Справа № 175/4214/20
Провадження № 1-кп/175/233/20
Ухвала

Іменем України

24 березня 2021 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000926 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

При оголошенні перерви для повторного виклику потерпілої та свідків сторони обвинувачення, прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання, з посиланням на практику ЄСПЛ, обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування та судового провадження, і на даний час не змінилися.

Захисник заперечував щодо подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою та вважав, що альтернативний запобіжний захід, зокрема цілодобовий домашній арешт, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку неповнолітнього обвинуваченого і запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора.

Законний представник і обвинувачений підтримали позицію захисника.
Обсудивши клопотання у нарадчій кімнаті, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За приписом частини 3 цієї статті… до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою запобіжного заходу є… наявність ризиків, які дають достатні підстави… суду вважати, що… обвинувачений… може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про… продовження запобіжного заходу, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона… обвинувачується; вік та стан здоров`я… обвинуваченого; репутацію… обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

У відповідності до ч.1 ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових і психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

За приписом ч.2 ст.492 КПК України, … тримання під вартою може застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він… обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує, що при вирішенні питання… продовження запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яким запобіжним заходом, мають бути зроблені за результатами з`ясування обставин злочину і особи… обвинуваченого.

Судом установлено, що у ході судового провадження 07.12.2020 року неповнолітньому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого 28.01.2021 року продовжено до 29.03.2021 року.
Наразі, виходячи з мети і підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, з урахуванням об`єктивних причин, які не дозволяють призначити наступне судове засідання до спливу цього строку, враховуючи, що вищезазначені ризики продовжують існувати та є реальними, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим.

Ці ризики не дозволяють застосувати до ОСОБА_7 альтернативні (інші) види запобіжних заходів, у тому числі цілодобовий домашній арешт, які, на думку суду, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки він не має місця реєстрації, не має постійного офіційного місця роботи та сталого заробітку, вчинив новий злочин у період іспитового строку, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, тобто може здійснити дії, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України; не визнаючи вини у вчиненні інкримінованого злочину може незаконно впливати на потерпілу і свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показань на свою користь, тобто може здійснити дії, передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у випадку визнання винуватим, не є самостійною підставою для утримання його під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування від суду (рішення у справі «Ілойков проти Болгарії»).

Таке судове рішення у повній мірі буде відповідати вимогам як національного, так і європейського законодавства.

У зв`язку з цим клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, суд

ухвалив:

У судовому провадженні оголосити перерву до 14.00 годину 13 квітня 2021 року.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, - продовжити на 60 днів, тобто до 22 травня 2021 року.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору, направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)».
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дніпропетровський районний суд.

Суддя ОСОБА_1