 04.12.2020 року, а також ухвали слідчого судді. Вважає, що досудове розслідування за вказаним кримінальним провадження проводиться всупереч вимог КПК України, вваслідок чого він вимушений звертатися з відповідними скаргами до слідчого судді. Так, 19.02.2021 року задоволена його скарга на бездільність дізнавача та прокурора у кримінальному провадженні, також 01.03.2021 року задоволена його скарга про виключення його з числа потерпілих, а 08.04.2021 року задоволена його скарга на бездіяльність дізнавача. 19.05.2021 року він звернувся до прокурорів Дарницької окружної прокуратури м. Києва, уповноважених у вказаному кримінальному провадженні № 0002546 з двома клопотаннями: про проведення слідчих дій та про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, які тривалий час всупереч вимог ст.220 КПК України не були розглянуті прокурором, що спонукало його звернутися зі скаргою на бездіяльність прокурора до слідчого судді, який ухвалою 02.06.2021 року задовольнив його скаргу й зобов`язав прокурора розглянути його клопотання у строк, визначений ст. 220 КПК України. Й за наслідками розгляду поданого ним клопотань 30.06.2021 року він отримав постанову прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 17 червня 2021 року про повну відмову в задоволенні поданих ним клопотань про проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні та про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, яка мотивована тим, що постановою дізнавача від 11.06.2021 року він виключений він числа потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, й оскільки на даний час має статус заявника, права якого визначені ст. 60 КПК України, що стало підставою для пової відмови у задоволенні клопотань. З таким рішенням (постановою) прокурора він не погоджується уцілому, вважає його необгрунтовам та таким, що винесене всупереч норм ст.ст. 28, 220, 221, 303 КПК України, спрямовані на порушення й обмеження його процесуального права, адже прокурором не врахована ухвала слідчого судді від 01.03.2021 року, якою задоволена його скарга про виключення його з числа потерпілих, окрім того заявляти клопотання про проведення слідчих дій, як і оскаржувати рішення про відмову у задоволенні такого клопотання може не тільки потерпілий, а й інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування. У зв`язку із чим просить скасувати постанову прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 17 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, та про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, зважаючи на повноваження слідчого судді.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання про дату час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином - шляхом направлення рекомендованої пошти з повідомленням про вручення та смс-повідомлення, розміщеним повідомленням на офіційному сайті судової влади (суду). Водночас, скаржник звернувся до слідчого судді із заявою від 05.06.2021 року про розгляд скарги за його відсутності із її підтримання та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з"явився, про дату час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином - шляхом направлення рекомендованої пошти з повідомленням про вручення та смс-повідомлення, розміщеним повідомленням на офіційному сайті судової влади (суду).
У порядку досудової підготовки скарги до розгляду слідчим суддею запропоновано слідчому/прокурору надати матеріали кримінального провадження.
Згідно із частиною третьою статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги (ч.2 ст. 306 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).
Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України»).
За таких правових підстав й з метою забезпечення процесуального права скаржника, слідчий суддя вважає за можливе розглядути скаргу за відсутності скаржника та прокурора на підставі матеріалів, наданих скаржником та копій оскаржуваних рішень, згідно поданої скаржником заяви.
Виходячи з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора - є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно з положеннями частини 1 статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зокрема, відповідно до п.1, 7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги у їх сукупності, з урахуванням наданих скаржником процесуальних документів, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість такої скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 28 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Встановлено, що у провадженні слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002546 від 24 грудня 2020 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Так, за заявою ОСОБА_3 від 04.12.2020 року внесено відомості до ЄРДР про вчинення злочину відповідно до ухвали слідчого судді від 11.12.2020 року з правової кваліфікацією за ч. 1 ст. 384 КК України.

В даному кримінальному провадженні скаржник має стутус потерпілого на підставі виданої пам`ятки про права потерпілого й допиту його у якості потерплілого 04.12.2020 року, а також ухвали слідчого судді.

Скаржник вважає, що досудове розслідування за вказаним кримінальним провадження проводиться всупереч вимог КПК України, вваслідок чого він вимушений звертатися з відповідними скаргами до слідчого судді.

