Вирок
Іменем України

26 лютого 2021 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0000030 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт.Обухівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.12.2018 вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.289 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. 29.12.2020 ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області на підставі ст. 78 КК України звільнений від подальшого відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 12.07.2020 приблизно о 09:00 год., маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення прибув на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу знаходячись поблизу прибудови розташованої на території вищевказаного домоволодіння вчинив крадіжку електронасосу «БЦ-1, 1-18-У1.1».

За результатами проведеної судово-товарознавчої експертизи №2331 від 21.07.2020 року вартість електронасосу «БЦ-1, 1-18-У1.1» складає 1116 грн. 67 коп. (Одна тисяча сто шістнадцять гривень шістдесят сім копійок).

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення правопорушення (проступку) зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1116 грн. 67 коп. (Одна тисяча сто шістнадцять гривень шістдесят сім копійок).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно 12.07.2020 року здійснив крадіжку насосу, який потім продав. Просила суд врахувати щире каяття.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, просила суд проводити судовий розгляд у її відсутність, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має. Просила призначити покарання на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує також і те, що він раніше судимий, вчинив кримінальний проступок відповідно до ст.12 КК України, суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, задовільну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з врахуванням обставин справи, думки органу обвинувачення та позиції потерпілої, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе при застосуванні покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, на чому наполягав прокурор, та таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення судово-товарознавчої експертизи слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 та стягнути в дохід держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

У рахунок відшкодування витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи №2331 від 21 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0000030 стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН невідомий) 150 (сто п`ятдесят) гривень на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000030, а саме: електронасос «БЦ-1, 1-18-У1.1 за №673335 сірого кольору - залишити у розпорядженні власника.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1