Справа № 520/6067/19
Провадження № 1-кп/947/73/21
УХВАЛА
26.02.2021 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого в об`єднаному кримінальному провадженні №0000284 від 24.01.2019 та №0004696 від 08.12.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеси, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше судимій:

-11.11.1994 Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на строк 2 роки, на підставі ст.8 Закону України «Про амністію» звільнений від покарання 11.11.1994;

-22.03.1996 Жовтневим районним судом м. Одеси за ч.2 ст.141, ч.2 ч.140, 42 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, вирок переглянутий і на підставі постанови Старогородського районного суду м.Вінниці засуджений за ст.185 ч.2, ст.186 ч.2 до 6 років позбавлення волі, звільнений 22.01.2002 по відбуттю покарання;

-10.09.2002 Київським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.185 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки, 10.05.2006 звільнений по відбиттю строку покарання;

-13.06.2007 Ширяєвським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ст.185 ч.3, ч.2 ст.263, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, 11.02.2011 звільнений по відбиттю строку покарання;

-06.03.2013 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.296 КК України до штрафу в розмірі 8500 гривень, дані про сплату штрафу відсутні;

-03.11.2016 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 6 років, 06.01.2017 звільнений по відбиттю строку покарання;

-23.08.2018 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік;

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника запрошеного на окрему процесуальну дію адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 , оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, не відпали. ОСОБА_3 , маючи судимість за умисні злочини, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку нових двох умисних тяжких кримінальних правопорушень, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити нове кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, які ще не допитні. Більш того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків.

Захисник заперечив проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики не доведені, прокурор не звернувся до суду з письмовим клопотанням, цим порушив право на захист обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав захисника і просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Прокурор заперечив проти зміни запобіжного заходу, оскільки саме тримання під вартою через превентивні властивості запобігає ризикам.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, незважаючи на те, що прокурор ОСОБА_4 зволікає у наданні доказів, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , виходячи з наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувальних актів і доданих до них матеріалів вбачається, що на обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні в період іспитового строку двох епізодів умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на певний строк, зібрані певні докази, які досліджуються судом.
Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:

може здійснити дії на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він, маючи судимість, будучи судимим за новий умисний злочин і звільнений від відбування покарання з випробуванням, не виправдав наданої судом довіри і обвинувачується у вчиненні двох епізодів умисного тяжкого злочину в період іспитового строку, не має офіційного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків;

може незаконно впливати на недопитаних свідків і спеціаліста у кримінальному провадженні, оскільки оспорює кваліфікацію по одному з епізодів;

може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він неодноразово судимий за умисні злочини, має непогашену та не зняту судимість, обвинувачується у вчиненні двох нових умисних кримінальних правопорушень в період іспитового строку.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального правопорушення, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, окрім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Лопатін і Медведський проти України».
Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

З огляду на викладене підстав для зміни запобіжного заходу у даний час не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк 60 днів. Ухвала втрачає дію 26.04.2021.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30000 (Тридцять тисяч) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяця з дня звільнення з під варти:
1) прибути до суду на виклик;

2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця мешкання, роботи та навчання.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.

Відмовити в задоволені клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1