Справа № 761/9067/18
Провадження № 1-кп/761/517/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 365 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002110 від 15.08.2016 року),-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002110 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України.

07.04.2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 . В клопотанні захисник ставить питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 365 КК Україниу зв`язку із відсутністю складу злочину. Крім того зазначає, що з моменту подій, що стали підставою для обвинувачення, пройшов час, який вказує на те, що сплив строк давності для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, що інкримінується в даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти заявленого клопотання, вказав, що закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, є безпідставним оскільки на теперішній час судом досліджено лише частину наданих стороною обвинувачення доказів, таким чином по суті наразі неможливо прийти обґрунтованого висновку про відсутність або наявність в діях обвинуваченого складу злочину. Разом з цим, під час судового розгляду при дослідженні доказів суд не уповноважений закривати кримінальне провадження за відсутності складу злочину. У разі якщо суд дійде такого висновку, він повинен виносити виправдувальний вирок. Другий довід захисника ґрунтується на положеннях п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, згідно яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років. Однак, відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин. На теперішній час Подільським районним судом м. Києва розглядається обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001354 від 26.06.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 . Таким чином, перебіг строку притягнення до відповідальності обвинувачений був перерваний 18.02.2013 та почався з цього часу знову.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив клопотання захисника задовольнити з підстав наведених у ньому.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, клопотання та додатки до нього, суд приходить до таких висновків.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0002110 від 15.08.2016 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008, а саме в перевищенні влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному вчиненні службовою особою за попередньою змовою групою осіб дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи призначений наказом від 18.11.2005 № 473 о/с ГУМВС України в м. Києві на посаду командира полку міліції особливого призначення «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві (далі ПМОП «Беркут»), та маючи спеціальне звання полковник міліції, присвоєне наказом МВС України від 31.08.2007 № 1154 о/с, згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993, будучи працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України від 28.06.1996,ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 покладено обов`язки діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, та являючись представником влади і службовою особою, обвинувачується у вчиненні 08.04.2010 злочину у сфері службової діяльності та проти особистих прав і свобод людини і громадянина за таких обставин.

Статтею 2 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно зі статтями 3, 19 Конституції України від 28.06.1996 людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім виключних випадків і процедури встановленої законом та передбачених пунктом 1 статті 5 Конвенції (законний арешт і затримання особи).

Відповідно до статей 1 5, 10 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 міліція в Україні державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, забезпечує особисту безпеку громадян, захищає їх права і свободи, законні інтереси, охороняє і забезпечує громадський порядок, запобігає правопорушенням та припиняє їх, діє на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, неупередженості, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.

Згідно із ст. 12 вказаного Закону міліція має право застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю у випадках і в порядку, передбачених цим Законом. Про застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, а також про будь-які ушкодження, які спричинені особі внаслідок застосування працівником міліції заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, працівник міліції негайно та письмово доводить до відома безпосереднього начальника для сповіщення прокуророві.

Положеннями ст. 13 Закону «Про міліцію» передбачено, що працівники міліції мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, лише для припинення правопорушень, подолання протидії законним вимогам міліції, яка здійснюється із застосуванням сили щодо працівників міліції або інших осіб, якщо інші способи були застосовані та не забезпечили виконання покладених на міліцію обов`язків.

Крім того, відповідно до статті 14 Закону працівники міліції мають право застосовувати наручники, гумові кийки, засоби зв`язування, сльозоточиві речовини, світлозвукові пристрої відволікаючої дії, пристрої виключно для відкриття приміщень і примусової зупинки транспорту, для захисту громадян і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю, припинення масових безпорядків і групових порушень громадського порядку.

Застосуванню сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї повинно передувати попередження про намір їх використання, якщо дозволяють обставини. Без попередження фізична сила, спеціальні засоби і зброя можуть застосовуватися, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю громадян чи працівників міліції.

У разі неможливості уникнути застосування сили вона не повинна перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на міліцію обов`язків, і має зводитись до мінімуму можливості завдання шкоди здоров`ю правопорушників та інших громадян. При завданні шкоди міліція забезпечує надання необхідної допомоги потерпілим в найкоротший строк.

Перевищення повноважень щодо застосовування сили, у тому числі спеціальних засобів і зброї, тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з вимогами ст. 20 вказаного вище Закону працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосереднім і прямим начальникам. Ніхто не має права покласти на працівника міліції виконання обов`язків, не передбачених чинним законодавством. Втручання в діяльність міліції тягне за собою відповідальність за законом.

Відповідно до п. 6 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого наказом Міністра внутрішніх справ України від 28.07.1994 № 404, Патрульно-постова служба міліції включає: особовий склад служби охорони громадського порядку, територіальних і транспортних органів внутрішніх справ, підрозділів міліції особливого призначення «Беркут».

Згідно зі ст. ст. 4, 57 згаданого Статуту працівники міліції, які несуть патрульно-постову службу, повинні:

- мати високі моральні якості, необхідну професійну підготовку;

- бути дисциплінованими, пильними і чесними при виконанні службових обов`язків, діяти рішуче й наполегливо, стійко переносити всі труднощі зі службою, не шкодуючи своїх сил для виконання службових обов`язків;

- виконувати свої завдання у точній відповідності з законами;

- поважати гідність особи і ставитись до неї гуманно, захищати права людини незалежно від її соціального походження, расової та національної належності, громадянства, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань;

- при звертанні до громадянина називати своє прізвище, звання та пред`являти на його вимогу службове посвідчення.

Відповідно до Положення про підрозділ міліції особливого призначення «Беркут», затвердженого наказом МВС України від 18 травня 2004 року № 529, цей підрозділ є високомобільним спеціальним підрозділом, створеним для забезпечення правопорядку під час проведення загальнодержавних, резонансних громадсько-політичних, спортивно-видовищних, культурно-масових, релігійних заходів, припинення групових порушень громадського порядку та масових заворушень, проведення спеціальних операцій із затримання озброєних злочинців, ліквідації аварій, стихійних лих, а також здійснення фізичної охорони службових осіб.

Підрозділ у своїй діяльності керується Конституцією України від 28.06.1996, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами МВС України, а також цим Положенням. Свою діяльність здійснює в межах повноважень, відповідно до принципів законності, гуманізму, гласності, поваги прав людини.

Виконання службових обов`язків особовий склад підрозділу здійснює в спеціальному обмундируванні, екіпірованому знаками розрізнення та символікою «Беркут», яка є єдиною для всіх регіонів України.

На підрозділ, зокрема, покладається:

- охорона прав і законних інтересів громадян від злочинних посягань та інших антигромадських дій;

- забезпечення правопорядку під час проведення загальнодержавних, резонансних громадсько-політичних, спортивно-видовищних, культурно-масових, релігійних та спеціальних заходів;

- здійснення заходів щодо попередження, припинення та локалізації групових порушень громадського порядку, масових безпорядків, пов`язаних з цим інших протиправних дій, виявлення та затримання причетних до них осіб.

Підрозділ безпосередньо підпорядковується начальникам ГУМВС України в місті Києві, а організаційно-методичне забезпечення його роботи здійснюється тільки їх заступниками начальниками міліції громадської безпеки.

Командир підрозділу є прямим начальником для працівників і несе персональну відповідальність за його постійну готовність до виконання покладених на підрозділ завдань. Він відповідає за забезпечення оперативно- службової діяльності підрозділу, професійну підготовку особового складу, використання сил і засобів за призначенням, проведення виховної роботи з підлеглими та зобов`язаний забезпечувати дотримання законності та дисципліни особовим складом, вживати заходів до правопорушників, а також до їх керівників та аналізувати правомірність застосування фізичної сили, спеціальних засобів і зброї.

Як командир полку міліції особливого призначення «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 був начальником всього особового складу полку і безпосередньо відповідав за службову діяльність полку, навчання, виховання, озброєння, спорядження і спеціальні технічні засоби, а також за моральний стан особового складу, за збереження озброєння і спеціальних засобів. Ніс персональну відповідальність за організацію роботи з особовим складом, стан дисципліни та законності, за організацію безпеки особового складу, його теоретичну та практичну підготовку, вміння професійно грамотно реагувати та діяти в нестандартних ситуаціях, за проведення заходів по запобіганню надзвичайних подій серед особового складу. Забезпечував ефективне виконання покладених на підрозділ завдань та функцій щодо боротьби зі злочинністю, захисту прав і свобод громадян, охорони громадського порядку в межах повноважень, був зобов`язаний інструктувати особовий склад перед заступанням на службу.

Крім цього, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, ОСОБА_4 склав Присягу і урочисто поклявся: «Завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. З високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ. Мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок». При наданні присяги заявив, що у разі її порушення, хай його покарають за всією суворістю закону.

Згідно з вимогами статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді командира полку міліції особливого призначення «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, був працівником правоохоронного органу, на якого згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» покладено обов`язки діяти лише в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Незважаючи на вимоги зазначених нормативно-правових актів, явно виходячи за межі владних повноважень, покладених на міліцію Конституцією України, Законом України «Про міліцію» та іншими нормативно-правовими актами, які ОСОБА_4 достовірно знав, однак він використав владу та своє службове становище і надані чинним законодавством владні повноваження для вчинення кримінальних правопорушень.

Так, народний депутат України, якому 10.08.2016 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження, що зупинене через розшук підозрюваного на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, бажаючи поширити серед представників різних корінних етнічних національностей України, об`єднаних єдиним українським народом, розбрат та ворожнечу, подальший розкол України, а також формування негативної громадської думки про національно-визвольний рух українського народу в роки Другої Світової війни і зокрема ролі Організації українських націоналістів і Української Повстанської Армії стосовно польського та єврейського народів, організував проведення з 08.04.2010 до 10.04.2010 виставки фотографій і документів під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у Великій виставковій залі ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 , та підбурив з прямим умислом за попередньою змовою групою осіб працівників правоохоронного органу службових осіб до вчинення дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, шляхом застосування до відвідувачів даної виставки працівниками правоохоронних органів фізичної сили, спричинення тілесних ушкоджень, затримань і притягнення до адміністративної відповідальності.

Розуміючи, що інформація та матеріали даної фотовиставки можуть викликати негативну реакцію та суспільне загострення з боку окремих патріотично налаштованих громадян, представників політичних партій та націоналістичних рухів, для яких ОУН-УПА та її лідери є ідейними беззаперечними авторитетами, маючи на меті спровокувати конфлікт між громадянами, які мають різне світоглядне бачення щодо діяльності ОУН-УПА, а також причин та обставин перебігу подій Волинської трагедії в роки війни, народний депутат України, якому 10.08.2016 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження, що зупинене через розшук підозрюваного на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, спільно із невстановленими на даний час слідством особами з числа вищих посадових осіб держави та керівниками ГУМВС України в м. Києві розробив план по силовому придушенню патріотизму та громадянської самосвідомості у відвідувачів даної виставки, шляхом застосування до них працівниками правоохоронних органів фізичної сили, спричинення тілесних ушкоджень, затримань і притягнення до відповідальності.

Для безпосереднього виконання указаного плану зазначений народний депутат України вступив у змову із невстановленими особами з числа керівників МВС України та ГУМВС України в м. Києві, якими у свою чергу для його реалізації залучено працівників міліції керівного складу, яким 09.08.2016 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою яких виділені в окреме кримінальне провадження, досудове розслідування у якому зупинене у зв`язку із його розшуком, а також командира ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 разом із командиром та шістьмома співробітниками першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, відносно трьох з яких у кримінальному провадженні №0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, а відносно чотирьох у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно них у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, іншими окремими невстановленими на даний час працівниками міліції та особами, які погодилися вчинити незаконні насильницькі дії щодо відвідувачів виставки.

При цьому вказані службові особи розраховували одержати для себе неправомірну вигоду у вигляді подальшого сприяння з боку керівництва у кар`єрному рості, яке могло відбутися після успішного виконання злочинного завдання на ґрунті сформованого вищим керівництвом враження про них як про сумлінних працівників та прихильників тогочасної влади, тобто діяли з прямим умислом та з особистих кар`єристських мотивів.

До реалізації цього плану також залучено й інших окремих невстановлених на даний час працівників міліції та інших осіб.

Так, відповідно до затвердженого заступником начальника ГУМВС України в м. Києві розрахунку сил і засобів міліції від 07.04.2010 до охорони громадського порядку вказаної фотовиставки задіяно наряди міліції в кількості 480 чоловік, зокрема: особовий склад Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві в кількості 66 чоловік, група документування і фіксації можливих правопорушень цього ж райуправління, 24 працівників УДСО, 210 чоловік ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві та 150 військовослужбовців внутрішніх військ МВС України (в/ч НОМЕР_1 ).

Приблизно о 07 год. 00 хв. 08.04.2010 до ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 2 прибув командир ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 , працівники міліції керівного складу, яким 09.08.2016 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою яких виділені в окреме кримінальне провадження, а також командир та шість співробітників першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, відносно трьох з яких у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, а відносно чотирьох у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно яких у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, та інші співробітники міліції.

Керівництво і координацію дій зазначених нарядів і працівників міліції здійснювала особа керівного складу міліції, якій 09.08.2016 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якої виділені в окреме кримінальне провадження, досудове розслідування у якому зупинене у зв`язку із розшуком останнього.

У день відкриття виставки 08.04.2010, дізнавшись із засобів масової інформації про її проведення, з метою вивчення представлених на ній документів та фотоматеріалів, висловлення своєї громадянської позиції щодо справжнього, на їх думку, перебігу відповідних історичних подій, участі у презентації виставки на територію ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 2, у невстановлений досудовим розслідуванням час, прибули патріотично налаштовані громадяни, зокрема, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інші, а також Почесний Голова Української республіканської партії Герой України ОСОБА_19 .

При цьому, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 прибули на виставку також в якості журналістів у зв`язку із виконанням редакційного завдання газети ВО «Свобода» по підготовці репортажу та висвітленню у засобах масової інформації змісту даної виставки.

Приблизно о 10 год. 30 хв. 08.04.2010 у Великій виставковій залі на другому поверсі в ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві розпочалась прес-конференція за участі зазначеного народного депутата України та запрошених ним представників окремих громадських організацій.

При спробі патріотично налаштованих громадян, які бажали задати питання організаторам виставки, висловити свою громадянську позицію щодо справжнього, на їх думку, перебігу відповідних історичних подій, а саме при спробі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та інших, а також Героя України ОСОБА_19 наблизитися до столу з мікрофонами, за яким стояв вищевказаний народний депутат України, запрошені ним гості та представники організаторів, указаний народний депутат України, якому 10.08.2016 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження, що зупинене через розшук підозрюваного, діючи відповідно до розробленого ним плану з метою провокації конфлікту з вищевказаними громадянами та іншими особами, які мають різні світоглядні позиції щодо висвітлених на виставці подій і представлених матеріалів, перевищуючи владу і надані йому як народному депутату України владні повноваження, всупереч вимогам ст.ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, Присяги народного депутата України, ст. ст. 1 5 , 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, використовуючи свою посаду і статус депутата та члена провладної на той час партії Регіонів і однойменної фракції у Верховній Раді України, надав усну вказівку ОСОБА_4 та іншому керівному працівнику міліції, якому 09.08.2016 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження, які за посадами були старшими і керували діями інших працівників міліції, із застосуванням сили та насильства до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , Героя України ОСОБА_19 та інших, не допустити їх виступів перед присутніми на виставці, вивести із приміщення та затримати, схиливши тим самим вказаних керівників правоохоронних органів, а також командира та шістьох співробітників першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, відносно трьох з яких у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, а відносно чотирьох у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно яких у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, інших співробітників міліції та осіб до вчинення протиправних насильницьких дій стосовно вищевказаних цивільних осіб, чим підбурив їх до вчинення злочину.

Усвідомлюючи, що вказаний народний депутат України є наближеною особою до вищих посадових осіб держави, зазначені особи з числа керівного складу праоохоронних органів, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, погодилися на виконання протиправної вказівки цього народного депутата України, вступивши таким чином з ним та невстановленими на даний час керівниками МВС України і ГУМВС України в місті Києві у змову щодо вчинення дій, спрямованих на протиправне застосування насильства і затримання окремих відвідувачів виставки.

У свою чергу, ОСОБА_4 та особа з числа керівного складу правоохоронних органів, якій 09.08.2016 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якої виділено в окреме кримінальне провадження, знаходячись в приміщенні ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві, близько 10 год. 30 хв. 08.04.2010, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, за попередньою змовою між собою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на застосування насильства до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , Героя України ОСОБА_19 та інших осіб, які з ними прибули, перевищуючи владу та надані їм службові повноваження, всупереч вимогам ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію», Присяги працівника органів внутрішніх справ України, відразу ж продублювали вищевказану вказівку наведеного народного депутата України і надали незаконний наказ особі, якій 09.08.2016 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якої виділені в окреме кримінальне провадження, а також командиру та шістьом співробітникам першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, відносно трьох з яких у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, а відносно чотирьох у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно яких у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, та іншим співробітникам міліції застосувати насильство, вивести із приміщення, затримати і помістити в службовий автотранспорт міліції вищевказаних відвідувачів виставки, залучивши таким чином своїх підлеглих до вчинення злочину.

При цьому особа, якій 09.08.2016 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якої виділені в окреме кримінальне провадження, а також командир та шість співробітників першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, відносно трьох з яких у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, а відносно чотирьох у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно яких у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, та інші невстановлені на даний час співробітники міліції, будучи працівниками правоохоронного органу, усвідомлюючи протиправність наказу ОСОБА_4 та працівника керівного складу правоохоронного органу, якому 09.08.2016 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012, матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження та розуміючи, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , Герой України ОСОБА_19 та інші особи, які з ними прибули на виставку, адміністративних чи кримінальних правопорушень не вчиняли, діючи з прямим умислом з особистих мотивів власного кар`єризму, намагаючись у такий спосіб отримати преференції для подальшого просування по службі, погодилися на виконання явно незаконного наказу-вказівки цих працівників керівного складу правоохоронного органу, взяти участь у перевищенні влади та наданих службових повноважень, та із застосуванням насильства затримати цих осіб, приєднавшись тим самим до вчинення злочину і вступивши з ним та між собою у злочинну змову.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, виконуючи заздалегідь розроблений народним депутатом України, якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження, спільно із невстановленими на даний час слідством особами з числа вищих посадових осіб держави та керівниками ГУМВС України в м. Києві, план по силовому придушенню патріотизму та громадянської самосвідомості у відвідувачів виставки, шляхом застосування до них працівниками правоохоронних органів фізичної сили, спричинення тілесних ушкоджень, затримань і притягнення до відповідальності, а також виконуючи усні вказівки ОСОБА_4 та осіб, яких повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою яких виділені в окреме кримінальне провадження, командир та шість співробітників першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, відносно трьох з яких у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, а відносно чотирьох у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно яких у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, а також невстановлені на даний час працівники міліції та інші особи, знаходячись на другому поверсі у Великій виставковій залі ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві, 08.04.2010 близько 10 год. 43 хв., діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, на виконання протиправних вказівок і наказів зазначених осіб, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до розробленого службовими особами із числа керівництва МВС, України та ГУМВС України в м. Києві спільно із зазначеним народним депутатом України плану по провокації конфлікту на виставці і недопущенню виступу на ній громадян перед присутніми та представниками засобів масової інформації про своє бачення історичного перебігу висвітлених на ній подій, у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, перевищуючи владу та явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, будучи вбраними в цивільний одяг, не представляючись співробітниками міліції, не пред`являючи службових посвідчень, не висуваючи до присутніх громадян жодних вимог, без попередження вчинили насильство щодо відвідувачів виставки патріотично налаштованих громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших, а саме спільно із ОСОБА_4 та особами, яких повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою яких виділені в окреме кримінальне провадження, хапаючи за одяг та різні частини тіла, руками і тулубом виштовхнули їх з Великої виставкової зали ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» у вестибюль, видаливши таким чином з цього приміщення ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , завдавши їм фізичного болю. Після цього перелічені співробітники міліції та інші особи затримали зазначених відвідувачів виставки, а з ними також очевидців вчинення даних протиправних дій ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_18 .

При цьому, командир першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, знаходячись у Великій виставковій залі ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві, перевищуючи владу та надані йому службові повноваження, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, в порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, за попередньою змовою групою осіб з вищевказаними співробітниками міліції та іншими особами, приблизно об 10 год. 44 хв. 08.04.2010 особисто вчинив болісні і такі, що ображають особисту гідність дії щодо Героя України, Почесного Голови Української республіканської партії 83-річного ОСОБА_19 , а саме рукою схопив його за краватку та, тягнучи її донизу, намагався нагнути і повалити потерпілого, спричинивши йому фізичний біль та принизив його честь та гідність, а також заподіяв істотної шкоди його гарантованим Конституцією України правам на свободу думки і слова, вільне вираження своїх поглядів і переконань, право на повагу до своєї гідності, на свободу та особисту недоторканість.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , знаходячись у Великій виставковій залі ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві, приблизно о 10 год. 50 хв. 08.04.2010, у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, перевищуючи владу та явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, надав вказівку командиру першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, та спільно з ним і ще однією невстановленою на даний час особою, схопили громадянина ОСОБА_12 за руки і ноги, та, безпідставно застосовуючи силу, завдаючи йому ударів по тулубу і голові об сходи і підлогу, знесли з Великої виставкової зали сходами у двір ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім», де поставили до стіни, та продовжуючи протиправно застосовувати щодо нього фізичну силу помістили до службового автотранспорту.

При цьому, міліціонер другого взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, приблизно о 10 год. 50 хв. 08.04.2010, діючи у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, перевищуючи владу та явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, на виконання вказівки ОСОБА_4 та за попередньою змовою групою осіб, спільно з міліціонером, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, біля виходу із Великого виставкового залу ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві у вестибюль другого поверху затримали ОСОБА_14 і, завівши йому руки за спину й нахиливши тулуб вперед, із застосуванням насильства вивели його в такому положенні з будівлі у двір ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім», де під контролем ОСОБА_4 , помістили до службового автотранспорту.

Приблизно о 10 год. 50 хв. 08.04.2010, діючи у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, перевищуючи владу та явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, на виконання вказівки ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, командир першого взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, разом із міліціонером першого взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, діючи за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням сили затримали при виході із Великого виставкового залу у вестибюль другого поверху ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві ОСОБА_16 , якого, завівши йому руки за спину й нахиливши тулуб вперед, вивели з будівлі у двір ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім», де під контролем ОСОБА_4 помістили до службового автотранспорту.

Крім того, приблизно о 10 год. 50 хв. 08.04.2010, діючи у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, перевищуючи владу та явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, на виконання вказівки ОСОБА_4 біля виходу із Великої виставкової зали ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві до вестибюлю другого поверху, вдягнуті в цивільний одяг міліціонер третього взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, спільно із невстановленою на даний час особою, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, за попередньою змовою групою осіб, взявши за руки з обох боків та припіднявши ОСОБА_9 , із застосуванням фізичного насильства вивели його через службовий вихід будівлі ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві на подвір`я даного підприємства зі сторони вулиці Трьохсвятительської, помістивши до службового автотранспорту. При цьому під час конвоювання ОСОБА_9 через тамбур службового виходу особа, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якої виділені в окреме кримінальне провадження, яка особисто контролювала процес виведення затриманих, безпідставно застосувала фізичне насильство, нанісши потерпілому ззаду зі спини удар рукою в область лівої нирки, завдавши тим самим ОСОБА_9 фізичного болю.

Аналогічно приблизно о 10 год. 50 хв. 08.04.2010 у вестибюлі другого поверху одразу після витіснення із Великої виставкової зали ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 двома невстановленими особами в цивільному одязі був затриманий ОСОБА_7 , якого тримаючи під руки, вивели в такому положенні з будівлі ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві через службовий вихід на подвір`я даного підприємства зі сторони вулиці Трьохсвятительської. При цьому в цей час на першому поверсі будівлі ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» одну невстановлену особу замінив міліціонер, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, який діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, за попередньою змовою групою осіб, перевищуючи владу та надані йому повноваження, діючи в порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, протиправно утримуючи під руки ОСОБА_7 разом із невстановленою особою вивели його у двір та за командою ОСОБА_4 помістили до службового автотранспорту.

Одразу після цього, після 10 год. 50 хв. 08.04.2010, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, міліціонер, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, за попередньою змовою групою осіб, у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, перебуваючи біля службового виходу з будівлі ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві, який веде на вул. Трьохсвятительську, з метою припинення фотофіксації на камеру особистого мобільного телефону марки «Toshiba» його протиправних дій ОСОБА_17 , який, прямуючи до службового входу будівлі ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім», став очевидцем виведення із неї затриманих, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, перевищуючи владу та явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, разом із командиром першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, міліціонером даної роти, яким у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно яких у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, та невстановленою особою, збили ОСОБА_17 з ніг на асфальтне покриття землі і тримаючи його за руки та ноги, завдаючи фізичного болю та моральних страждань, під контролем ОСОБА_4 та особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження, помістили до службового автотранспорту.

У той же час невстановлена на даний час особа у вестибюлі другого поверху ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві приблизно о 10 год. 50 хв. 08.04.2010 із застосуванням фізичного насильства, за попередньою змовою групою осіб, затримала 63-х річного ОСОБА_15 після того, як останній зробив зауваження вдягнутим в цивільний одяг вищевказаним співробітникам міліції, які тягнули до виходу за руки та ноги ОСОБА_12 . Внаслідок застосованого при затриманні невстановленою на даний час особою фізичного насильства, у вигляді нанесення удару рукою по ліктьовому суглобу правої руки та стискання пальцями рук верхніх кінцівок ОСОБА_15 потерпілому завдано легкі тілесні ушкодження у вигляді забою правого ліктьового суглобу, садна подовженої форми на долонній поверхні основної фаланги 1 пальця лівої кисті, по 1-му синцю на внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині, з переходом у проекцію ліктьового суглобу, на зовнішню та бокову поверхні та верхню третину передпліччя. Змушений підкоритися відданому невстановленою особою відповідному наказу, ОСОБА_15 у супроводі вказаної особи та із застосуванням фізичного насильства був виведений через службовий вихід будівлі ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві на подвір`я даного підприємства зі сторони вулиці Трьохсвятительської, та поміщений до службового автотранспорту.

За аналогічних обставин близько 10 год. 54 хв. 08.04.2010, продовжуючи виконання наказів ОСОБА_4 та особи, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якої виділені в окреме кримінальне провадження, а також командира першої оперативної роти ПМОП «Беркут», якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, та реалізацію злочинного умислу, повернувшись до виходу із Великого виставкового залу ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві, командир першого взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, та та міліціонер першого взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, перевищуючи владу та надані їм службові повноваження, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, за попередньою змовою групою осіб, у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, затримали ОСОБА_8 і, завівши йому руки за спину й нахиливши тулуб вперед, та із застосуванням фізичного насильства, яке виявилось у захопленні лівою рукою міліціонером першого взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, шиї ОСОБА_8 та стискання ділянки шиї, що нижче вух чотирма пальцями з однієї сторони та великим пальцем лівої руки з іншої сторони, передали під контроль іншого міліціонера, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, який діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, за попередньою змовою групою осіб, у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, скрутивши руки ОСОБА_8 за спину, доставив ОСОБА_8 в приміщення тамбуру службового виходу ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім», орієнтованого на подвір`я зі сторони АДРЕСА_4 .

В приміщенні тамбуру службового виходу ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві, орієнтованого на подвір`я зі сторони вул. Трьохсвятительської, міліціонер, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, після 10 год. 54 хв. 08.04.2010, продовжуючи виконання наказів ОСОБА_4 та особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження, а також командира першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно якого у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, та реалізацію злочинного умислу, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, за попередньою змовою групою осіб, перевищуючи владу та надані йому службові повноваження, у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, поставив ОСОБА_8 обличчям до зовнішніх дверей, контролюючи його положення разом з іншими невстановленими особами. При цьому, особа, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якої виділені в окреме кримінальне провадження, яка особисто контролювала процес виведення затриманих, безпідставно застосувала фізичне насильство, нанісши ОСОБА_8 ззаду зі спини удар рукою в праву нижню ділянку спини, завдавши тим самим останньому фізичного болю, після чого командир взводу, міліціонер ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, яким у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та міліціонер, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, обвинувальний акт відносно яких у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, вивели ОСОБА_8 на вулицю та помістили до службового автотранспорту.

В подальшому, командир першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, та обвинувальний акт відносно якого скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, близько 10 год. 55 хв. 08.04.2010 у вестибюлі другого поверху ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві, разом із підлеглими йому міліціонерами із першого взводу та із третього взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, яким висунуто аналогічне обвинувачення у цьому ж кримінальному провадженні, продовжуючи виконання наказів ОСОБА_4 та особи, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якої виділені в окреме кримінальне провадження, та реалізацію злочинного умислу, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, за попередньою змовою групою осіб, перевищуючи владу та надані їм службові повноваження, у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, схопили руками громадянина похилого віку ОСОБА_6 за руки і ноги, та, безпідставно застосовуючи силу, завдаючи йому ударів по тулубу і голові об сходи і підлогу, знесли сходами у тамбур службового виходу ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім», а в подальшому у двір цього підприємства, де поставили до стіни, розставивши руки і ноги на ширині плеч, продовжили протиправно застосовувати щодо нього фізичну силу та позбавляючи свободи, фактично затримали його, і по тому насильно проти волі потерпілого помістили його до службового автотранспорту.

За аналогічних обставин після 10 год. 54 хв. 08.04.2010, продовжуючи виконання наказів ОСОБА_4 та особи, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якого виділені в окреме кримінальне провадження, а також командира першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, та обвинувальний акт за обвинуваченням якого скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, та реалізацію злочинного умислу, при виході із Великої виставкової зали ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві, командир першого взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та міліціонер першого взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, та обвинувальний акт за обвинуваченням яких скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, за попередньою змовою групою осіб, перевищуючи владу та надані їм службові повноваження, у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, затримали ОСОБА_13 , якого, взявши та утримуючи його під руки, із застосуванням фізичної сили, доставили в приміщення тамбуру службового виходу ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім», спрямованого на подвір`я зі сторони вул. Трьохсвятительської, де особа, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якої виділені в окреме кримінальне провадження, яка особисто контролювала процес виведення затриманих, вчергове безпідставно застосувала фізичне насильство, тричі нанісши ОСОБА_13 ззаду зі спини удар рукою в область нирок, завдавши тим самим останньому фізичного болю, після чого ОСОБА_13 був виведений на вулицю та поміщений до службового автотранспорту.

Приводом для затримання ОСОБА_13 та ОСОБА_6 слугувало їхнє намагання припинити явно незаконні дії командира першого взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та міліціонера першого взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, та обвинувальний акт відносно яких скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, які при застосуванні фізичного насильства щодо ОСОБА_8 не представлялися співробітниками міліції, були одягнуті в цивільний одяг й не мали на собі зовнішніх відзнак співробітників правоохоронного органу та не повідомляли причини і підстави для затримання та застосування фізичного насильства.

Далі, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, близько 10 год. 59 хв. 08.04.2010 у вестибюлі другого поверху ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві за командою ОСОБА_4 , та під контролем командира першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, міліціонер першого взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, яким у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, та обвинувальний акт відносно яких скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, спільно з трьома невстановленими на даний час особами, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, за попередньою змовою групою осіб, перевищуючи владу та надані службові повноваження, у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, збили з ніг і, схопивши за руки та ноги ОСОБА_10 , безпідставно застосовуючи силу, винесли його через службовий вихід ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім», орієнтований на вул. Трьохсвятительську на подвір`я даного підприємства, фактично затримали його і насильно проти волі потерпілого помістили його до службового автотранспорту.

Одночасно, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, близько 10 год. 59 хв. 08.04.2010 у вестибюлі другого поверху ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві, за командою ОСОБА_4 , та під контролем командира першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, якому у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, та обвинувальний акт відносно якого скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, командир першого взводу першої оперативної роти ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві разом із міліціонером цієї роти, яким у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, та обвинувальний акт відносно яких скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, та спільно з двома міліціонерами зазначеної роти, яким у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, та обвинувальний акт відносно яких скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, за попередньою змовою групою осіб, перевищуючи владу та надані їм службові повноваження, у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, збили з ніг і, схопивши за руки та ноги ОСОБА_11 , безпідставно застосовуючи силу, завдаючи йому ударів по тулубу і голові об сходи і підлогу, винесли його через службовий вихід ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім», орієнтований на вул. Трьохсвятительську, на подвір`я даного підприємства, фактично затримали його і насильно проти волі потерпілого помістили його до службового автотранспорту.

Тоді ж, одразу після виведення з будівлі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в приміщенні тамбуру службового виходу ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві, орієнтованого на вул. Трьохсвятительську, за командою особи, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якої виділені в окреме кримінальне провадження, невстановленими на даний час особами безпідставно затримано ОСОБА_18 , якому насильно завели руки за спину, та утримуючи в такому положенні, помістили до службового автотранспорту, припаркованого на прилеглому подвір`ї вказаного підприємства.

У свою чергу ОСОБА_4 та особи, яких повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою яких виділені в окреме кримінальне провадження, весь цей час перебували поруч зі своїми підлеглими працівниками в приміщенні ДП «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» та поряд з ними, безпосередньо спостерігали за вчиненням ними злочинних дій, пов`язаних із безпідставним застосуванням фізичної сили, спричиненням тілесних ушкоджень потерпілим і їх затриманням та поміщенням до службового автотранспорту, а також контролювали та координували їхні протиправні дії, тобто самі являлися співвиконавцями перевищення влади і службових повноважень.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій, вчинених ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з особами, яких повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою яких виділені в окреме кримінальне провадження, а також з особами, яким у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, та обвинувальний акт відносно яких скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, та іншими невстановленими на даний час особами, у зв`язку з протиправним застосуванням фізичної сили та насильства заподіяно фізичний біль громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та Герою України ОСОБА_19 , а громадянину похилого віку ОСОБА_15 завдано легкі тілесні ушкодження у вигляді садна подовженої форми на долонній поверхні основної фаланги 1 пальця лівої кисті, по 1-му синцю на внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині, з переходом у проекцію ліктьового суглобу, на зовнішню та бокову поверхні та верхню третину передпліччя.

