ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1304/21 Справа № 171/2255/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
представника потерпілої ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000642 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Апостолове, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, формулювання обвинувачення, визнаного судами доведеним.
Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року визнано винуватою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Зараховано обвинуваченій ОСОБА_7 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час судового розгляду за даним кримінальним провадженням, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 26.09.2020 року, тобто з моменту її фактичного затримання.
Початок строку відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_7 вирішено обліковувати з моменту її затримання з 26.09.2020 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 100 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання щодо речових доказів у відповідності вимог кримінального процесуального закону.
Цим вироком дії обвинуваченої ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій людині.
Так, ОСОБА_7 , 26 вересня 2020 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебувала в гостях за місцем мешкання ОСОБА_12 у будинку АДРЕСА_2 , де вони разом вживали спиртні напої.
В цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбулась сварка, в ході якої у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, з метою вбивства ОСОБА_12 , взяла у праву руку кухонний ніж, який знаходився на столі в кухонній кімнаті вищевказаного будинку, після чого тримаючи його у правій руці нанесла 1 удар в область верхньої третини грудної клітки зліва ОСОБА_12 .
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 181 від 22.10.2020 року, потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки ліворуч, яке починається шкіряною раною на передній поверхні грудної клітки ліворуч, у верхній її третині по середньоключичній лінії в проекції 3-ого ребра, на відстані 138,0см вище від підошвової поверхні стопи до нижнього її кінця, з напрямком прямолінійного ранового каналу спереду-назад, зверху-вниз, зліва-направо; з ушкодженням підшкірно-жирової клітковини, повним пересіченням 4-ого ребра, проникає в ліву плевральну порожнину, з ушкодженням серцевої сорочки, серцевого м`язу, де сліпо закінчується в порожнині правого передсердя; довжина ранового каналу не менше 8,0см; заподіяне прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії плоского клинкового предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями, слідоутворююча частина якого має ширину на протязі поринулої частини близько 12мм та гостре лезо і П - подібний обушок, шириною близько 1,5мм.
Виявлене при судово-медичній експертизі тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки ліворуч за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою, як такі, що небезпечні для життя у момент їх спричинення. Між його наявністю та наступом смерті встановлено причинно-наслідковий зв`язок.
Смерть ОСОБА_12 настала 26.09.2020 приблизно о 18.10 годині від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки ліворуч з ушкодженням серця, яке ускладнилося тампонадою серця кров`ю, що підтверджується наявністю ушкоджень, даними судово-медичної експертизи та даними додаткових методів дослідження.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, та призначити в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що під час судового розгляду у суді першої інстанції встановлено, що загиблий ОСОБА_12 проживав окремо від потерпілої ОСОБА_11 , проте незважаючи на зазначені обставини, у порушення приписів ст. 1168 ЦК України, суд першої інстанції безпідставно задовольнив цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, просив її задовольнити.
Обвинувачена та її захисник не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.
Представник потерпілої заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 115 КК України, в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною 1 статті 129 КПК України визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Тобто саме ці особи мають право на відшкодування моральної шкоди та можуть звернутися до суду з позовною заявою про її відшкодування.
Вищевказані вимоги кримінального процесуального законодавства України під час розгляду кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 не були дотримані судом першої інстанції в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_11 , суд керувався тим, що позивач зазнала душевних, емоційних, моральних страждань, життєвих хвилювань у зв`язку зі смертю ОСОБА_12 , який був братом потерпілої, однак у суді першої інстанції встановлено, що загиблий ОСОБА_12 не проживав однією сім`єю з потерпілою та мешкав окремо від потерпілої ОСОБА_11 .
Таким чином, для набуття права на отримання моральної шкоди ОСОБА_11 повинна довести належними і допустимим доказами те, що вона проживала із ОСОБА_12 однією сім`єю, однак матеріали провадження відповідних даних не містять.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не було належним чином перевірено вказану обставину та не досліджено докази, які вказують на можливість стягнення на користь потерпілої ОСОБА_11 моральної шкоди, у зв`язку зі смертю ОСОБА_12 .
З огляду на вищевикладене, ухвала суду першої інстанції не може бути визнаною законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню в частині вирішення цивільного позову з направленням на новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За правилами п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.
Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить зазначене порушення судом вимог ст. 370 КПК України, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині вирішення цивільного позову з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Апеляційний суд позбавлений можливості постановити кінцеве рішення, оскільки в апеляційній скарзі не ставиться питання щодо повторного дослідження доказів та встановлення фактичних обставин, також клопотань про повторне дослідження обставин та доказів сторони не заявляли, а відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується, а також, оскільки прокурор не ставив питання про ухвалення апеляційним судом нового вироку.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскільки судом першої інстанції всебічно не було з`ясовано усіх обставин при вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 в частині вирішення моральної шкоди, чим було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 до обвинуваченої ОСОБА_7 в частині вирішення моральної шкоди підлягає скасуванню з призначенням в цій частині нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 - задовольнити.
Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 115 КК України, - скасувати в частині вирішення цивільного позову і призначити в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а в частині скасування судового рішення щодо цивільного позову - оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4