ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/529/21 Справа № 215/1558/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 до 26 лютого 2021 року.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що обставини, на які посилався суд при обранні та продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися, а тому, враховуючи положення ст. 178 КПК України, на даний час інший, більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що маючи не погашену судимість, повторно вчинив тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та продовжити свою злочинну діяльність, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Свою апеляційну скаргу він обґрунтовує тим, що ані слідчий суддя, який обирав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ані суд першої інстанції, який протягом двох років та двох місяців неодноразово продовжував термін його дії, не звернули уваги на суттєві процесуальні порушення з боку органу досудового розслідування, не проаналізували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вагомість зібраних доказів.
Вказує, що судом не взято до уваги стан його здоров`я, наявності на його утриманні дитини та дружини, а також наявності матері та брата, які є інвалідами третьої групи, що спростовує всі ризики, зазначені прокурором.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів та за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до десяти років, а тому, усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого злочину, суворість покарання, обвинувачений може переховуватись від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, реально існують.
Колегія суддів також вважає, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки їх ще не допитано в суді першої інстанції, а тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи обвинуваченого стосовно того, що він має на утриманні дружину з дитиною, а також його мати та брат є інвалідами третьої групи, оскільки дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого йому злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Доводи обвинуваченого стосовно того, що справа тривалий час розглядається у суді, колегія суддів не вважає підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та зміни запобіжного заходу, оскільки тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину.
Також колегія суддів зазначає, що питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів по справі у розумінні ст.ст. 84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі.
Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4