Справа № 509/869/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської обл., кримінальне провадження №0000456 від 04.03.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Овідіополь, Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області, Україна, українець за національністю, громадянин України, освіта середня, не одружений, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимий 08 грудня 2010 року Овідіопольський райсуд Одеської області до 3 років 6 міс. позбавлення волі, звільнений 05 вересня 2014 року

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_9 , суд, -
ВСТАНОВИВ:
20 грудня 2016 року в 19.00 годин, ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом гнуття лівого краю металевої двері храму Покрови Пресвятої Богородиці православної церкви Київського патріархату, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , проник до приміщення, звідки таємно викрав наступне майно: - кабель довжиною 20 метрів у вигляді бухти, який знаходився на підлозі приміщення №1; - еклектичний чайник, продукти харчування (чай, цукор, печиво), які знаходились в приміщенні «№2 (вівтар) на загальну суму 440 грн., які належать потерпілому ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник з викраденим майном та розпорядився майном на власний розсуд.

Органами досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав та пояснив, що 20 грудня 2016 року приблизно в 19.00 годин, він шляхом гнуття лівого краю металевої двері церкви, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , проник до приміщення, звідки таємно викрав наступне майно: - кабель довжиною 20 метрів у вигляді бухти, який знаходився в підлозі приміщення №1; - еклектичний чайник, продукти харчування (чай, цукор, печиво), які знаходились в приміщенні «№2 (вівтар), які належать потерпілому. Вартість майна учасниками кримінального провадження не оскаржується. Заслухавши пояснення учасників процесу та з урахуванням того, що вони не заперечують щодо визнання недоцільності доказів, щодо обставин, які ні ким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зазначений зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності його позиції, в зв`язку з цим суд вважає можливим розглянути кримінальне провадження відповідно до ст. 349 КПК України.
Таким чином, ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення, а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ст. 185 ч.3 КК України.
В ході судового розгляду справи були встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
В ході судового розгляду справи обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не були встановлені.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення та запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує відповідно до ст. 12 КК України ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст.ст. 50,65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу обвинуваченого, його сімейне та матеріальне становище, а також те, що з боку обвинуваченого було здійснено щире каяття та останній активно сприяв розкриттю злочину, що суд розглядає, як обставини, які пом`якшують його покарання.
За таких обставин, суд вважає можливим назначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі, в межах санкції загальної частини Кримінального Кодексу.
Речові докази під час досудового слідства до кримінального провадження не залучались.
Міра забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не застосувалась. Процесуальні витрати не встановлені.
Під час судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_5 була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд прийшов до висновку, що необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, а тому суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироку чинності.
Керуючись ст.ст.369,373,374 КПК України (ред. 2012 р.), суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити останню до набрання вироку чинності.
Початок відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дня проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку направити учасникам кримінального провадження. Копію вироку після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1