Провадження №1-кс/760/4685/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

в кримінальному провадженні №0001362 від 22.05.2021,

ВСТАНОВИВ:
Сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень прокурора в судовому засіданні наступним.
Подане клопотання обґрунтовується тим, що Солом`янським УП ГУ НП України в м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що 22.05.2021 приблизно о 03.20 год. у ОСОБА_4 , який перебував за адресою: м. Київ/, вул. Ав. Антонова, 17, виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна/, поєднаного із проникненням у сховище - салону автомобіля «Mersedes-Benz» д/з НОМЕР_1 , припаркованого біля будинку за вищевказаною адресою та належного потерпілому ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи впевненим що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття заднього правого скла вищевказаного автомобіля, проник до його салону звідки з заднього сидіння викрав дитячий рюкзак вартістю 500 грн. із старт - годинником «Gelius Pro GP-PK (Pro Kid) Blue» 061) вартістю 1299 грн., належні потерпілому ОСОБА_7 , після завершення реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчивши з причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий та затриманий працівниками поліції, не отримавши реальної можливості розпорядитися викраденим майном.
22.05.2021 року о 16.45 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
23.05.2021 року ОСОБА_4 були надані матеріали, якими обґрунтовується клопотання.
У клопотанні прокурором поставлено питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_4 підозри, до клопотання додані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколами огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом затримання; показаннями свідків та іншими матеріали кримінального провадження у їх сукупності.
Відповідно до ст. 31 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Разом з тим, в ході судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Крім того, знайшли свого підтвердження доводи прокурора про існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки сам характер інкримінованого ОСОБА_4 злочину, вказує на можливість існування обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний може продовжити вчиняти активні дії, спрямовані на знищення речей та документів, які мають значення для даного кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період часу.
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення кого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи вказане, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його особу, який раніше не судимий, майновий та сімейний стан (не працює), наявність постійного місця проживання, тому слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями 177, 178, 181, 184, 193-194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб, по 25.07.2021 включно.

Цілодобовий домашній арешт ОСОБА_4 здійснювати за адресою його місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, прокурора або суду за першою вимогою;

цілодобово не залишати місце свого проживання квартири АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1