ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7251/21 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/776/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
адвоката: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томарине Снігурівського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 06 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 10 років позбавлення волі, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити її клопотання.
Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню. Її зміст не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Суд не врахував, що засуджений ОСОБА_8 на час постановлення ухвали фактично відбув 7 років 11 місяців 10 днів, що становить частини строку покарання, що дає можливість розглянути питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Він усвідомив свою провину, розкаюється у вчиненому, бажає кардинально змінити своє життя.
За період відбування покарання був офіційно працевлаштований, до роботи ставився сумлінно, добросовісно, брав участь в роботах по благоустрою приміщення території установи, має чотири заохочення, характеризувався позитивно.
На теперішній час не працевлаштований у зв`язку з відсутністю роботи для особи його віку.
На теперішній час у засудженого ОСОБА_8 наявні тільки два стягнення, а інші погашені.
Доводи суду про те, що ОСОБА_8 23 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності не можна приймати до уваги.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки наявні достатні дані про те, що ОСОБА_8 довів своє виправлення, а тому є підстави для застосування ст. 81 КК України.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог захисника.
Засуджений ОСОБА_8 завчасно, під особистий підпис повідомлений про дату та час апеляційного розгляду кримінального провадження, заяв чи клопотання про особисту участь у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, на адресу суду не подавав, а відтак апеляційний розгляд відповідно до положень ч.4 ст. 401, ч.4 ст. 405 КПК України здійснюється за відсутності засудженого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Мотиви суду.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до ст. 6 КВК України - виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 засуджений вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 06 листопада 2014 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 10 років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання 06 червня 2014 року. Кінець строку 05 грудня 2023 року.
Зі змісту характеристики видно, що ОСОБА_8 адміністрацією установи характеризується негативно. У Державній установі «Північна виправна колонія №90» відбуває покарання з 20 грудня 2014 року. З представниками установи намагається бути ввічливим, тактовним, але не щирим. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. На заходи виховного впливу реагує не завжди. Роботи по благоустрою установи виконує під контролем. У скоєному злочині не розкаюється. Згідно вироку має позов на суму 1579 гривень, виконавчий лист наявний в установі виконання покарань.
До засудженого 4 рази застосовувалися заходи заохочення, востаннє 17 травня 2019 року за дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Водночас ОСОБА_8 23 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, на нього накладалися дисциплінарні стягнення у виді догани, суворої догани, поміщення до ДІЗО.
На теперішній час має два незнятих та непогашених стягнення.
Ці відомості доводять, що поведінка засудженого протягом всього часу відбування покарання не була сумлінною.
У грудні 2018 року комісією ДУ «Північна виправна колонія №90» відмовлено у зверненні до суду із поданням про заміну ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, як особі, що не стала на шлях виправлення.
У серпні 2020 року комісією ДУ «Північна виправна колонія №90» відмовлено у зверненні до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення засудженому від відбування покарання як особі, що не стала на шлях виправлення.
Із матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння тяжких злочинів.
Наразі він відбуває покарання за тяжкий злочин проти здоров`я особи, що вказує на підвищену суспільну небезпечність особи засудженого та його схильність до скоєння кримінально-караних діянь.
Проаналізувавши дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, відомості про тяжкість вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 .
На переконання колегії суддів, процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Посилання апелянта на відбуття засудженим певної частини строку покарання, призначеного вироком суду, як на підставу для умовно-дострокового звільнення є неприйнятними.
Факт відбуття певної частини строку призначеного покарання не є безумовною підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення засудженого застосовується лише у разі доведення його виправлення, тобто досягнення мети покарання, як на тому вірно наголошує суд першої інстанції.
Дотримання умов режиму відбування покарання є мірою необхідної поведінки, обов`язком особи, засудженої до відбування покарання у виді позбавлення волі.
Наявність невеликої кількості заохочень у засудженого, відбуття ним визначеної частини строку покарання, періодичне його працевлаштування не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування ст. 81 КК, оскільки ці відомості, як вже було зазначено, підлягають врахуванню у сукупності з відомостями про тяжкість вчиненого засудженим злочину, його суспільною небезпечністю та репутацією особи засудженого в цілому за весь час відбування покарання.
Посилання апелянта на те, що висновки суду не відповідають матеріалам особової справи засудженого, слід визнати безпідставними.
Суд, як видно врахував характеризуючі дані на засудженого надані установою, де він відбуває покарання. Стороною захисту не були спростовані ці відомості.
Додаткові матеріали, що характеризують особу засудженого та його поведінку під час відбування покарання до апеляційної скарги не додані.
Твердження про те, що судом не було враховано, що засуджений усвідомив свою провину та бажає кардинально змінити своє життя колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відомості, що характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання спростовують твердження захисника про те, що засуджений підтвердив свою готовність до самокерованої та правослухняної поведінки у суспільстві. Висловлення лише намірів демонструвати таку поведінку у майбутньому, жодним чином не свідчить виправлення засудженого.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував положення ст. 81 КК України, належним чином мотивував своє рішення і доводи апеляційної скарги захисника висновків суду першої інстанції не спростовують.
Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали не встановлено.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4