Справа № 761/2902/21
Провадження № 1-кс/761/2745/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0006088 від 01.06.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0006088 від 01.06.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що Шевченківським УП ГУНП України в м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №00006088 від 01.06.2018 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
В квітні 2019 року вказане кримінальне провадження було об`єднано з кримінальним провадженням №0006882 від 21.06.2018 р. та присвоєно номер: №00006088.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 25 липня 2018 р., справа №761/27433/18, та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 08 серпня 2018 р., справа №761/29971/18, було накладено арешти на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 . 24 липня 2020 року постановою слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві кримінальне провадження №00006088 від 01.06.2018 р. було закрито у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування. При цьому питання про арешт майна вирішено не було, в зв`язку з чим порушуються права власника.
З урахуванням наведеного, представник власника вважає, що відпала потреба у такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд у його відсутність.

Слідчий Шевченківського УП ГУНП в м. Києві або інша уповноважена особа, в судове засідання неодноразово не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений завчасно та належним чином.

Однак неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006088 від 01.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 25 липня 2018 р., справа №761/27433/18, та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 08 серпня 2018 р., справа №761/29971/18, було накладено арешти на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .
У той же час, постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 24.07.2020 кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №00006088 від 01.06.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, було закрито у зв`язку із закінченням встановленого строку досудового розслідування.

В той же час, при закритті кримінального провадження питання щодо скасування заходів забезпечення вирішено не було.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Разом з тим, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також недоведеність факту використання вказаного майна, як доказу у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Крім того, на день розгляду клопотання слідчим не надано підтвердження наявності підстави продовження дії арешту майна, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання, оскільки саме він був ініціатором питання про накладення арешту на майно.

В той же час, дослідивши матеріали, слідчий суддя не знайшов обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що майно відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що розслідуване кримінальне провадження №00006088 від 01.06.2018 року закрито, слідчий суддя приходить до висновку про те, що на сьогодні відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, та про відсутність обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння та розпорядження особою своїм майном, а також обумовлювали б подальший арешт майна, а тому клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0006088 від 01.06.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0006088 від 01.06.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 р. /справа №761/27433/18/ та 08 серпня 2018 р. /справа №761/29971/18/, на житлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: № 000.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя