УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.04.2021 Справа №607/18210/20

Колегія суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі с/з ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про повернення застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Захисник засудженого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про повернення заставодавцю ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 128 000 гривень, внесених в якості застави згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003785 від 11 листопада 2016 року, посилаючись на те, що вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2020 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили, однак вказаним вироком не вирішено питання щодо застосованого запобіжного заходу.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, однак на адресу суду надійшли заяви прокурора ОСОБА_8 та захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про розгляд клопотання про повернення застави у їх відсутності.

Таким чином з урахуванням вимог ч. 5 ст. 539 КПК України колегія суддів вважає, що судове засідання слід проводити у відсутності осіб, які не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та подане клопотання про повернення суми застави, колегія суддів встановила наступне.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2020 року затверджено укладену між прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України (в редакції Закону № 3826-VI від 06.10.2011 року), ч. 1 ст. 317 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року) та у відповідності до ч.1 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки з покладенням обов`язків згідно п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Питання щодо запобіжного заходу обвинуваченому вироком не вирішувалось. Вказаний вирок суду набрав законної сили та направлений на виконання до органу пробації згідно розпорядження 07 грудня 2020 року (а.м.к.п. 158, 159).

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003785 від 11 листопада 2016 року, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у сумі 128000 гривень.

02 лютого 2018 року заставодавцем ОСОБА_7 внесено грошові кошти в сумі 128 000 гривень в якості застави за ОСОБА_5 , що підтверджується копією квитанції № 4 від 02 лютого 2018 року ТВБВ № 10019/003 Філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк».

У відповідності до ст. 368 КПК України при винесенні вироку судом вирішуються питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами, документами та як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом, який ухвалив вирок.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що застосований щодо засудженого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави ним не порушувався, вирок суду набрав законної сили і підстава в раніше застосованому заході забезпечення кримінального провадження відпала, строк дії ухвали закінчився, колегія суддів приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити та повернути заставодавцю ОСОБА_7 грошові кошти, внесені в якості застави за ОСОБА_5 на депозитний рахунок Державної казначейської служби України в сумі 128 000 гривень згідно представленої квитанції.

Керуючись ст. ст. 182 ч.11, 368, 392 ч.1 п.3, 395 ч.2 п.2, 537 ч.1 п.14, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про повернення застави - задовольнити.

Повернути заставодавцю ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителю АДРЕСА_1 ; реквізити для повернення: МФО 30305299, IBAN: НОМЕР_2 , рахунок отримувача: НОМЕР_3 ) грошові кошти в сумі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень, внесених ним згідно квитанції № 4 від 02 лютого 2018 року ТВБВ № 10019/003 Філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» на депозитний рахунок №3454 Державної казначейської служби України, м. Київ в якості застави за ОСОБА_5 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003785 від 11 листопада 2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Головуючий суддяОСОБА_1