Так, 19.02.2021 року задоволена скарга ОСОБА_3 на бездільність дізнавача та прокурора у кримінальному провадженні, також 01.03.2021 року задоволена його скарга про виключення його з числа потерпілих, а 08.04.2021 року задоволена скарга ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
За змістом цієї норми права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, або якщо особі кримінальним правопорушенням завдана шкода.
Положенням статті 56 КПК України визначені права потерпілого.
Водночас встановлено, що відомості про вказане кримінальне провадження внесено згідно поданої ОСОБА_3 заяви про злочин з приводу надання неправдивих показів ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування у якості свідка.
ОСОБА_3 слідчим 04.12.2020 року вручена пам`ятка про права та обов`язки потерпілого, тобто визнано його потерпілим.
19.05.2021 року ОСОБА_3 звернувся до прокурорів Дарницької окружної прокуратури м. Києва, уповноважених у вказаному кримінальному провадженні № 0002546, з двома клопотаннями: перше - про проведення слідчих дій та друге - про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, які тривалий час всупереч вимог ст.220 КПК України не були розглянуті прокурором, що спонукало скаржника звернутися зі скаргою на бездіяльність прокурора до слідчого судді, який ухвалою 02.06.2021 року задовольнив його скаргу й зобов`язав прокурора розглянути клопотання ОСОБА_3 у строк, визначений ст. 220 КПК України.

За наслідками розгляду поданих скаржником клопотань 30.06.2021 року ОСОБА_3 отримав постанову прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 17 червня 2021 року про повну відмову в задоволенні поданих ОСОБА_3 клопотань про проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні та про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, яка мотивована тим, що постановою дізнавача від 11.06.2021 року ОСОБА_3 виключений з числа потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, й оскільки ОСОБА_3 на даний час має статус заявника, права його визначені ст. 60 КПК України, що стало підставою для повної відмови у задоволенні клопотань.

Водночас таке рішення прокурора не узгоджуються із приписами ст.ст. 28, 220, 221, 303 КПК України, не є мотивованим, й враховуючи статус скаржника у даному кримінальму провадженні, рішення прокурора підлягає скасуванню, адже прокурором не врахована ухвала слідчого судді від 01.03.2021 року, якою задоволена скарга ОСОБА_3 про виключення його з числа потерпілих, те, що ОСОБА_3 не був ознайомленняй із постановою дознавача від 11.06.2021 року про виключення ОСОБА_3 з числа потерпілих, його право на оскарження вказаної постанови, неузгодженість слідчого/дізнавача із вчиненими процесуальними діями, відсутність правової визначеності, що є очевидним порушенням права скаржника, вимоги положення ст.ст. 55, 56 КПК України, адже заявляти клопотання про проведення слідчих дій, як і оскаржувати рішення про відмову у задоволенні такого клопотання може не тільки потерпілий, а й інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування.

Так, згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Відповідно до ч.1, ч.1 ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

Слідчим суддею встановлено, що вказаних вимог процесуального закону прокурор не дотримався, не надав оцінку статусу скаржника у вказаному кримінальному провадженні, а також за правової невизначеності слідчого, дізнавача, прокурора у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку із чим безпідставно відмовив у розгляді поданих таким скаржником клопотань від 19 травня 2021 року. Окрім того, розгляд поданих клопотань відбувся всупереч вимог ст. ст. 28, 220, 221 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Так, відповідно до ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справ, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
З огляду на вищевказані положення процесуального закону порушені права скаржника підлягають захисту шляхом скасування постанови прокурора відповідно до повноважень слідчого судді згідно до ч. 2 ст. 307 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, з урахуванням узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», керуючись ст.ст. 3, 24, 28, 113, 55, 56, 220, 221, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення (постанову) прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 17 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002546 відомості про яке внесено до ЄРДР 24 грудня 2020 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження задовольнити.

Скасувати рішення (постанову) прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 17 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 19 травня 2021 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0002546 відомості про яке внесено до ЄРДР 24 грудня 2020 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, та про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає, набуває законної сили з моменту її оголошення і підлягає виконанню.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: