Справа № 944/3164/21
Провадження №1-кп/944/935/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2021 м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у залі суду, у м.Яворові, угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 09.04.2021 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Нова Маячка Цюрупинського району Херсонської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта спеціальна технічна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 Кримінального кодексу України, -
в с т а н о в и в:
08 квітня 2021 року у вечірній час ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, маючи прямий умисел спрямований на вчинення розпусних дій сексуального характеру, які здатні викликати моральне розбещення малолітньої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , діючи відкрито, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, вчинив інтелектуальне розбещення шляхом тривалих цинічних розмов на сексуальні теми за допомогою мобільної програми-додатку «Viber» з`єднаного з номером його мобільного телефону № НОМЕР_1 , де здійснив переписку на номер телефону № НОМЕР_2 , яким користується малолітня ОСОБА_6 , під час якої спілкувався з нею на сексуальну тему, після чого, шляхом психологічного впливу, змушував малолітню потерпілу роздягатися та висилати йому фотографії, на яких вона є оголена.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.
ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив, що дійсно 08 квітня 2021 року за допомогою мобільної програми-додатку «Viber» здійснив переписку на номер телефону № НОМЕР_2 , яким користується малолітня ОСОБА_6 , під час якої спілкувався з нею на сексуальну тему та просив вислати йому фотографії, на яких вона є оголена.
Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив розпусні дії щодо малолітньої особи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КК України.
Прокурор Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 16 червня 2021 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.ст.468, 472 КПК України.
В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.156 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.156 КК України у виді позбавленні волі на строк 5 років та на підставі ст.75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також просить вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.
Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просить її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.
Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про проведення підготовчого судового засідання у їхній відсутності. Щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст.75 КК України не заперечують.
Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також, суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.156 КК України, а саме: як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст.156 КК України.
Також, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що укладена 16.06.2021 року між прокурором та підозрюваним угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку в кабінеті нарколога та психіатра не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому узгодженого між сторонами покарання за ч.2 ст.156 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Водночас, суд, беручи до уваги наведене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.75 Кримінального кодексу України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.
В підготовчому судовому засіданні прокурор долучив копію постанов старшого слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_8 від 09.04.2021 року та 12.04.2021 року, якими визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi Note 5" ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 із номером сім-картки ПрАТ "ВФ Україна" № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 та мобільний телефон марки "Honor" ІМЕІ НОМЕР_5 із номером сім-картки № НОМЕР_1 , жорсткий диск від системного блоку комп`ютера з серійним номером S/n325GJ9AB300553 моделі HD 10591 та зошит на якому є рукописні записи.
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 09.04.2021 року накладено арешт на речовий доказ - мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi Note 5" ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 із номером сім-картки ПрАТ "ВФ Україна" № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 12.04.2021 року накладено арешт на речові докази мобільний телефон марки "Honor" ІМЕІ НОМЕР_5 із номером сім-картки № НОМЕР_1 , жорсткий диск від системного блоку комп`ютера з серійним номером S/n325GJ9AB300553 моделі HD 10591 та зошит на якому є рукописні записи.
Відповідно до норм ч.9 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.
Як передбачено ч.4 ст.174 Кримінального процесуального кодексу України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що арешт на речові докази, а саме мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi Note 5" ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 із номером сім-картки ПрАТ "ВФ Україна" № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 та мобільний телефон марки "Honor" ІМЕІ НОМЕР_5 із номером сім-картки № НОМЕР_1 , жорсткий диск від системного блоку комп`ютера з серійним номером S/n325GJ9AB300553 моделі HD 10591 слід скасувати та повернути їх законним володільцям; речовий доказ зошит на якому є рукописні записи залишити при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 314, 473-475 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
затвердити угоду про визнання винуватості від 16 червня 2021 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 09.04.2021 року, між підозрюваним ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт на речовий доказ мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi Note 5" ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 із номером сім-картки ПрАТ "ВФ Україна" № НОМЕР_2 повернути його законному володільцю ОСОБА_7 .
Скасувати арешт на речовий доказ мобільний телефон марки "Honor" ІМЕІ НОМЕР_5 із номером сім-картки № НОМЕР_1 , жорсткий диск від системного блоку комп`ютера з серійним номером S/n325GJ9AB300553 моделі HD 10591 повернути його законному володільцю ОСОБА_4 .
Речовий доказ зошит на якому є рукописні записи залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1