У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 рокуСправа № 624/368/19 Провадження № 1-кп/634/31/21

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сахновщина Харківської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Сахновщинсього районного суду Харківської області перебувають матеріали вищевказаної кримінальної справи.

У судовому засіданні прокурором заявлено, що між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором досягнута домовленість щодо укладення угоди про визнання винуватості.

Іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні згоди щодо укладання угоди про визнання винуватості не досягнуто.

Обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_5 підтвердили зазначені вище обставини.

Від потерпілих до суду надійшли листи про те, що вони не заперечують проти укладення в кримінальному провадження угоди про визнання винуватості, надали згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати.

Згідно п. 9 абз. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» визначено, що у разі якщо кримінальне провадження здійснюється стосовно кількох осіб, які підозрюються/обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згоди щодо укладення угоди досягнуто не з усіма підозрюваними/обвинуваченими, відповідно до вимог абз. 1 ч. 8 ст. 469 КПК угоду може бути укладено з одним (кількома) із підозрюваних/обвинувачених. Кримінальне провадження стосовно особи (осіб), з якими досягнуто згоду щодо укладення угоди про визнання винуватості, на підставі постанови прокурора або ухвали суду підлягає виділенню в окреме провадження залежно від того, на якій із стадій кримінального провадження сторонами було ініційовано укладення угоди.

Частинами 3 та 4 статті 217 КПК України визначено, що у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», вирок ухвалений на підставі угоди у такому випадку (стосовно однієї із декількох осіб - обвинувачених) не має преюдиційного значення для кримінального провадження відносно інших осіб, а визнання винуватості першою не є доказом вини останніх.

Відповідно до ч. 8 ст. 469 КПК України, у разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які обвинувачуються у вчиненні одного або кількох правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма обвинуваченими, угода може бути укладена з одним з обвинувачених. Кримінальне провадження щодо особи, з якою досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження.

Враховуючи те, що виділення в окреме провадження та укладення угоди про визнання винуватості між стороною обвинувачення та обвинуваченим ОСОБА_6 не породжує ніяких обмежень щодо об`єктивного, неупередженого вивчення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , не несе будь-яких перешкод здійсненню правосуддя та здійсненню права на захист інших обвинувачених, не може негативно вплинути на повноту судового розгляду чи іншим способом ускладнити, унеможливити об`єктивний розгляд кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 , інших обвинувачених, суд вважає, що справу відносно ОСОБА_6 слід виділити в окреме провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.217, 334, 468, 469 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Виділити матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, в окреме провадження.

Виділені матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 передати до канцелярії суду для реєстрації та проведення розподілу автоматизованою системою документообігу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 18. 02. 2021 року.

Суддя