В подальшому, завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з особами, яких повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою яких виділені в окреме кримінальне провадження, та з особами, яким у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, обвинувальний акт відносно яких скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, й іншими невстановленими на даний час особами, на виконання вказівки особи, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою якої виділені в окреме кримінальне провадження, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів власного кар`єризму, перевищуючи владу та надані їм службові повноваження, у порушення вимог ст. ст. 3, 15, 19, 21-24, 28, 29, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1 5, 10 13, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, достовірно знаючи про відсутність підстав для застосування заходів фізичного впливу та наочно переконавшись у цьому, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, безпідставного обмеження свободи пересування та порушення права на особисту недоторканність, на службовому автотранспорті доставили затриманих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, де на підставі поданих ними рапортів про нібито вчинення хуліганських дій та опору працівникам міліції стосовно затриманих, невстановленими співробітниками цього райуправління міліції складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, а після цього супроводжено до Шевченківського районного суду м. Києва.

За результатами судових розглядів цих проваджень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 визнано судом невинними у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень та закрито відповідні справи.

Крім фізичного болю та тілесних ушкоджень вищевказаним потерпілим протиправними діями ОСОБА_4 , осіб, яких повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 у кримінальному провадженні №0001641 від 21.12.2012 та матеріали за підозрою яких виділені в окреме кримінальне провадження, а також осіб, яким у кримінальному провадженні № 0002550 від 26.09.2016 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365 КК України в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 171 КК України в редакції Закону № 2341-III від 05.04.2001, та обвинувальний акт відносно яких скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, та інших невстановлених на даний час осіб, принижено їх честь та гідність, а також заподіяно істотної шкоди їх гарантованим Конституцією України правам на свободу думки і слова, вільне вираження своїх поглядів і переконань, право на повагу до своєї гідності, на свободу та особисту недоторканість.

У свою чергу ОСОБА_4 весь цей час перебував поруч зі своїми підлеглими працівниками, безпосередньо спостерігав за вчиненням ними злочинних дій, пов`язаних із безпідставним застосуванням фізичної сили до громадян, спричиненням їм тілесних ушкоджень, а також контролював та координував їхні протиправні дії, безпосередньо вчиняв такі дії, тобто сам був співвиконавцем перевищення влади і службових повноважень, та такі дії вчинялись з ним за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365 КК України, а саме в перевищенні влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному вчиненні службовою особою за попередньою змовою групою осіб дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, яке було вчинено ним у період з 08.04.2010 по 10.04.2010 року.
За змістом ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 365 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло десять років з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє про застосування строків давності.
Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений хоча і не визнає вину у вчиненому, але вважається особою раніше не судимою, з дня вчинення злочину, а саме з 08.04.2010 року минуло більше десяти років, перебіг строків давності порушено не було, йому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, закривши кримінальне провадження.
Крім того необхідно зазначити, що визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 365 КК України за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволення заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину.
Також у клопотанні захисник обвинуваченого просить суд закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 з підстав відсутності складу злочину.

У той же час така підстава для закриття кримінального провадження, на яку вказує у своїй заяві захисник ОСОБА_3 , кримінальним процесуальним законом не передбачена. Законність та обґрунтованість пред`явленого особі обвинувачення може бути перевірена судом виключно при постановленні остаточного рішення у кримінальному провадженні при вирішенні його по суті

Виходячи з наведеного, клопотання захисника обвинуваченого в частині закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину не є обґрунтованим згідно вимог кримінального процесуального закону та таким, яке задоволенню не підлягає.

Щодо доводів сторони обвинувачення про перебування в провадженні Подільського районного суду м. Києва кримінального провадження №0001354 від 26.06.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 346, ч.1 ст. 351, ст. 340 КК України, події яких відбулись 18.02.2013 року, свідчить про переривання перебігу строків давності, слід зауважити слідуюче.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло у разі вчинення тяжкого злочину десять років, і давність не була перервана вчиненням нового злочину. З врахуванням того, що обвинувальний вирок щодо ОСОБА_4 не ухвалений, перебіг строків давності не переривався.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Крім того, необхідно зазначити про те, що з огляду на конституційний принцип презумпції невинуватості у випадку, коли щодо особи судом розглядається кримінальне провадження, за відсутності обвинувального вироку суду, наявність іншого кримінального провадження стосовно особи, у тому числі на стадії його судового розгляду, не є правовою підставою для переривання перебігу строків давності.

Таким чином, оскільки на даний час відсутній обвинувальний вирок який набрав законної сили стосовно ОСОБА_4 , строк давності у вказаному кримінальному провадженні не переривався.
Разом з тим, неприбуття для участі у судовому засіданні потерпілих, які належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення такого засідання, і відсутність поважних причин неприбуття не перешкоджає його проведенню.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Частина 5 вищевказаної статті КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, цивільні позови потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди слід залишити без розгляду, оскільки відповідно до ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи постановлення виправдувального вироку у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення. Між тим, це не позбавляє позивача звернутися із таким позовом в порядку цивільного судочинства.
Судові витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12,49 КК України, ст.ст.128, 284-288, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - захисника ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження - задовольнити частково.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 365 КК України на підставі п.1, ч. 2 ст. 284 КПК України закрити у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.49 КК України.
Цивільні позови потерпілих: ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілим: ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз, у розмірі 21184 (двадцять одна тисяча сто вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена учасниками кримінального провадження протягом семи днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1