Справа № 686/4629/21
Провадження № 1-кс/686/2198/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому (далі ТУ ДБР у м. Хмельницькому), щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою, в якій просить зобов`язати ТУ ДБР у м. Хмельницькому внести відповідні відомості до ЄРДР за її заявою віл 10.02.2021 про кримінальні правопорушення окремо по кожному кримінальному правопорушенню, вчиненому суб`єктами злочину) ОСОБА_4 (керівником прокуратури Вінницької області), ОСОБА_5 (керівником Вінницької місцевої прокуратури), ОСОБА_6 (слідчим суддею Вінницького міського суду), розпочати досудове розслідування, повідомити керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, надіслати витяги з ЄРДР окремо по кожному кримінальному правопорушенню, вчиненому суб`єктами злочину, надіслати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, виконати процесуальні вимоги ст. 154, 155, 155-1 КПК України, ч. 9 ст. 49 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».
В обґрунтування поданої скарги вказує, що 10.02.2021 вона звернулася до ТУ ДБР у м. Хмельницькому з заявою про притягнення керівника прокуратури Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 364, 365, 367, 396, 382 КК України, слідчого суддю Вінницького міського суду ОСОБА_6 за ознаками ст. 364, 367, 396 КК України в порядку ст. 214, 155-1 КК України.
Разом з тим, нею не отримано інформації за результатами її звернення. Також зауважує, що наразі нею не отримано постанови про відмову у визнанні її потерпілою, відтак згідно вимог ч. 2 ст. 55 КПК України вона є потерпілою у вказаному провадженні.
Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд її скарги за її відсутності, вимоги скарги підтримує, оскільки приїхати на судове засідання вона не має змоги за станом здоров`я.
Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, у судове засідання не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Встановлено, що 10.02.2021 ОСОБА_3 поштовим повідомленням надіслано до ТУ ДБР у м. Хмельницькому заяву про притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до змісту якої 07.12.2018 вона звернулася до Генерального прокурора з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності за ознаками ч. 5 ст. 191, 209, 210 КК України: начальника Головного управління Держгеокадастру Вінницької області, директора ДП «Вінницький науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою, начальника відділу Вінницького район Головного управління Держгеокадастру у Вінницької області.
Також як співучасників злочину, вчиненого суб`єктами управління Держгеокадастру Вінницької області притягнути: директора НАБУ, начальника першого наглядового відділу Генпрокуратури, керівника прокуратури Вінницької області, начальника слідчого відділу прокуратури Вінницької області, прокурорів, начальника ВВПГУНП, начальника СВВВПГУНП.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2019 її скаргу задоволено.
Відтак, Генеральною прокуратурою України до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191 КК України за №0001114.
Разом з тим, на думку особи, яка подала скаргу, відомості було внесено не за її заявою від 07.12.2018, а за невідомою їй заявою від 21.05.2019.
Постановою першого заступника Генерального прокурора від 29 травня 2020 року доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001114 СУ ГУНП у Вінницькій області.
ОСОБА_3 09.10.2020 звернулася з клопотанням до керівника Вінницької обласної прокуратури про надання постанови прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 про визначення територіальної підслідності та постанови прокурора про доручення проведення досудового розслідування. Однак процесуальні вимоги ст. 220 КПК України не було виконано.
Тому ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Вінницького міського суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України щодо не розгляду її клопотання від 09.10.2020.
Ухвалою Вінницького міського суду від 03.11.2020 (справа №127/22981/20) зобов`язано розглянути її клопотання в порядку ст. 220 КПК України.
Постановою першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 від 12.06.2019 визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0001114 від 22.01.2019 у складі прокурорів відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Тобто, на думку особи, яка подала скаргу, ухвалу слідчого судді від 03.11.2020 не виконано, оскільки їй не надано копію постанови, а отже керівником Вінницької обласної прокуратури не забезпечено її виконання.
Разом з тим, листом від 19.10.2020 Вінницькою місцевою прокуратурою повідомлено, що її звернення від 09.10.2020 розглянуто, постановою прокурора Вінницької місцевої прокуратури від 19.10.2020 відмовлено в задоволенні клопотання про направлення матеріалів кримінального провадження №0001114 до ТУ ДБР у м. Хмельницькому.
ОСОБА_3 23.11.2020 звернулася з клопотанням до керівника Вінницької прокуратури про надання результатів розгляду її клопотання від 09.10.2020.
У зв`язку з невиконанням ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 03.11.2020 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Вінницького міського суду. Ухвалою Вінницького міського суду від 18.12.2020 (справа №127/26996/20) відмовлено в задоволенні її скарги. Вказану постанову вона вважає незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, упередженою.
Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Положеннями частини 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Саме під час здійснення досудового розслідування слідчим, дізнавачем надається оцінка всім здобутим під час його проведення доказів в їх сукупності та кожному окремо, в результаті чого вирішується питання щодо правильності кваліфікації діянь.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
У викладених фактах відсутні конкретні дані, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення безпосередньо вищевказаними особами. Так, ОСОБА_3 зазначає, що є вважає, що допущено порушень норм КПК України при розгляді її звернень, виконання ухвали слідчого судді, виявлено упередженість, однак не визначає, які саме дії вчинялись вищевказаними особами і є злочинними. У тексті заяви не вказані жодні конкретні обставини, які б вказували на їх злочинний характер, а тому неможливо зробити висновок про те, що у цій заяві містилось повідомлення про вчинення злочину.
За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документа.
Твердження ОСОБА_3 щодо ймовірного вчинення керівником прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , керівником Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , слідчим суддею Вінницького міського суду ОСОБА_6 , кримінальних правопорушень ґрунтуються виключно на її оцінці їх діяльності.
Доводи ОСОБА_3 про вчинення суддею Вінницького міського суду Вінницького області ОСОБА_6 можливих кримінальних правопорушень, фактично зводяться до висловлення незадоволення прийнятим судовим рішенням у справі за її скаргою.
Заява не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій за вищевказаними статтями. ОСОБА_3 розцінює як злочин судове рішення, прийняте за результатом розгляду її скарги.
При розгляді цієї скарги слідчий суддя також враховує, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права. Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
Згідно з положеннями частин 1 та 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї. Отже існує процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності судді.
Ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд. Такі дії слід розцінювати як спроби втручання у правосуддя, тиску на суд і суддів, намагання протиправно використовувати суди для відстоювання інтересів певних груп чи осіб не процесуальним шляхом, поза межами процедури оскарження судових рішень, що є прямим порушенням вимог закону щодо незалежності судів та суддів.
Така ситуація є загрозою для засад демократичного устрою, забезпечення прав та свобод людини і громадянина через можливе зниження їх рівня захисту судом, адже ухвалення позитивного рішення може бути тільки на користь однієї сторони судового процесу, а інша - завжди буде незадоволена результатом розгляду справи.
Саме тому початок досудового розслідування щодо судді у разі незгоди з його рішенням є тиском на суд, і не є виправданим та ефективним для встановлення справедливості у конкретній справі.
Заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю, на думку слідчого судді, не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних про вчинення вищевказаними особами кримінальних правопорушень, оскільки особа, яка подала скаргу, фактично не погоджується з прийнятими процесуальними діями та рішеннями прокурорів та судді, тому відомості щодо даних осіб не підлягають внесенню до ЄРДР.
Жодних обґрунтованих посилань на підтвердження вказаних обставин скарга та долучені до неї матеріали не містять. Відтак, за результатом розгляду заяви ОСОБА_3 уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, дійшла правильного висновку про відсутність підстав для внесення її до ЄРДР, що вказує на необґрунтованість заяви.
Тому, підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги, поданої ОСОБА_3 , на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя