Номер провадження: 11-кп/813/1493/21
Номер справи місцевого суду: 501/1140/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.05.2021 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0001665 внесеному до ЄРДР 24.12.2017 року,-

установив
Зміст оскарженого судового рішення.
До Овідіопольського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001665 внесеному до ЄРДР 24.12.2017 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.05.2021 року вказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору для усунення недоліків. Суд мотивував своє рішення тим, що:

- в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 291, ст. 293 КПК України у розписках підозрюваного та його захисника про отримання ними копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не вказані кількість аркушів обвинувального акту та кількість аркушів реєстру матеріалів досудового розслідування;
- в порушення диспозиції п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, у пред`явленому обвинувальному акті відсутнє посилання (зазначення) органів досудового розслідування на конкретне насильство (в чому воно полягало) та конкретні тілесні ушкодження, які були спричинені потерпілій ОСОБА_9 неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_10 , а мається лише вказівка на судово-медичну експертизу № 41 від 22.03.2018 р. без вказання тілесних ушкоджень, посилання на яку по суті є розкриттям сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті;
- в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить в собі чіткого розмежування між сформульованими встановленими органами досудового розслідування фактичними обставинами скоєння кримінального правопорушення та самим формулюванням обвинувачення, що суперечить нормам діючого КПК України, а фактично дублюють один одне в обвинувальному акті;
- реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до вищевказаного обвинувального акту, що є його невід`ємною частиною, не містить найменування всіх процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, що має важливе значення для оцінки зібраних сторонами доказів, їх належності та допустимості при ухваленні судового рішення.
- в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акту - відсутні будь-які дані щодо дати та часу повідомлення про підозру ОСОБА_10 та відсутня кваліфікація кримінального правопорушення відносно останнього.
- в Реєстрі відсутнє повідомлення підозрюваному, його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, відсутнє письмове підтвердження протилежній стороні, а потерпілий - прокурору факт надання доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів, а мається лише «повідомлення про завершення досудового розслідування». Однак, не вказано, кому саме з учасників кримінального провадження повідомлено слідчим про завершення досудового розслідування.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу незаконною та такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону.

В апеляційній скарзі посилається на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 відповідає ст.291 КПК України, оскільки:

-відомості про кількість аркушів обвинувального акту та реєстру матеріалів не є обов`язковими;

-в обвинувальному акті зазначені всі фактичні обставини кримінального правопорушення та належно викладене формулювання обвинувачення;

-суд першої інстанції, посилаючись на практику ЄСПЛ, не вказав якими саме положеннями та приписами міжнародного законодавства керувався, стверджуючи про відсутність формулювання обвинувачення;

-реєстр матеріалів відповідає вимогам кримінального процесуального закону України з підстав невідповідності реєстру матеріалів, не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

Обвинувачений його захисник та потерпілі, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, а тому, за згодою учасників судового провадження, розгляд апеляційної скарги прокурора проводиться без участі обвинуваченого його захисника та потерпілої.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора місцевої прокуратури та просив апеляційну скаргу задовольнити; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з приписами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Колегія суддів вважає ухвалу суду 1-ої інстанції такою, що не відповідає наведеним положенням КПК України та постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Суд, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Частина 2 ст. 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;
9) дату та місце його складення та затвердження.
Згідно ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта, відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України, додається:
1) реєстр матеріалів досудового розслідування;
2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу);
4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
З огляду на наведене, у ст. 291 КПК України законодавцем передбачений вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Вказаний перелік відомостей розширеному тлумаченню не підлягає.
Надання до суду інших відомостей або документів до початку судового розгляду не допускається.
При цьому дійсно, як вірно зазначено в апеляційній скарзі, ст. 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом, повинен містити:
1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Дослідивши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001665 від 24.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, колегія суддів приходить до висновку щодо його необґрунтованого повернення судом першої інстанції прокурору з підстав, наведених в ухвалі суду.
Так, ухвала суду 1-ої інстанції не містить даних, які б давали підстави суду в порядку ч. 3 ст. 314 КПК України повернути зазначений обвинувальний акт прокурору, зокрема не містить посилань на його невідповідність ч. 2 ст. 291 КПК України.
Будь-які інші питання, що виникають щодо обвинувального акту, зокрема щодо змісту реєстру матеріалів досудового розслідування поза його складовими відповідно до ч. 2 ст. 109 КПК України, і які не охоплюються процесуально визначеними підставами для його повернення прокурору, не є предметом дослідження під час підготовчого судового провадження.
Крім того, вказаний обвинувальний акт вже був предметом розгляду суду першої інстанції, за результатами розгляду якого був ухвалений вирок, який в подальшому був скасований ухвалою апеляційного суду від 13.02.2020 року та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Тобто, посилання суду першої інстанції на зазначений в обвинувальному акті висновок судово-медичної експертизи не може бути прийнято до уваги, оскільки не розкрита сама суть цього дослідження, більш того вказані матеріали були відкритті учасникам провадження, а тому в даному випадку не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту.
Суд вдався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України.
Обставини, які суд зазначив в ухвалі про повернення обвинувального акту, не ґрунтуються на вимогах кримінально процесуального закону, доводи щодо порушення процесуального характеру також не є обставинами, які тягнуть за собою повернення обвинувального акту для усунення недоліків, оскільки можуть бути предметом розгляду і оцінки під час судового розгляду, прийняття та постановлення відповідного рішення, а не на стадії підготовчого засідання, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Частина 3 ст. 415 КПК України встановлює, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Отже, з огляду на вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про його повернення прокурору підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 291, 376, 403, 419, 424, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд, -
постановив
Апеляційну скаргу прокурора Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.05.2021 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0001665 внесеному до ЄРДР 24.12.2017 року скасувати та призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001665 внесеному до ЄРДР 24.12.2017 рокуу суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4