Справа № 577/4375/20
Провадження № 1-кп/577/155/21
У Х В А Л А
"01" березня 2021 р. м.Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
з участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
Відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк якого спливає 05.03.2021 року до 13 год. 30 хв.
В судовому засіданні прокурор вважає, що запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою слід продовжити, оскільки на даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно останнього перебуває на стадії дослідження письмових доказів та завершити його до 05.03.2021 року неможливо, ризики, які малися на час обрання запобіжного заходу передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшились, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою. Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні насильницьких злочинів проти життя та здоров`я інших осіб, один з яких є особливо тяжким та за якими згідно з санкцією ч. 1 ст. 115 КК України йому загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років; раніше ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності, відбував термін ув`язнення. Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать такі обставини: ОСОБА_4 вчинив нові умисні насильницькі злочини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тривалий час офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, зловживає алкогольними напоями та веде антигромадський спосіб життя, 10.05.2020 року притягався до адміністративної відповідальності, з 2001 року перебуває на обліку з приводу хронічного алкоголізму. Крім того, обвинувачений не має міцних родинних, соціальних зв`язків та постійного зареєстрованого місця проживання. Зазначені обставини свідчать про схильність ОСОБА_4 до вчинення нових злочинів, та можливість їх вчинення. Наведене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, так як, запобіжний захід особисте зобов`язання не може бути застосований стосовно ОСОБА_4 , оскільки враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого відсутні підстави вважати, що він буде виконувати покладені на нього обов`язки; запобіжний захід особиста порука не може бути застосована до обвинуваченого, оскільки відсутні особи, які можуть виступити в ролі поручителів та забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечити його належну поведінку; запобіжний захід застава не може бути застосований до ОСОБА_4 , оскільки кримінальне правопорушення скоєно із застосуванням насильства; запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований до ОСОБА_4 , оскільки він ніде не зареєстрований на території м. Конотопа та Сумської області, немає постійного місця проживання і у будь-який момент зможе переховуватись від слідства та суду. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою зобов`язаний призначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачений Кодексом, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисному вбивстві, то розмір застави слід не визначати. За таких обставин, з урахуванням наведених ризиків, застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просить його задовольнити. Зазначила, що ризики не зменшилися.
Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 не заперечують продовженню строку тримання під вартою.
Суд заслухавши учасників процесу виходить з наступного.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 05.01.2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 05.03.2021 року до 13.30 год.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні насильницьких злочинів проти життя та здоров`я інших осіб, один з яких є особливо тяжким та за який згідно з санкцією ч. 1 ст. 115 КК України йому загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років. Між тим, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні насильницькі злочини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тривалий час ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, зловживає алкогольними напоями та веде антигромадський спосіб життя, з 2001 року перебуває на обліку з приводу хронічного алкоголізму, не має міцних родинних, соціальних зв`язків та постійного зареєстрованого місця проживання. Зазначені обставини свідчать про схильність ОСОБА_4 до вчинення нових злочинів, та можливість їх вчинення.
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , даних про особу обвинуваченого, який не має постійного місця роботи, соціальних зв`язків, та інше, суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
Отже, враховуючи, що дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 спливають 05.03.2021 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, підстав для зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були; продовжують існувати ризики, зазначені в ухвалі судді та на підставі яких був обраний цей запобіжний захід.
Тому суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно продовжити на строк 60 днів без визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Конотопської місцевої прокуратури задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_4 раніше встановлений запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів, тобто до 29 квітня 2021 року до 13.40 години без визначення розміру застави.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення через Конотопський міськрайонний суд Сумської області, а обвинуваченому з моменту отримання її копії.

СуддяОСОБА_1