Справа № 525/964/20
Провадження № 1-в/525/9/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У КР АЇ Н И

31.03.2021 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника сектору пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області матеріал відносно засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 від 05.11.2008, не одруженого, з загальною середньою освітою, не працюючого,
про вирішення питання про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання,

в с т а н о в и в:
Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.08.2020 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України та призначено узгоджене покарання за ч.1 ст.310 КК України у виді 1 року обмеження волі, згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, у відповідності до ст.76 КК України зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.
17.02.2021 до суду надійшло подання начальника Великобагачанського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання, яке мотивоване тим, що він на 15.09.2020 був викликаний для постановки на облік до Великобагачанського районного сектору з питань пробації. Цього ж дня з ним була проведена бесіда, під час якої йому були роз`ясненні порядок та умови відбування покарання, правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, порушення громадського порядку, учинення нового злочину. За результатами проведеної бесіди засуджений ОСОБА_5 дав підписку про ознайомлення з вимогами законодавства щодо нього та обов`язками, покладеними на нього судом, які він зобов`язується виконувати, ним було заповнено анкету та відібрано пояснення.
26.10.2020 до Великобагачанського РС філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області з СВ Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про внесення матеріалів до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000291 від 05.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
26.10.2020 до Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області направлено повідомлення про засудженого та запит для отримання матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_5
21.12.2020 з Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла довідка про притягнення до адміністративної відповідальності засудженого ОСОБА_5 протягом IV кварталу 2020 року: 05.10.2020 за ст.176 КУпАП штраф 51 грн.; 05.10.2020 за ст.177 КУпАП штраф 51 грн.; 24.11.2020 за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП; 24.11.2020 за ст.178 ч.1, 178 ч.2 КУпАП.
13.10.2020, 07.12.2020 на засудженого ОСОБА_5 Великобагачанським районним судом Полтавської області накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді 40 годин громадських робіт, 60 годин громадських робіт, за що до нього застосоване застереження у виді письмового попередження за допущене правопорушення.
27.01.2021 до Великобагачанського РС філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області з Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла постанова суду від 13.01.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_5 за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді 60 годин громадських робіт, за що засудженому 16.02.2021 винесено друге письмове попередження.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 систематично порушує громадський порядок, ухиляється від контролю за його поведінкою та способом життя. Це може призвести до вчинення засудженим ним нових правопорушень, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. З засудженим неодноразово були проведені профілактичні бесіди, наголошено та попереджено про можливість направлення матеріалів відносно нього до суду на підставі ч.2 ст.78 КК України.
У судовому засіданні представник Великобагачанського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 обставини викладені у поданні підтримав, щодо вирішення по суті покладався на розсуд суду.
Прокурор Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 вважав, що подання задоволенню не підлягає, оскільки засуджений ОСОБА_5 з`являється на реєстрацію до органу пробації, адміністративні правопорушення не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що дійсно притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, факти вчинення інших порушень заперечував, повідомляв, що йому невідомо про притягнення його до адміністративної відповідальності за іншими статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення, він має намір змінити спосіб життя, влаштуватися на роботу, просив не направляти його в місця позбавлення волі.
Суд, заслухавши пояснення та доводи представника Великобагачанського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 , прокурора, засудженого, вивчивши матеріали справи та дослідивши особову справу №13/20 на засудженого ОСОБА_5 приходить до висновку, що подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.
Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Згідно до вимог ч. 1ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, згідно з ч. 2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Пунктами 2, 3 розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Мінюста від 29.01.2019 №272/5, який набрав чинності 29.01.2019, передбачено, що невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
Поняття верховенства права та зміст розкрито у Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004. Так, як вказав Конституційний Суд України, верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема, у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним із проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу і рівність особи. Справедливість одна із основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (абзаци другий, третій, четвертий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини).
Судом встановлено, що вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.08.2020 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України та призначено узгоджене покарання за ч.1 ст.310 КК України у виді 1 року обмеження волі, згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, у відповідності до ст.76 КК України зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.
ОСОБА_5 на облік Великобагачанського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області з питань пробації взято 15.09.2020 цього ж числа засуджений ОСОБА_5 з`явився до районного сектору з питань пробації та був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробування, що підтверджується відповідною розпискою.
З матеріалів подання та особової справи вбачається, що дійсно, в період відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності, за що до нього застосовувалось застереження у виді письмового попередження за допущене правопорушення. На реєстрацію засуджений з`являвся своєчасно у встановлені дні явки. Відносно ОСОБА_5 було порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 122 КК України, проте дане кримінальне провадження було закрито ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.12.2020 у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення визначено органом пробації, як низький.
Суд зазначає, що наведений у клопотанні органу пробації факт притягнення засудженого ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, з урахуванням наданих ним пояснень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання. Правопорушень, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, засуджений ОСОБА_5 в період дії іспитового строку не допускав.
Приймаючи до уваги вище зазначене, враховуючи те, що в клопотанні не міститься достатніх доказів того, що засуджений ОСОБА_5 умисно не виконує покладені на нього обов`язки та дійсно не бажає стати на шлях виправлення, зважаючи на відсутність доказів, які б свідчили про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання, враховуючи стислі строки розгляду питань, пов`язаних з виконанням вироку, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання відносно засудженого ОСОБА_5 за обставин, які визначені в поданні.
На підставі викладеного та керуючись п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, ст.78 КК України, ст.ст.8,534,537,539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Відмовити в задоволенні подання начальника Великобагачанського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 про скасування звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 від 05.11.2008, не одруженого, з загальною середньою освітою, не працюючого, від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07.08.2020 за ч.1 ст.310 КК України і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1