Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/4809/87/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в суді ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15.02.2021 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000012 від 09.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 246 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:

Заступник начальника СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_9 звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання вказує, що 08.02.2021 року близько 18 год. 40 хв., ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вчинили незаконну порубки деревини в захисних лісонасадженнях, що знаходяться поруч з автодорогою Т -2401 зі сполученням Новоукраїнка-Рівне, але злочин не був доведений до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки на місці вчинення кримінального правопорушення, вони були помічені сторонніми особами.
08 лютого 2020 року старшим інспектором сектору дізнання Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 проведено огляд місця події, а саме перехрестя ґрунтових доріг, що розташовані біля поля С3 № 4 на відстані 9 м. неподалік бригади № 1, яка відноситься до СТОВ «Росія» в м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, де знаходився автомобіль марки ЗАЗ моделі 110207 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_13 жителю, АДРЕСА_1 , яким керував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .
В ході огляду вказаного автомобіля в середині автомобіля виявлено дві бензинові пили одна з яких мала на собі надписи БП 4500, а інша червоного кольору без відповідних надписів.
На відстані 50 м. від вказаного автомобіля в лісосмузі виявлено пень висотою 74 см. діаметром 52х50 см. на якому маються сліди розпилу деревини та біля якого знаходяться фрагменти стовбура дерев в кількості 12 шт. на відстані 12 см. від вказаного пня наявний інший пень діаметром 54х45 біля якого знаходиться стовбур дерева, який нахилений на інші дерева, що знаходяться у вказаній лісосмузі. .
Під час огляду вказаної місцевості старшим інспектором дізнання Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 було прийнято рішення на вилучення автомобіля ЗАЗ моделі 110207 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_13 , яким керував ОСОБА_8 та двох бензинових пилок, одна з яких мала на собі надписи БП 4500 інша червоного кольору без відповідних надписів та 12 фрагментів стовбура дерева.
Вказаний автомобіль, стовбури (фрагменти деревини) та дві бензинові пили визначенні речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15.02.2021 задоволено клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнського ВН ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_9 про арешт майна.
Накладено арешт на автомобіль марки ЗАЗ моделі 110207 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_13 жителю, АДРЕСА_1 , яким керував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , дві бензинові пили одна з яких мала на собі надписи БП 4500, а інша червоного кольору без відповідних надписів та на 12 фрагментів стовбурів дерев по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 09 лютого 2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 246 КК України із забороною права користування та розпорядження до скасування арешту в установленому законом порядку.
Зазначена ухвала мотивована тим, що відповідно до постанови про визначення речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 09.02.2021 року автомобіль марки ЗАЗ моделі 110207 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, 2004 року випуску та дві бензинові пили, які зберігаються на території Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області до вирішення справи по суті - визнано речовими доказами.

А тому, з метою проведення експертиз та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечення повноти досудового розслідування у кримінальному провадженні, і забезпечення доказів у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого суддів та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнкього ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000012 від 09 лютого 2021 року.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що слідчий судця не звернув увагу на недотримання на стадії досудового розслідування, передбаченого кримінальним процесуальним законом порядку проведення обшуку, а саме того, що огляд місця події, а саме фактично був обшуком, який згідно з приписами ч. 2 ст. 234 КПК проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя не врахував, що слідчим до матеріалів клопотання не було приєднано розрахунок шкоди, що свідчить про недоведеність події, передбаченої ст. 246 КК України, та ризиків, передбачених ч. З ст. 132 КПК України, що повне обмеження власника майна у користуванні належним майном, не спів розмірне із санкцією ст. 246 КК України та не відповідає цілям кримінального провадження.

Також, слідчий судця не прийняв до уваги, що клопотання слідчого не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити саме арешт майна яке було у користуванні ОСОБА_8 , не викладено обставин, чи є обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України і яким саме, а також слідчий не зазначив та не надав підтвердження, чи пред`явлено будь-якій особі підозру в межах зазначеного кримінального провадження, в тому числі ОСОБА_8 , характеристику вилученого майна, відомості про які в протоколі огляду та клопотанні відсутні.

Слідчий у своєму клопотанні, а слідчий суддя у своїй ухвалі чомусь не зазначають тієї важливої обставини, на яких під час розгляду клопотання про арешт майна неодноразово наголошували адвокат та особа у котрої вилучене майно - ОСОБА_8 , що дві бензопили, які знаходились в автомобілі та були вилучені знаходились в неробочому стані, і навіть без ланцюгів, що в принципі виключає їхнє використання за призначенням.

Вважає, що слідчий суддя у своєму рішенні не надала належної правової оцінки поясненням особи у котрої було вилучене майно - ОСОБА_8 , та не в повній мірі відобразила його пояснення котрий посвідчив, що взагалі ніякого відношення до спиляних відрізків деревини не мас, він їх взагалі не бачив, а відстань до вказаних стовбурів де нібито дізнавач ОСОБА_14 , котра проводила огляд місця події, сама їх виявила була не 50 м., як зазначено в протоколі огляду, а більше 200 м.

Крім того, під час затримання ОСОБА_8 патрульними, котрі почали проводити обшук автомобіля до приїзду слідчо-оперативної групи, на відстані близько 200 м. в лісосмузі був чутний звук від роботи бензопили, на що ОСОБА_8 та його знайомі ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , котрі були у автомобілі зауважили патрульним на що отримали відповідь, що то їх не обходить.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_8 ,який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

В ході апеляційного розгляду, жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею вищевказаного рішення, колегія суддів в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги захисника є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В даному випадку слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 170-173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Колегією суддів під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 09.02.2021 року внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 246 КК України, з фактом незаконної порубки деревини.
Як вбачається з матеріалів справи в ході огляду місця події старшим інспектором сектору дізнання Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 проведено огляд місця події, а саме перехрестя ґрунтових доріг, що розташовані біля поля С3 № 4 на відстані 9 м. неподалік бригади № 1, яка відноситься до СТОВ «Росія» в м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області. Встановлено, що там знаходився автомобіль марки ЗАЗ моделі 110207 д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_13 жителю, АДРЕСА_1 , яким керував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .

В ході огляду вказаного автомобіля в середині автомобіля виявлено дві бензинові пили одна з яких мала на собі надписи БП 4500, а інша червоного кольору без відповідних надписів. На відстані 50 м. від вказаного автомобіля в лісосмузі виявлено пень висотою 74 см. діаметром 52х50 см. на якому маються сліди розпилу деревини та біля якого знаходяться фрагменти стовбура дерев в кількості 12 шт. на відстані 12 см. від вказаного пня наявний інший пень діаметром 54х45 біля якого знаходиться стовбур дерева, який нахилений на інші дерева, що знаходяться у вказаній лісосмузі.

Таким чином, на думку колегії суддів наявні підстави стверджувати про те, що існують обґрунтовані підозри вважати про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 246 КК України та в ході досудового розслідування необхідно буде провести ряд експертиз з метою встановлення та ідентифікації знаряддя, яким було здійснено розпил деревини, вартості деревини та виявлення винної особи.
А тому, колегія суддів погоджується з мотивацією слідчого судді про те, що автомобіль, дві бензинові пили та 12 фрагментів стовбурів дерев є речовим доказом, може бути знаряддям вчинення злочину, а тому з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечення повноти досудового розслідування у кримінальному провадженні, проведення експертиз і забезпечення доказів у кримінальному провадженні необхідно накласти арешт.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На переконання колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власності з потребами кримінального провадження. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на будівлю шляхом заборони її перереєстрації та відчуження не надано та колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляції представника володівця майна стосовно відсутності підстав стверджувати про вчинене кримінальне правопорушення, колегією суддів не можуть бути враховано, оскільки працівниками поліції на перехресті ґрунтових доріг, що розташовані біля поля С3 № 4 на відстані 9 м. неподалік бригади № 1, помічені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в безпосередній близості від них виявлено транспонуй засіб, 2 бензопили та 12 фрагментів стовбурів дерев.
Відсутність ланцюгів на бензопилах не можить свідчить про їх не використання, оскільки будучи поміченими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , з метою уникнення відповідальності мали можливість позбутися вказаних ланцюгів.

Доводи представника володільця майна стосовно незаконності обшуку транспортного засобу, колегією суддів не можуть бути враховано оскільки ухвалою слідчого суддів Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15.02.2021 надано дозвіл на проведення обшуку іншого володіння особи, а саме автомобіля марки ЗАЗ моделі 110207 д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, не можуть задоволені апеляційні доводи стосовно відсутності розміру шкоди, оскільки з цього питання на даний час призначена відповідна експертиза.
За таких підстав,обставини наведені адвокатом в апеляційній скарзі підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам, які б давали підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді та прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна колегія суддів не вбачає.

Натомість, вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись статтями 170, 173, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_8 , -залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 15.02.2021 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000012 від 09.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 246 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4